ПОСТАНОВА

Іменем України

12.06.2020 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Вернік В.М.,

за участі: прокурора Шаравського Б.О.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

- за ч.1 ст.172-6 КпАП України,

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 28.05.2020 року ОСОБА_1 , являючись відповідно до п.п."д" п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про запобігання корупції", примітки до ст.172-6 КУпАП суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, перебуваючи в період з 18.06.2013 року до 13.07.2018 року на посаді молодшого інспектора відділу охорони ДУ "Вінницька виправна колонія (№86)", будучи звільненим з вказаної посади 13.07.2018 року, в порушення вимог ч.2 ст.45 Закону України "Про запобігання корупції", несвоєчасно, без поважних причин о 13 годині 38 хвилин 23.09.2019 року подав декларацію (перед звільненням) особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні вказаного правопорушення визнав повністю. Пояснив, що після свого звільнення 13.07.2018 року з посади інспектора відділу охорони ДУ "Вінницька виправна колонія (№86)" він був зайнятий на іншій роботі за наймом, де не мав доступу до мережі Інтернет, а також не був достеменно обізнаний з власним обов`язком подання декларації за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, тому вчасно не подав вказану декларацію за наслідком свого звільнення.

Прокурор Шаравський Б.О. у судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Заслухавши учасників судового засідання, суддя приходить до таких висновків.

Частина перша статті 172-6 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно ч.1 ст.45 Закону України "Про запобігання корупції" особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

У відповідності до положень ч.2 ст.45 Закону України "Про запобігання корупції" особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Згідно ч.3 ст.45 Закону України "Про запобігання корупції" особа, яка претендує на зайняття посади, зазначеної у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, та особа, зазначена у пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, до призначення або обрання на відповідну посаду, подає в установленому цим Законом порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

За змістом п.п."д" п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про запобігання корупції" визначені особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у тому числі - особи рядового і начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби.

Згідно положень ст.6,11 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" до структура Державної кримінально-виконавчої служби України складається серед іншого з установ виконання покарань.

У відповідності до положень ч.1 ст.14 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" до персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України належать, зокрема особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби.

Відповідно до вимог п.5 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року №3 (Порядку) суб`єкти декларування подають декларації відповідно до статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" (Закону) з додержанням таких вимог:

1) щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до ч.1 ст.45 Закону у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Суб`єкти декларування, які не мали можливості до 01 квітня за місцем військової служби подати декларацію за минулий рік у зв`язку з виконанням завдань в інтересах оборони України під час дії особливого періоду, безпосередньою участю у веденні воєнних (бойових) дій, у тому числі на території проведення антитерористичної операції та здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, направленням до інших держав для участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки у складі національних контингентів або національного персоналу, подають таку декларацію за звітний рік протягом 90 календарних днів із дня прибуття до місця проходження військової служби чи дня закінчення проходження військової служби, визначеного ч.2 ст.24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу";

2) декларація перед звільненням - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах "а", "в" пункту 2 частини першої статті 3 Закону.

Така декларація охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах "а", "в" пункту 2 частини першої статті 3 Закону. Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону;

3) декларація після звільнення - декларація, яка подається відповідно до абзацу другого частини другої статті 45 Закону до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в" пункту 2 частини першої статті 3 Закону. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року. Інформація про місце роботи (проходження служби) та займану посаду суб`єкта декларування у такій декларації зазначається відповідно до місця роботи (проходження служби) та займаної посади, перебування (проходження) на яких зумовили обов`язок подання такої декларації;

4) декларація кандидата на посаду - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини третьої статті 45 Закону до призначення або обрання особи на посаду. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому особа подала заяву на зайняття посади, якщо інше не передбачено законодавством, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Особи, зазначені в підпункті "в" пункту 2 частини першої статті 3 Закону, подають в установленому Законом порядку декларацію за минулий рік у разі входження до складу конкурсної або дисциплінарної комісії, утвореної відповідно до Законів України "Про державну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", Закону та інших законів України, Громадської ради доброчесності, утвореної відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів", - протягом десяти календарних днів після входження (включення, залучення, обрання, призначення) до складу відповідної комісії, Громадської ради доброчесності;

5) дані про об`єкт декларування, що перебував у володінні або користуванні суб`єкта декларування або членів його сім`ї, зазначаються в деклараціях, передбачених у підпунктах 1-4 цього пункту, якщо такий об`єкт перебував у володінні або користуванні станом на останній день звітного періоду або протягом не менше половини днів протягом звітного періоду.

Відповідно до вимог частини другої статті 7 та статей 245, 280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, своєчасного, всебічного та повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення в точній відповідності з законом, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Суддя зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до дміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень ст.1 Закону України "Про запобігання корупції", корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність; а правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Спираючись на положення Закону України "Про запобігання корупції", слід констатувати, що суб`єктом правопорушень, пов`язаних із корупцією, можуть бути тільки ті самі особи, які є суб`єктами корупційних правопорушень. За своїм юридичним складом вчинене такою особою протиправне діяння хоч і не належить до корупційних правопорушень, але вчиняється з використанням службового становища, у зв`язку зі службою. Протиправні діяння цього виду вчиняються також умисно, можуть полегшувати (спрощувати, прикривати) скоєння корупційних правопорушень, а також мати суміжні склади з корупційними правопорушеннями.

У даному випадку ОСОБА_1 належить до суб`єктів правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, оскільки він був призначений на посаду, яка належить до переліку осіб, уповноважених на виконання функцій держави, а саме на посаді молодшого інспектора відділу охорони ДУ "Вінницька виправна колонія (№86)" в період з 18.06.2013 року до дня звільнення його з вказаної посади 13.07.2018 року, обставни чого передбачали його обов`язок подання декларації категорії "перед звільненням" не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави, тобто включно до 02.08.2018 року із відомостями за період, який не був охоплений раніше поданими деклараціями, в порядку, встановленому положеннями ч.2 ст.45 Закону України "Про запобігання корупції" та п.п.2,3 п.5 розділу ІІ вказаного вище Порядку.

