ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
№201/3976/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2020 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Мельниченко С.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла ДПП УПП в Дніпропетровській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ст. 44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Посадовою особою ДПП УПП в Дніпропетровській області складений протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 323599 від 24.04.2020, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 , в якому зазначено, що 24.04.2020 о 00-10 годині, за адресою: м. Дніпро, пр. Героїв, 33, гр. ОСОБА_1 , перебував в громадському місці без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема распіратора або захисної маски у тому числі виготовленої самостійно, також перебував на вулиці без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, чим порушив вимоги п.п.1 та 16 п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211.

ОСОБА_1 у судовому засіданні не визнав своєї вини та пояснив, що перебував біля свого під`їзду де пив пиво, коли підійшли працівники поліції та запитали чому без маски, він дістав з карману маску та пояснив, що знає про обов`язок перебувати у масці, однак пити в ній він не може, на що працівники поліції відреагували фізичною силою, а саме: вибили пиво з рук, повалили на землю одягнувши при цьому кайданки та доставили до відділення поліції. Вже будучи у відділенні поліції на нього склали ряд протоколів, зокрема за порушення карантину.

Суд, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази з точку зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, приходить наступників висновків.

Адміністративна відповідальність за ст.44-3 КУпАП настає у разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція норми ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні правила щодо карантину людей, в даному випадку визначених Постановою КМУ.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS- CoV-2» (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 02 квітня 2020 р. № 255) на усій території України встановлено карантин.

Відповідно до п.п.1, 16 п.2 Постанови заборонено з 06 квітня 2020 до 24 квітня 2020 перебування в громадських місцях без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, у тому числі виготовлених самостійно та перебувати на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус.

Відповідно до п.2 змін що внесено до актів Кабінету Міністрів України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392, Пункти 2-13 постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 4 травня 2020 р. № 343 і від 14 травня 2020 р. № 377 виключено.

Відповідно до ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до п.6 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Враховуючи, що Пункти 2-13 постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211, якими було встановлено заборону перебування в громадських місцях без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, у тому числі виготовлених самостійно, відповідальність за що передбачено ст. 44-3 КУпАП - виключено, тобто на сьогоднішній день існує обставина, що скасовує відповідальність за адміністративне правопорушення, а саме: перебування в громадських місцях без вдягнутих засобів індивідуального захисту відносно ОСОБА_1 ,

Що стосується порушення яке інкримінується ОСОБА_1 в частині перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, то в цій частині посадовою особою поліції належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин у протоколі до протоколу не надано, а тому суд не має можливості об`єктивно надати оцінку діям інкримінованих останньому з огляду на наступне.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення виражається у «перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус». На підтвердження вказаних обставин зазначених подій у протоколі посадовою особою до суду надано протокол про адміністративне правопорушення та рапорт працівника поліції.

Так, складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, однак сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути вирішальним доказом винуватості.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Суд наголошує, що у відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, відповідно ч. 2 ст. 256 КУпАП, протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Відповідно до п. 12 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України № 1376 від 06 листопада 2015 року, встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення підписується уповноваженою посадовою особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення може бути підписано також цими особами.

Як вбачається з протоколу, ОСОБА_1 відмовився від підписання протоколу, про що зроблено відповідний запис працівниками поліції, проте підписи двох свідків засвідчуючи таку відмову в протоколі про адміністративне правопорушення та підтвердили б певні обставини викладені в протоколі відсутні.

Рапорт працівника поліції наявний в матеріалах справи, не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення в силу ст. 251 КУпАП.

Інших належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 суду надано не було.

З тлумачення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод викладених в рішеннях ЄСПЛ вбачається, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У відповідності до ст.62 Конституції України, як норми прямої дії, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Отже, винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви тлумачиться на користь особи. Таким чином, суд зобов`язаний дослідити усі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що провадження по даній справі в частині інкримінованого правопорушення відносно ОСОБА_1 в частині перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.44-3 КУпАП.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 247 п.1, п. 6, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 притягнутого за ст. 44-3 КУпАП, закрити на підставі п.1 п.6 ст. 247 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала законної сили:

Суддя: С.П. Мельниченко