Справа № 206/2302/20
Провадження № 3/206/1101/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

10.06.2020Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Поштаренко О.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Бубісь А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

08.05.2020 о 12 год. 30 хв. в м. Дніпро по вул. Молодогвардійська, біля будинку № 6-А водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Daimler-Benz державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. У встановленому законному порядку в присутності двох свідків водій ОСОБА_1 пройшов огляд із застосуванням приладу Drager "Alkotest №0560". Результат тесту -2,31 промілей. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 (А) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що в протоколі про адміністративне правопорушення мається підпис особи, відносно якої складено протокол, причини своєї неявки суду не повідомив, клопотань про перенесення судового засідання не подавав. У зв`язку з чим враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.277 КУпАП, суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14(із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У відповідності до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Із дослідженого в судовому засіданні протоколу про адміністративне правопорушення ОБ № 193531, складеного 08.05.2020 вбачається, що дії ОСОБА_1 щодо керування останнім 08.05.2020 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння Управлінням патрульної поліції кваліфіковані за ознаками ч.2 ст. 130 КУпАП, диспозиція якої передбачає відповідальність водіїв транспортних засобів або інших осіб за повторне протягом року керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до картки обліку адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Самарським районним судом м. Дніпропетровська було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення.

Диспозиція ч.2 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбаченихч.1 ст.130 КУпАП.

Статтями 251,280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

У цьому випадку, як вбачається з матеріалів адміністративної справи, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 193531 від 08.05.2020 (а.п. 3) який складений у максимальній відповідності з вимогами ст.256 КУпАП; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів за допомогою Alcotest 6820 (а.п.9), у відповідності до якого результати огляду на стан сп`яніння - test № 2084 2,31 пром.; письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.п. 5-6), очевидців того, що в їх присутності водій ОСОБА_1 погодився, у встановленому законом порядку, пройти перевірку для визначення стану сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», що засвідчили своїм підписом у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №193531 від 08.05.2020 результат тесту показав 2,31 пром.

Окрім того, судом було досліджено в судовому засіданні відеозапис з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення даного адміністративного правопорушення на якому зафіксовано обставини з місця події та з якого вбачається, що ОСОБА_4 пройшов у встановленому законом порядку, перевірку для визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» в присутності двох свідків, результат тесту показав 2,31 пром.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , необхідно визнати винним за ч. 2 ст.130 КУпАП, оскільки він порушив вимоги п.2.9(а) Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

За загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановленими ст. 33 КУпАП стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України (ч. 1ст. 33 КУпАП). При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Враховуючи, що санкція ч. 2 статті 130 КУпАП передбачає безальтернативне покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням обставин справи та особи правопорушника, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки транспортний засіб не належить особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, згідно ст. 40-1 КпАП України, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку його накладено у розмірі визначеному ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року(зі змінами і доповненнями).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.33-35,130,221,245,276-280,283-287 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 20400,00 (двадцять тисяч чотириста) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 (сорок) коп.

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.В. Поштаренко