Суд визнає необгрунтованими пояснення ОСОБА_1 щодо його перебування після звільнення на іншій найманій роботі, а надто щодо відсутності у нього доступу до державного реєстру декларацій, оскільки дані твердження не доведені жодним належним та допустими доказом.

Відомості про своєчасне подання ОСОБА_1 декларації перед звільненням з послідовності його дій у Єдиному державному реєстрі декларацій в період з 10.01.2018 року до 23.09.2019 року (а.с.13-15) або вчинення у вказаний строк до 02.08.2018 року певних дій, спрямованих на її подання, відсутні.

Так, 28.03.2018 року ним подано щорічну декларацію, яка охоплює період 2017 року, 15.03.2019 року - декларацію після звільнення, яка охоплює період 2018 року; натомість декларацію перед звільненням ОСОБА_1 подано 23.09.2019 року із вказівкою охоплення нею періоду власне з 23.09.2019 року до 23.09.2019 року.

Також суд визнає неаргументованими твердження ОСОБА_1 щодо власної необізнаності із вимогами антикорупційного законодавства, оскільки за змістом зобов`язання від 22.03.2017 року ОСОБА_1 власним підписом підтвердив своє ознайомлення з вимогами ст.45,52 Закону України "Про запобігання корупції", а також відповідні положення нормативних актів заздалегідь були опубліковані у засобах масової інформації, а відтак вважаються загальновідомими.

Тому вказані доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поважних причин, що зумовили несвоєчасне подання ним декларації після звільнення, не становлять.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про запобігання корупції" Національне агентство з питань запобігання корупції є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

Згідно п.8 ч.1 ст.11 Закону України "Про запобігання корупції" до повноважень Національного агентства належить, зокрема, здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Національне агентство проводить повну перевірку декларації, а також самостійно проводить повну перевірку інформації, яка підлягає відображенню в декларації, щодо членів сім`ї суб`єкта декларування у випадках, передбачених частиною сьомою статті 46 цього Закону. Національне агентство проводить перевірку декларації на підставі інформації, отриманої від фізичних та юридичних осіб, із засобів масової інформації та інших джерел, про можливе відображення у декларації недостовірних відомостей.

Згідно з ч.2 ст.50 Закону України "Про запобігання корупції" у разі встановлення за результатами повної перевірки декларації відображення у декларації недостовірних відомостей Національне агентство письмово повідомляє про це керівника відповідного державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, в якому працює відповідний суб`єкт декларування, та спеціально уповноважені суб`єкти у сфері протидії корупції.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3, 4, 5 Розділу ІІ Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням НАЗУ №56 від 10 лютого 2017 року, саме НАЗК проводить щодо декларацій такі види контролю, як контроль щодо своєчасності подання, зокрема, на підставі повідомлень, що надходять від державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, а також юридичних осіб публічного права, які у встановленому Національним агентством порядку відповідно до статті 49 Закону перевіряють факт подання декларацій суб`єктами декларування, які в них працюють (працювали). У разі отримання інформації (повідомлень), передбаченої (их) у підпунктах 1, 2 пункту 2 цього розділу, Національне агентство перевіряє факт неподання або несвоєчасного подання декларації суб`єктом декларування шляхом пошуку даних у Реєстрі. У випадку встановлення факту неподання декларації суб`єктом декларування відповідно до вимог Закону Національне агентство письмово повідомляє про це суб`єкта декларування, керівника державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, вищому органу управління відповідного громадського об`єднання, іншого непідприємницького товариства, в якому працює (здійснює діяльність) суб`єкт декларування, та спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції у визначеному Національним агентством порядку. Якщо за результатами контролю встановлено, що суб`єкт декларування несвоєчасно подав декларацію, Національне агентство направляє такому суб`єкту лист з проханням надати пояснення щодо причин несвоєчасного подання декларації. За наявності ознак адміністративного правопорушення уповноважена особа Національного агентства складає протокол про адміністративне правопорушення у встановленому законодавством порядку, який за рішенням Національного агентства направляється до суду.

Таким чином, здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема, щодо своєчасності подання, належить до виключної компетенції Національного агентства з питань запобігання корупції.

Тому протокол №179 про адміністративне правопорушення, складений 28.05.2020 року старшим оперуповноваженим Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Шмалинюком О.П. стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП, слід вважати таким, що складений не уповноваженою на це особою, надто з огляду на завчасне отримання Національним агенством з питань запобігання корупції, а саме 19.08.2019 року у встановленому порядку повідомлення про факт неподання ОСОБА_1 лекларації перед звільненням (а.с.12), у зв`язку з чим даний протокол про адміністративне правопорушення є недопустими доказом.

Доводи прокурора вказаних висновків суду не спростовують.

Відтак, можливість встановлення поза розумним сумнівом обгрунтованості вказаної у протоколі про адміністративне правопорушення обставини щодо несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації перед звільненням у 2018 році не є очевидною, оскільки розгляд даної справи та вирішення питання про адміністративну відповідальність можливе судом передусім на підставі протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного суд доходить висновку, що провадження у справі стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення щодо несвоєчасного подання декларації перед звільненням особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування.

Керуючись ст.19, 62 Конституції України, ст.7, 9, 221, п.1 ст.247, ст.252, 266, 279, 283, 284 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути апеляційна скарга особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, Апеляційному суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд .

Суддя Вернік В.М.