Справа № 263/3683/20
Провадження № 3/263/2232/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області Федоренко Тетяна Іванівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Центрального ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого продавцем у магазину «Дружище», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області після дооформлення надійшов протокол про адміністративне правопорушення АПР 18 732194 від 19.03.2020 року, згідно якого 19.03.2020 о 12:15 год. у АДРЕСА_2 ОСОБА_1 будучи продавцем магазину «Дружище» не припинив роботу закладу та здійснював прийом відвідувачів, чим порушив вимоги пункт 2 підпункт 3 постанови Кабінету міністрів України № 211 від 11.03.2020, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи належним чином повідомлений, причини неявки не повідомив.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано наступні матеріали: рапорт, трудовий договір № 6 між працівником і фізичною особою-підприємцем, що використовує найману працю, копія договору про повну матеріальну відповідальність, підписка матеріально відповідальної особи.

Розглянувши вказані матеріали суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається доадміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Згідно ч.2 ст. 251 обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 443 КУпАП встановлює відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами і визначає відповідальність у вигляді штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення містить посилання, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 3 п. 2 Постанови КМУ № 211 від 11.03.2020.

Підпунктом 3 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211, зі змінами, внесеними постановою КМУ від 16.03.2020 № 215 (які діяли на час складення протоколу про адміністративне правопорушення), встановлено заборону з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 року до 3 квітня 2020 року роботи суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Однак, справа про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 не містить відомостей та належних доказів того, що останній є суб`єктом господарювання, роботу якого заборонено відповідно до вищевказаних положень Постанови КМУ від 11.03.2020 № 211.

Визначаючи ОСОБА_1 посадовою особою за протоколом не зазначено чи є останній фізичною особою-підприємцем, натомість є відомості, що 17.08.2019 року між фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено трудовий договір № 6 між працівником та фізичною особою підприємцем, що використовує найману працю, останній зобов`язаний виконувати роботу продавця, а ФОП виплачувати заробітну плату. З вказаного договору слідує, що ОСОБА_1 є найманим працівником фізичної особи підприємця ОСОБА_2 , виконує роботу продавця, отримує заробітну плату від свого наймодавця ОСОБА_2 .

Постановами Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22.04.2020 року та 14.05.2020 року було вказано на вищезазначені недоліки в протоколі та матеріали адміністративної справи поверталися на дооформлення. Однак, до суду повторно направлено протокол без усунення недоліків та не надано жодних доказів, про які було вказано у постановах суду, а саме що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, а отже є особою, яка може бути притягнута до адміністартивної відповідальності.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; або встановлювати іншу особу, яка може бути винною у скоєні адміністративного правопорушення,суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейшейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельник проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод. Також ЄСПЛ неодноразово наголошував, зокрема, в рішеннях у справах "Гурепка проти України (N2)" від 08 квітня 2010 року, "Лучанінов проти України" від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної). Основними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, є, крім інших, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом відповідно до вимог ст.7 КУпАП. Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За таких обставин, враховуючи наведене та оцініючи надані до протоколу докази, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3КУпАП.

Згідно п. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Керуючись ст.44-3, п.1 ст.247, ст.283, ч.1 п.3 ст.284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга може бути подана до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня винесення даної постанови.

Суддя Т.І.Федоренко