ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/593/20 Справа № 204/1184/20 Суддя у 1-й інстанції - Дубіжанська Т. О. Суддя у 2-й інстанції - Калініч Н. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2020 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Калініч Н.І., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2020 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто судовий збір в розмірі 420 гривень 40 копійок, -

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно викладених у постанові судді першої інстанції обставин, 12 лютого 2020 року о 04 год. 00 хв. у м. Дніпрі на вул. Братів Бестужевих, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ввімкненим дальнім світлом фар в темну пору доби та не перемкнув на ближнє світло ближче ніж 200 м, чим порушив п. 19.2 ПДР. При спілкування з водієм ОСОБА_1 було виявлено явні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння рук, поведінка не відповідає обстановці. В присутності двох свідків водій від проходження медичного огляду для встановлення стану наркотичного сп`яніння відмовився. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Не погоджуючись з цим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Обґрунтовуючи свою позицію в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 зазначає, що, не зважаючи на клопотання про відкладення судового розгляду, розгляд справи судом було проведено за його відсутності.

Суд належним чином не дослідив протокол про адміністративне правопорушення. В протоколі зазначено, що автомобіль було зупинено у зв`язку з тим, що він керував транспортним засобом з ввімкненим дальнім світлом фар в темну пору доби та не перемикнув на ближнє світло чим порушив вимоги п.19.2 ПДР, але протокол складений за порушення п.2.5 ПДР.

ОСОБА_1 зазначає, що виявив бажання пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці, але йому було відмовлено, без присутності свідків та йому не були роз`ясненні права, у тому числі, на правничу допомогу.

Судом не був викликаний та допитаний свідок, який знаходився у його автомобілі.

Після складання протоколу, його не було відсторонено від керування транспортним засобом та водійське посвідчення у нього не вилучалось.

Вислухавши доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показання свідка ОСОБА_2 та дослідивши матеріали адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , апеляційний суд дійшов висновку про задоволення його апеляційної скарги з наступних підстав.

Положеннями ч.1 ст. 268 КУпАП, крім іншого, встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ч.1 ст.277-2, ст.285 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та його захисник не були присутніми в суді першої інстанції при розгляді цієї справи та при цьому направили до суду клопотання про відкладення справи, посилаючись на поважність причин неприбуття до суду, однак суд розглянув справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Виходячи з того, що судом при розгляді справи не були дотримані вимоги ст. 268 КУпАП, зазначені обставини є безумовною підставою для скасування постанови у зв`язку з порушенням права на захист ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд виходить з такого.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Зазначені вище вимоги закону судом першої інстанції не були виконані в повному обсязі.

Статтею 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами у стані наркотичного сп`яніння та відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на зазначений стан.

Встановлення стану наркотичного сп`яніння потребує застосування спеціальних процедур та може бути підтверджений виключно належними доказами відповідним медичним висновком.

У випадку ж відмови від проходження огляду на стан сп`яніння доказами на підтвердження стану сп`яніння особи є протокол про адміністративне правопорушення, який, згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП, повинен містити, зокрема, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи, а також, за наявності, відеозапис з нагрудних камер поліцейського.

Згідно зазначених норм закону, особу можливо притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення тільки на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, в якому встановлені місце, час вчинення, фактичні обставини події та кваліфікуючи ознаки правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення, крім іншого, має містити прізвища, адреси свідків, якщо вони є, а також, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що вказаних вимог закону при винесенні постанови судом першої інстанції дотримано та враховано не було.

Так, протокол про адміністративне правопорушення БР №105735, складений щодо ОСОБА_1 , не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки складений з порушенням вимог ст. 251 КУпАП, зокрема, у ньому не зазначені пояснення ОСОБА_1 , оскільки особа яка притягається до адміністративної відповідальності не надавала зовсім ніяких пояснень, що не узгоджується з правом на захист та є істотним порушенням прав людини.

Крім того, фактичні обставини правопорушення, викладені у протоколі, містять істотні суперечності, оскільки, згідно його змісту, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ввімкненим дальнім світлом фар в темну пору доби та не перемикнув на ближнє світло чим порушив вимоги п.19.2 ПДР, але протокол складений за порушення п.2.5 ПДР.

