Провадження №3/760/3563/20
у справі №760/7173/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2020 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Шереметьєва Л. А., при секретарі Шпорі М.М., за участю представника Київської митниці Державної митної служби УкраїниГрабчака П.В., представників особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 розглянувши матеріали, які надійшли від Київської митниці Державної митної служби Українипро притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: Азербайджан, м. Гянджа, місце проживання: АДРЕСА_1 , тимчасово не працює; закордонний паспорт громадянина Азербайджану НОМЕР_1 , виданий 10.03.2011 р., орган що видав Ministry of internal AFFAIRS, посвідка на постійне проживання видана 17.11.2015 орган що видав 7401, за порушення митних правил, передбачене ст. 471 МК України, суд

В С Т А Н О В И В :

26 лютого 2020 року о 10 годині 50 хвилин під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Приліт» терміналу «О» ДП МА «Бориспіль» ОСОБА_3 , яка прилетіла до України з Азербайджану, м. Баку, рейсом № J2 9683 літаком а/к «Азербайджанські авіалінії», своїми діями обрала канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявила про те, що переміщувані нею через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України, тобто своїми діями засвідчила факти, що мають юридичне значення. «Зелений коридор» призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

Перетин пасажиром «зеленої лінії», згідно наказу Міністерства фінансів України № 671 від 03.08.2018 року «Про затвердження Порядку виконання митних формальностей на повітряному транспорті», яка позначає початок «зеленого коридору», вказує, що для проходження митного контролю нею обрано «зелений коридор», і декларування здійснюється шляхом вчинення дій.

Громадянин самостійно обирає відповідний канал («зелений коридор» або «червоний коридор») для проходження митного контролю.

На підставі п. 4 ст. 336 та ст. 342 МК України ОСОБА_3 було з`ясовано про наявність у пасажира готівкових коштів у розмірі 18 803, 00 дол. США, що знаходилися у жіночій сумці пасажирки (ручна поклажа).

Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування.

Зі слів ОСОБА_3 , вищевказана валюта належить їй та її чоловікові.

Пасажирка обрала проходження митного контролю «зеленим коридором», де передбачено наявність у громадян готівки у сумі, що не перевищує в еквіваленті 9 999, 00 євро.

З виявленої суми було пропущено 10 843, 00 дол. США, за протоколом про порушення митних правил вилучено 7 960, 00 дол. США.

На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації пасажир не надала, до моменту перетину нею «зеленої лінії» для отримання довідкової інформації в інформаційній зоні та роз`яснення митних правил та порядку використання двоканальної системи до інспектора митниці не зверталася.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_3 під час проходження митного контролю в залі «Приліт» терміналу «Б» ДП МА «Бориспіль», порушила встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.

Представник Київської митниці Державної митної служби України у судовому засіданні підтримав протокол та просив притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 471 МК України, посилаючись на те, що матеріали адміністративної справи містять достатньо доказів порушення митних правил з боку останньої.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав до суду письмові пояснення, в яких посилається на те, що 26 лютого 2020 року о 10 годині 50 хвилин ОСОБА_3 разом з чоловіком прилетіли до України у м. Київ, з Азербайджану, м. Баку. Під час проведення митного контролю пасажирів в зоні «Приліт» виявилось, що у її чоловіка ОСОБА_8 є заборона в`їзду в Україну, а тому його не пропустили на територію України. Грошові кошти в розмірі 18 803, 00 дол. США знаходилися в її сумці, коли чоловіка не пропустили через кордон, вона забула, що всі кошти залишилися у неї, оскільки сума, яку везли з чоловіком, не перевищувала по 10 000, 00 євро на кожного. З виявленої суми було пропущено 10 843, 00 дол. США. При цьому відносно неї було складено протокол про порушення митних правил за ст. 471 МК України, вилучено готівку в розмірі 7 960, 00 дол. США.

Грошові кошти в сумі 18 803, 00 дол. США належать їй та чоловіку особисто і є коштами від продажу квартири матері.

Крім того, зазначає, що валюту не приховувала і на запитання митників відразу повідомила про наявну суму. Порушення митних правил вчинено через збіг обставин, оскільки чоловіка не пропустили на територію України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про порушення ОСОБА_3 митних правил, передбачених ст. 471 МК України, виходячи з наступного.

Стаття 471 МК України передбачає відповідальність особи за вчинення дій, щодо порушення встановленого порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через «зелений коридор», товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацію цих товарів.

Відповідно до ст. 197 МК України у випадках, передбачених законом, на окремі товари встановлюються обмеження щодо їх переміщення через митний кордон України. Пропуск таких товарів через митний кордон України та їх митне оформлення здійснюються органами доходів і зборів на підставі отриманих з використанням засобів інформаційних технологій документів, які підтверджують дотримання зазначених обмежень, виданих державними органами, уповноваженими на здійснення відповідних контрольних функцій, іншими юридичними особами, уповноваженими на їх видачу, якщо подання таких документів органам доходів і зборів передбачено законами України.

Положеннями МК України запроваджена двоканальна система митного контролю товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами, яка дає громадянам змогу здійснювати декларування, обираючи один з двох каналів проходу (проїзду транспортними засобами особистого користування) через митний кордон України («зелений» та «червоний» коридори).

Згідно з ч. 5 ст. 366 МК України обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Перетину лінії «зеленого коридору» ОСОБА_3 не заперечує, тобто своїми діями обрала порядок проходження митного контролю через зону спрощеного митного контролю «зелений коридор», де не передбачено наявність у пасажира предметів, на переміщення яких через митний кордон України встановлено певний порядок.

