Справа №222/567/20
Провадження №3/222/342/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року смт. Нікольське

Суддя Володарського районного суду Донецької області Вайновська О.Є., розглянувши матеріали, які надійшли з Нікольського ВП Волноваського ВП ГУНП України в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого електромонтером в ТОВ «Харвіст Холдінг», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.154 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

05.03.2020 року ОСОБА_1 тримав належну йому собаку поза межами огородженої території домоволодіння АДРЕСА_1 , що спричинило шкоди здоров`ю малолітніх ОСОБА_2 , 2013 року народження, ОСОБА_3 , 2017 року народження.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив правил тримання собак і котів, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст.154 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 провину не визнав, пояснив, що у нього на подвір`ї є кілька собак, в тому числі і безпородне щеня 3 місяців. 05.03.2020 року, у денний час його не було вдома, однак зі слів найманих працівників, які виконували роботи на його подвір`ї, стало відомо, що безпородне щеня вибігло за межі двору, бігало по вулиці та нібито налякало дітей ОСОБА_4 . Додав, що з останнім, вони межують городами і той тривалий час скаржиться на нього у різні інстанції, тобто між ними існують неприязні сосунки.

Представник неповнолітніх потерпілих ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 05.03.2020 року, у денний час він разом зі своїми дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_6 знаходились на городі власного домоволодіння по АДРЕСА_2 , який межує з городом родини ОСОБА_7 . Раптом, він почув крики доньки про собаку і побачив як на них біжить собака ОСОБА_1 схожа на породу «пітбультер`єр», хоча він може помилятися, оскільки не обізнаний в породах собак. Син ОСОБА_8 , який є дитиною з інвалідністю також дуже налякався, почав плакати, але ОСОБА_4 своїм криком зупинив собаку, попередивши її напад. Зазначив, що будучи наляканими поведінкою собаки ОСОБА_1 , діти отримали психологічну травму, проходили лікування у сімейного лікаря, лікаря невропатолога та психіатра. До теперішнього часу діти бояться собак. Додав, що неприязних стосунків між сусідами немає, а його неодноразові звернення зі скаргами на ОСОБА_1 пов`язані з тим, що його собаки неодноразово вибігають за межі двору, лякають дітей та інших сусідів, шкодять іншим тваринам та рослинам, а на зауваження ОСОБА_1 не реагує.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що 05.03.2020 року, у денний час вона знаходилась на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_2 , та почула голосні крики онуків ОСОБА_5 та ОСОБА_10 та крики сина ОСОБА_4 , які були на городі, побачивши біля них собаку ОСОБА_1 . Син прогнав собаку, вона побігла на подвір`я ОСОБА_1 , де останній пустив її на двір. Додала, що діти дуже налякалися, довгий час вони не могли їх заспокоїти та навіть звернулися в той день до сімейного лікаря. До теперішнього часу онуки бояться собак.

Вирішуючи справу про адміністративне правопорушення, суд зазначає, що відповідно до Правил тримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах Української РСР від 17.06.1980 року (Правила), які є чинними на час вчинення адмінправопорушення, підприємства, установи, організації і громадяни-власники собак, котів і хижих тварин зобов`язані суворо дотримуватися санітарно-гігієнічних норм і правил їх тримання при умові обов`язкового забезпечення

безпеки людей. При додержанні вказаних вимог, дозволяється тримати, зокрема, собак у населених пунктах у вільному вигулі на ізольованій, добре обгородженій території (в ізольованому приміщенні), на прив`язі або без неї.

Крім того, підпунктом в), п.7 Правил, визначено, що власникам собак і котів дозволяється вигулювати собак на пустирях, задніх дворах і в інших місцях, спеціально відведених для цієї мети житлово-комунальними організаціями або виконавчими комітетами місцевих Рад народних депутатів.

За порушення цих Правил громадяни і службові особи (керівники підприємств, установ і організацій), які є власниками собак, котів або хижих тварин, несуть відповідальність у встановленому порядку (п.20).

Таким чином, під час розгляду справи достеменно встановлено, що 05.03.2020 року ОСОБА_1 , будучи, відповідно до Правил тримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах Української РСР від 17.06.1980 року, зобов`язаний тримати належну йому безпородну собаку у населеному пункті на ізольованій, добре обгородженій території домоволодіння АДРЕСА_1 , порушив правила тримання собак і котів, оскільки його безпородна собака, вибігла і знаходилась території суміжного домоволодіння АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_4 , що завдало шкоди здоров`ю неповнолітніх ОСОБА_2 , 2013 року народження, ОСОБА_3 , 2017 року народження, та виразилася в емоційному розладі.