Також, протокол не містить даних про роз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків.

В матеріалах справи відсутній відеозапис з боді-камери поліцейського, на якому б було зафіксовано хід складання протоколу щодо ОСОБА_1 .

За таких обставин, протокол про адміністративне правопорушення не можна визнати допустимим доказом, що унеможливлює притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі цього протоколу.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення містяться відомості про наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння рук, поведінка, що не відповідає обстановці, які стали підставою для вимоги про проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Згідно з письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , вони зазначали, що у їх присутності водій відмовився від проходження медосвідування. При цьому не зрозуміло, на визначення стану якого сп`яніння ОСОБА_1 відмовився проходити огляд.

Апеляційний суд при розгляді апеляційних вимог встановив порушення порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд зазначає, що порядок огляду на стан сп`яніння передбачено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та ч.2-5 ст.266 КУпАП згідно норм якої, огляд особи на стан сп`яніння проводиться працівником міліції із застосуванням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно розділу 2 п.12 Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Як встановлено судом апеляційної інстанції зазначені вимоги порядку проходження огляду на стан сп`яніння щодо ОСОБА_1 працівниками поліції були порушені, тобто порушено процедуру зазначених в закону дій працівниками поліції, що відповідно до усталеної практики ЄСПЛ є порушенням права на захист.

Відповідно до п. 4 розділу 1 Інструкції ознаками наркотичного сп`яніння є:

1. звуження чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло,

2. сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови,

3. почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Як встановлено апеляційним судом, при встановлені ознак наркотичного сп`яніння, поліцейськими було порушено порядок визначення ознаки наркотичного сп`яніння та жодної з вищенаведених у протоколі, а також, при наданні свідками пояснень, зазначено не було.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що вони взагалі не містять, ані акту огляду ОСОБА_1 на стан будь-якого сп`яніння та направлення його до закладу охорони здоров`я для його проходження.

Також, згідно до положень ч. 1 ст. 266 КУпАП на поліцейських покладено обов`язок по відстороненню від керування транспортним засобом осіб, які ними керують і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість руху.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази виконання вищевказаних вимог закону при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, незважаючи на те, що відповідно до протоколу, у ОСОБА_1 були виявлені явні ознаки наркотичного сп`яніння.

Тоді як, згідно з частинами третьою та четвертою статті 265-2 КУпАП транспортний засіб може бути тимчасово затриманий на строк до вирішення справи про адміністративне правопорушення, але не більше трьох днів з моменту такого затримання.

Відповідно до статті 265-2 КУпАП та Порядку повернення тимчасово затриманого транспортного засобу, який зберігається на спеціальному майданчику чи стоянці, здійснюється за письмовим зверненням його водія, власника (співвласника) за умови оплати ним витрат, пов`язаних з транспортуванням та зберіганням такого транспортного засобу, та пред`явлення

Зберігання та видача автомобілів, тимчасово затриманих працівниками ДАІ за вчинення адміністративних правопорушень, проводиться на підставі та відповідно до Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1102.

Вказані дії не були виконані працівниками поліції.

Зазначені обставини свідчать про упереджене ставлення працівників поліції до ОСОБА_1 та вказують на намір останніх скласти протокол за будь-яких умов.

При ухваленні рішення суд першої інстанції не надав належної оцінки вказаним обставинам та необґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції вважає, що порушення, допущені поліцейським при складанні протоколу, є істотними та доходить висновку, що за їх наявності дійти до беззаперечного висновку про наявність вини ОСОБА_1 не вбачається за можливе.

Сукупність вказаних обставин свідчить про обґрунтованість доводів апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дані, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджені в повній мірі належними і допустимими доказами, що виключає адміністративну відповідальність за вказаною правовою кваліфікацією, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу без належного дотримання вимог ст.ст. 279, 280 КУпАП. Докази, наявні у справі, у відповідності з вимогами ст. 252 КУпАП не були перевірені та оцінені належним чином, внаслідок чого суд першої інстанції дійшов до необґрунтованого висновку, про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню із закриттям провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення за п.1 ч.1 ст. 147 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП , скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.І. Калініч