Справа № 766/4922/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2020 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Рєпін К.К., при секретарі судового засідання Трепетіній І.В., за участю захисника Пацалової Т.В., особи щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, ідентифікаційний код не встановлено, офіційно не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1

встановив:

Згідно протоколу, 13.03.2020 року о 17:10 год., в м. Херсоні, по вул. Шенгелія, 3-А, водій ОСОБА_1 , керував т/з Mersedes д/н НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння, водій, у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що він працючи водієм в таксі, у день, час та місці зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення привіз ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на АДРЕСА_2 , після чого з його автомобілем здійснив ДТП інший транспортний засіб, ОСОБА_2 викликав поліцію, а особа, що здійснила ДТП з місця пригоди поїхав. Приїхавши на місце пригоди, працвники поліції звинуватили його у тому, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння та запропонували йому поїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, він відмовився, оскільки у стані наркотичного сп`яніння не перебував, жодних ознак наркотичного сп`яніння у нього не було.

В судовому засіданні, захисник ОСОБА_1 - адвокат Пацалова Т.В. заперечувала проти притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, посилаючись на те, що підстав для проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі не було, оскільки поліцейськими у присутності свідків не було встановлено жодної ознаки наркотичного сп`яніння, що визначені в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція).

Заслухавши учасників процесу, свідків, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 зібрані, додані до протоколу та надані суду наступні матеріали, які були досліджені у судовому засіданні:

- направлення водія ОСОБА_1 до медичного закладу для проведення огляду на стан сп`яніння;

- письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у яких зазначено, що водій ОСОБА_1 від проходження огляду у медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння відмовився.

- відеофайл з нагрудного відеорегістратора поліцейських у якому зафіксовано обставини складання віносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пояснили, що 13.03.2020 року близько 17:00 год. вони викликали таксі, приїхав ОСОБА_1 та вони поїхали на АДРЕСА_3 . АДРЕСА_2 , 3-А, після того, як вони приїхали до місця призначення та автомобіль зупинився з автомобілем ОСОБА_1 здійснив ДТП інший транспортний засіб, ОСОБА_2 викликав поліцію, а особа, що здійснила ДТП з місця пригоди поїхав. Приїхавши на місце пригоди, працівники поліції звинуватили ОСОБА_1 у тому, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння та запропонували йому поїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, він відмовився, посилаючись на те, що у стані наркотичного сп`яніння не перебував. При цьому, вказані свідки зазначили, що поліцейські у їх присутності не повідомляли їм, які ознаки наркотичного сп`яніння наявні у ОСОБА_1 , а також жодних дій направлених на виявлення ознак наркотичного сп`яніння не вчиняли. Поліцейські пояснили їм, що треба підписати протокол про адміністративне правопорушення, тому вони його і підписали, не розуміючи змісту цього документу.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 повідомила, що вона є дружиною ОСОБА_1 , він працює у таксі, 13.03.2020 року близько 17:00 год. він поїхав за викликом, вона також знаходилась в автомобілі, забрав пасажирів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , та вони поїхали на АДРЕСА_2 , після того, як приїхали до місця призначення та автомобіль зупинився, з автомобілем ОСОБА_1 здійснив ДТП інший транспортний засіб, ОСОБА_2 викликав поліцію, а особа, що здійснила ДТП з місця пригоди поїхав. Приїхавши на місце пригоди, працівники поліції звинуватили ОСОБА_1 у тому, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння та запропонували йому поїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, він відмовився, посилаючись на те, що у стані наркотичного сп`яніння не перебував. При цьому, поліцейські не повідомили, які ознаки наркотичного сп`яніння наявні у ОСОБА_1 , а також жодних дій направлених на виявлення ознак наркотичного сп`яніння не вчиняли. Зазначила, що ОСОБА_1 дійсно у стані наркотичного сп`яніння не перебував.

Розглянувши справу у відповідності до вимог ст.ст. 245-246, 249, 252 КУпАП, суд вважає, що зібрані у справі докази не дають підстав для беззаперечного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією.

За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Наведене дає підстави стверджувати те, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, яке виразилось у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння поряд із доведенням факту відмови водія від проходження зазначеного огляду, підлягає доведенню факт наявності у цього водія ознак наркотичного сп`яніння, перелік яких визначений у п.4 Інструкції: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (перерахованих у п.3 Інструкції: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці) (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Тобто, здійснюючи фіксацію вчиненого правопорушення, з метою забезпечення повноти та об`єктивності провадження у справі про адміністративне правопорушення, поліцейський повинен не лише зазначити ці ознаки у протоколі про адміністративне правопорушення, але і надати докази, які підтверджують наявність цих ознак, в тому числі вказати на наявність цих ознак свідкам та відібрати у них пояснення із приводу наявності цих ознак.

Цих вимог відповідних нормативних документів у ході провадження у даній справі дотримано не було. Так, пославшись у протоколі про адміністративне правопорушення на наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння у виді: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння рук, поліцейські не надали суду доказів, які б підтверджували наявність цих ознак.

Так, у письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 доданих до протоколу про адміністративне правопорушення не вказано з якими саме ознаками наркотичного сп`яніння перебував ОСОБА_1 .

Крім того, як слідує з пояснень наданих у судовому засіданні ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оглянутого відеозапису, зробленого за допомогою нагрудної камери поліцейського, поліцейські взагалі не зазначали про наявність у ОСОБА_1 конкретних ознак наркотичного сп`яніння, не вчиняли дій направлених на виявлення цих ознак.

Із вказаного відеозапису не можливо встановити наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння. Водночас, ізданого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 веде себе адекватно, спілкується із поліцейськими, логічно висловлює свої міркування, скоординований у своїх рухах.

Доказів наявності ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

У судове засідання викликався поліцейський, що склав протокол про адміністративне правопорушення, проте до суду не з`явився, про причину своєї неявки не повідомив.

Згідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 року), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно виходити з того, що як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З наведеного випливає, що нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст.6 Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, є обов`язком органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, що в свою чергу звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

За обставин викладених вище, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у тому, що він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відомості не підтверджуються доказами у справі та не можна вважати доведеними, а тому протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку також не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, ст.ст. 251-252, 280, 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області протягом 10 днів з дня її проголошення.

СуддяРєпін К.К.