справа № 208/2506/20
провадження № 3/208/1649/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2020 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Бондаренко Н.О. розглянувши, адміністративний матеріал відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП, -

встановив:

До Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення АПР18 № 682043 від 17.04.2019 року відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а саме, що 17.04.2020р. приблизно о 13.00 год. по проспекту Гімназичний 69 у м. Кам`янське, громадянка ОСОБА_1 в «Грумінг салоні» (ветеринарні та гігієнічні послуги тваринам), не припинила роботу та здійснювала прийом відвідувачів, чим порушила постанову КМУ № 211.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, надала до суду клопотання, в якому просить закрити провадження по справі, яке було долучено до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У частині 1статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У протоколі про адміністративне правопорушення, не викладено суть правопорушення у діях ОСОБА_1 , у відповідності до диспозиції ст.44-3 КУпАП, яка чітко визначає, що повинно бути встановлено порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб» іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань з боротьби інфекційними хворобами.

Відповідно до ст. 44-3 КУпАП настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно, у протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути зазначено, які конкретно правила щодо карантину людей, санітарно-гігієнічні, санітарно-протиепідемічні правила і норми, передбачені Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішення органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, в даному випадку повинні були бути застосовані (з викладенням їх змісту), і які положення таких правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, були порушені.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено лише посилання на постанову Кабінету Міністрів України № 211 без зазначення пунктів та підпунктів цієї постанови, навіть не вказана дата її прийняття.

Отже, в протоколі про адміністративне правопорушення має бути відображено суть адміністративного правопорушення, яке має включати дані, щодо норм, правил, рішень, актів законодавства, які порушила ОСОБА_1 , оскільки норма ст. 44-3 КУпАП має бланкетний (відсилочний) характер з зазначенням обставин вчиненого правопорушення (фактичних обставин, які саме дії та/або бездіяльність вчиненні порушником), посилання в протоколі на порушення постанови КМ № 211 без зазначення пунктів, підпунктів, назв нормативних актів, актів законодавства, органу який його прийняв або дати його прийняття не є таким.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності слід керуватися принципом, згідно якого винність особи не може ґрунтуватись на припущеннях.

Будь-які сумніви у винуватості особи повинні тлумачитися на її користь.

Відповідно до ст. 44-3 КУпАП настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

11 березня 2020 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19,спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 239 від 25.03.2020 року, станом на день складення протоколу),.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Однак, матеріали справи взагалі не містять належних та допустимих доказів, крім протоколу.

За письмовими поясненнями ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 вони разом з чоловіком перебували в салоні для тварин, яка є їх власністю, в салон увірвався якийсь чоловік, одягнений в усе чорне в масці та кепці і почав їм погрожувати, що він їх засудить, бо про них у мережі «Фейсбук» написані погані відклики, на вимогу покинути приміщення салону, він поводив себе агресивно, підвищував голос, що вимушено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 викликати поліцію, оскільки це було схоже на рейдерський захват, але після приїзду поліції, цей чоловік зник, працівники поліції його не затримала, а чомусь почали складати протокол на ОСОБА_1 , хоча в салоні не було жодної сторонньої особи, прийом відвідувачів не відбувався.

Крім пояснень правопорушника та свідка інших доказів до протоколу не додано, фотознімки паспорту ОСОБА_1 , салону зовні та всередині, цуцика на столі та те як пишуть пояснення притягнена та свідок, що долучені до матеріалів справи, не підтверджують наявності користувачів послуг чи відвідувачів у салоні, а також факту надання послуг.

При цьому, в протоколі не зазначено наявність свідків на підтвердження вказаного в ньому правопорушення, а саме наявність користувачів послуг покупців чи відвідувачів у «Грумінг салоні», а також факту надання будь - яких послуг.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Враховуючи викладене, дослідивши повнота всебічно матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, з урахуванням того, що всі сумніви у винуватості особи повинні тлумачитися на її користь та винність особи не може ґрунтуватись на припущеннях, приходжу до переконливого висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог Постанови КМУ від 11.03.2020 року № 211, та відсутність у зв`язку з цим в її діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження в адміністративній справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в діянні ОСОБА_1 , передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Керуючись ст.ст. . 7, 9, 44-3, 247, 251, 256, 268, 277, 278, 280 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Н.О. Бондаренко