Своїми діями ОСОБА_3 порушила встановлений МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, а саме: обравши формою проходження митного контролю - проходження через «зелений коридор», а тому в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 471 МК України, що тягне за собою накладення штрафу та конфіскацію цих товарів.

В той же час, вирішуючи питання відповідальності ОСОБА_3 суд виходить з того, що згідно з п.57 ч.1 ст.4 МК України валютні цінності є товаром.

Згідно з ч. 3 ст. 197 МК України обмеження щодо ввезення на митну територію України та вивезення за межі митної території України валютних цінностей, а також порядок переміщення їх через митний кордон України, у тому числі особливості декларування валютних цінностей (зокрема, визначення граничних сум валютних цінностей, які підлягають письмовому або усному декларуванню), можуть встановлюватися Національним банком України.

Положенням про транскордонне переміщення валютних цінностей, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 02 січня 2019 року № 3, визначено порядок ввезення, пересилання на митну територію України, вивезення, пересилання з митної території України або транзит через митну територію України фізичними особами, юридичними особами та банками готівкової валюти і банківських металів.

Відповідно до пунктів 5, 6 Положення фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що не перевищує в еквіваленті 10000 євро без письмового декларування митному органу; фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що дорівнює або перевищує в еквіваленті 10000 євро за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі.

З цього випливає, що обмеження щодо переміщення валютних цінностей через митний кордон України та порядок їх переміщення, у тому числі особливості декларування та визначення граничних сум, які підлягають письмовому або усному декларуванню, не є тотожними поняттями.

Зі змісту Положення вбачається, що ним встановлюється саме порядок переміщення готівкової валюти через митний кордон України та граничної суми переміщення готівкової валюти за умови її усного декларування, що не є тотожним встановленню обмежень щодо переміщення валюти, оскільки при цьому не вимагається надання будь-яких дозволів на таке переміщення, що є однією з ознак, якими характеризуються товари, обмежені до переміщення через митний кордон України.

Наведене вказує на те, що готівкові валютні цінності не є товаром, щодо якого встановлені обмеження до переміщення, а тому, у випадку вчинення особою порушення митних правил, передбаченого ст.471 МК України, щодо переміщення валютних цінностей, ці кошти як товар, який не обмеженим до переміщення через митний кордон України, конфіскації не підлягають.

Так, діяння, вчинене ОСОБА_3 , полягає в ненаданні митному органу відповідної декларації, що тягне за собою застосування адміністративного стягнення в вигляді штрафу.

З точки зору закону метою конфіскації є не відшкодування майнової шкоди, завданої державі, оскільки вона не зазнала ніяких збитків, внаслідок невнесення заявником відомостей до митної декларації.

Крім того, застосування конфіскації в даному випадку є не компенсаційною, а стримуючою та карною мірою.

Відповідно до ст.17 Закону України « Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд використовує Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини в своїй практиці зазначає, що втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном повинно здійснюватися на підставі закону, під яким розуміється нормативно-правовий акт, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норми.

Прикладом такої практики є рішення в справах «Трегубенко проти України» від 02 листопада 2004 року та «спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Ісмаїлов проти РФ» від 06 листопада 2008 року.

Крім того, в рішенні від 11.07.2019 року в справі «Садоча проти України» Європейський суд зазначив, що конфіскація законно придбаних коштів заявника має індивідуальний та надмірний тягар і є непропорційною вчиненому правопорушенню мірою, а отже, порушенням статтю 1 Першого протоколу до Конвенції, оскільки ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд вважає, що застосування адміністративного стягнення в вигляді штрафу є достатнім покаранням та відповідає принципу справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини, передбачених с.1 Протоколу до Конвенції.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_3 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 471, 527-529 Митного кодексу України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: Азербайджан, м. Гянджа, місце проживання: АДРЕСА_1 , тимчасово не працює; закордонний паспорт громадянина Азербайджану НОМЕР_1 , виданий 10.03.2011 р., орган що видав Ministry of internal AFFAIRS, посвідка на постійне проживання видана 17.11.2015 орган що видав 7401, за порушення митних правил, передбачене ст. 471 МК України, у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 Митного кодексу України.

Піддати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: Азербайджан, м. Гянджа, місце проживання: АДРЕСА_1 , тимчасово не працює; закордонний паспорт громадянина Азербайджану НОМЕР_1 , виданий 10.03.2011 р., орган що видав Ministry of internal AFFAIRS, посвідка на постійне проживання видана 17.11.2015 орган що видав 7401, за порушення митних правил, передбачене ст. 471 МК України, адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1 700,00 гривень, який підлягає сплаті за наступними реквізитами отримувач: Управління Державної казначейської служби України у Солом`янському районі; Код ЄДРПОУ одержувача: 38050812; р/р № 6010; Банк одержувач: ГУ ДКСУ у м. Києві; МФО: 899998;. Призначення платежу: від (ПІБ) за ПМП від ____№______та постанови суду від ___.___.20__№___, код 050.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: Азербайджан, м. Гянджа, місце проживання: АДРЕСА_1 , тимчасово не працює; закордонний паспорт громадянина Азербайджану НОМЕР_1 , виданий 10.03.2011 р., орган що видав Ministry of internal AFFAIRS, посвідка на постійне проживання видана 17.11.2015 орган що видав 7401, за порушення митних правил, передбачене ст. 471 МК України, судовий збір в розмірі 420, 20 грн.

Постанова може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова пред`являється до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Л.А. Шереметьєва