Дата документу Справа № 331/5406/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/352/20 Головуючий в 1-й інстанції - Пивоварова Ю.О.
Єдиний унікальний № 331/5406/19 Доповідач в 2-й інстанції - Гріпас Ю.О.
Категорія - ч.1 ст.183-1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Гріпас Ю.О. за участю прокурора Севальнєва А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою прокурора Дем`янова В.В. на постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 квітня 2020 року стосовно ОСОБА_1 , в якій міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення,

в с т а н о в и в:

постановою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 квітня 2020 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 із застосуванням адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк 120 годин. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Як зазначено в постанові, у період з вересня 2018 року до листопада 2019 року ОСОБА_1 допустила несплату аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які присуджені до стягнення рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18.09.2017 року та на підставі якого видано виконавчий лист № 2/331/887/2017, пред`явлений до виконання 18.01.2018 року, що призвело до виникнення заборгованості по аліментним зобов`язанням у розмірі 71836,91 грн., сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

В апеляційній скарзі прокурор вважає винесену постанову незаконною. В обґрунтування доводів зазначає, що ОСОБА_1 не була присутня під час складання протоколу про адміністративне правопорушення і не приймала участі у розгляді справи. На переконання апелянта протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Звертає увагу суду, що оскільки щодо ОСОБА_1 застосовані заходи примусового характеру, пов`язані з обмеженням її особистої свободи, а саме адміністративне стягнення у виді 240 годин суспільно корисних робіт, то прокурор наділений правом оскаржувати постанову судді в справі про адміністративне правопорушення даної категорії.

Посилаючись на постанови пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 просить скасувати постанову судді і повернути протокол для належного оформлення відповідному органу.

Також зазначає, що прокурор не приймав участі при розгляді справи, про рішення суду дізнався при здійсненні моніторингу судових рішень у єдиному державному реєстрі судових рішень, а саме 28.04.2020, апеляційну скаргу подав 29.04.2020, а тому вважає строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, причина неявки суду невідома. Справа розглядається без ОСОБА_1 за участю прокурора за наявними в ній матеріалами в межах апеляційної скарги.

Заслухавши в судовому засіданні прокурора, який частково підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку зі сплиненням строків, передбачених ст.38 КУпАП, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

Щодо доводів на предмет поновлення строку на апеляційне оскарження. У відповідності до вимог ст.294 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Враховуючи, що прокурор не приймав участі при розгляді справи, про рішення суду дізнався при здійсненні моніторингу судових рішень у єдиному державному реєстрі судових рішень, а саме 28.04.2020, апеляційну скаргу подав 29.04.2020, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що наведені у клопотанні обставини можна визнати поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження, а тому вказаний строк підлягає поновленню.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті, слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані не в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи, справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_1 участі не приймала.

У постанові зазначено, що ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явилась, про день і час слухання належним чином повідомлений, причини неявки не повідомив.

Згідно вимог ст.277-2 КУпАП повідомленням про розгляд справи про адміністративне правопорушення є вручення особі яка притягається до адміністративної відповідальності судової повістки.

В матеріалах справі містяться данні щодо направлення судової повістки на адресу: АДРЕСА_1 , проте матеріали справи не містять даних, які б свідчили про те, що суд першої інстанції з`ясував та перевірив на відповідність, дані щодо місця реєстрації правопорушника.

За таких обставин ОСОБА_1 була позбавлена можливості реалізувати в суді передбачені законом (ст.268 КУпАП) права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, зокрема права давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо. Це є порушенням не тільки процесуального закону, а й вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо забезпечення рівності та змагальності сторін, що випливає із практики Європейського Суду з прав людини ( Рішення у справах «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява № 7460/03), «Гурепка проти України» від 08 липня2010 року (заява № 38789/04) «Лучанінова проти України» від 09 вересня 2011 року (заява №16347/02) та ін.) Зокрема, у справі «Гурепка проти України», заявник за аналогічних обставин стверджував, що його було позбавлено можливості особисто брати участь у розгляді своєї справи. Суд у цій справі нагадував, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Суд визнав, що у провадженнях в адміністративній справі щодо заявника не забезпечувалися важливі процедурні гарантії і що, враховуючи обставини справи, ці процедурні недоліки були достатньо серйозними, аби ставити під сумнів справедливість провадження, та констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи викладене, постанова судді суду першої інстанції підлягає безумовному скасуванню.

Обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 КУпАП. Відповідно до п.7 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Дана норма є імперативною і по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи за вчинення адміністративного правопорушення.

З урахуванням того, що на даний час закінчився визначений ст.38 КУпАП строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, апеляційний суд після скасування постанови суду першої інстанції також позбавлений процесуальної можливості досліджувати нові докази та вирішувати питання про винуватість або невинуватість ОСОБА_1 , а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

поновити прокурору Дем`янову В.В. строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 серпня 2019 року.

Апеляційну скаргу прокурора Дем`янова В.В. задовольнити частково.

Постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 квітня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП, із застосуванням адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк 120 годин, скасувати.

Адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.183-1 КУпАП, закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду Ю.О. Гріпас