Факт завдання шкоди здоров`ю неповнолітнім ОСОБА_2 , 2013 року народження, ОСОБА_3 , 2017 року народження, підтверджена виписками з амбулаторних карт (а.с.8-11).

Таким чином, в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП порушення правил тримання собак і котів, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей, його дії кваліфіковані вірно.

Щодо тверджень ОСОБА_1 , що в час коли його собака вибігла за територію власного домоволодіння його не було вдома, а втеча собаки спричинена діями найманих працівників, то суд не бере їх до уваги, оскільки правила тримання собак і котів вимагають їх постійного чіткого дотримання, незалежно від перебування власника тварини вдома. Крім того, покидаючи територію домоволодіння та будучи обізнаним про перебування там сторонніх людей, які можуть допустити втечу собаки, ОСОБА_1 був зобов`язаний подбати про безпеку людей та попередити настання вказаних подій.

Також, суд критично ставиться до тверджень ОСОБА_1 про порушення строку складення протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП 299470 від 10.04.2020 року, відносно нього за ч.2 ст.154 КУпАП, який, відповідно до ч.2 ст.254 КУпАП, має бути складений не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, з огляду на таке.

Судом встановлено, що подія мала місце 05.03.2020 року, про що, окрім пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника неповнолітніх потерпілих ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_9 свідчить також заява ОСОБА_4 до органів поліції (а.с.6). Вказана заява прийнята уповноваженою особою, проте відомості щодо її реєстрації відсутні.

В той же день, 05.03.2020 року було опитано ОСОБА_1 , на що вказують його письмові пояснення наявні в матеріалах справи (а.с.5).

Проте, з відповіді начальника Нікольського ВП Волноваського ВП ГУПН в Донецькій області №7605/505/01-2020 від 23.04.2020 року, адресованій ОСОБА_4 , вбачається, що його заява зареєстрована 06.04.2020 року, зі ОСОБА_1 проведено профілактичну бесіду та попереджено про можливість його притягнення до адміністративної відповідальності (а.с.27).

В той же час, з відповіді начальника Нікольського ВП Волноваського ВП ГУПН в Донецькій області №4538/504/05-2020 від 23.04.2020 року, адресованій заступнику голови Нікольської РДА Донецької області, заява ОСОБА_4 №1167 зареєстрована 06.04.2020 року, №1216 09.04.2020 року, розглянута відповідно до ЗУ «Про звернення громадян», відносно ОСОБА_1 складено протокол про адмінправопорушення за ч.2 ст.154 КУпАП.

Таким чином, враховуючи, що заява ОСОБА_4 щодо подій, що мали місце 05.03.2020 року, не містить дати її реєстрації органами поліції, а з вищевказаних листів вбачається, що заяви

ОСОБА_4 зареєстровані лише 06.04.2020 року та 09.04.2020 року, вважаю, що 10.04.2020 року не порушений строк складення протоколу про адміністративне правопорушення, визначений ч.2 ст.254 КУпАП.

Таким чином, заслухавши особу, яка притягається до адмінвідповідальності, представника потерпілих та свідка, дослідивши матеріали справи та оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням у своїй сукупності, вважаю, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП, оскільки його вина доведена в ході огляду справи дослідженими доказами.

Обираючи міру стягнення, суддя, відповідно до положень ст.ст.33-35 КУпАП, враховуючи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який до адміністративної відповідальності притягується вперше, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, які відсутні, накладає на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.2 ст.154 КУпАП.

При цьому, санкція ч.2 ст.154 КУпАП передбачає конфіскацію тварини, проте, враховуючи, що безпородна собака ОСОБА_1 не ідентифікована, тобто відсутні ознаки, за якими її можна відокремити від інших собак (номер, розміри, колір та інш.), а також те, що ОСОБА_1 і представник неповнолітніх потерпілих ОСОБА_4 вказали, що на теперішній час вказана собака ОСОБА_1 не утримується, суд не застосовує конфіскацію тварини.

Крім цього, на підставі ст. 40-1 КпАП України, враховуючи, що суддею винесено постанову про призначення адміністративного стягнення, а тому з особи, якій призначено таке стягнення необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 гривень.

Керуючись ст. 40-1, 221, 279, 280, 283-284 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , працюючого електромонтером в ТОВ «Харвіст Холдінг», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КпАП України та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що становить 51 (п`ятдесят одна) гривня без конфіскації тварини.

Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , працюючого електромонтером в ТОВ «Харвіст Холдінг», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,на користь держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Володарський районний суд Донецької області протягом 10 днів з дня винесення.

Суддя О. Є. Вайновська