Номер провадження 3/754/2266/20
Справа №754/4690/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 червня 2020 року м. Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Бабко В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 44-3 КУпАП України

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії КВ№1-84 від 17.04.2020, ОСОБА_1 17.04.2020 знаходилася в магазині «Beer Box» по вулиці Будищанська, 2 в місті Києві здійснювала роздрібний продаж алкогольних напоїв на розлив, як реалізатор, недотримувалася санітарних обмежень щодо продукції розміщеної у вільному доступі покупців, чим порушила вимоги постанови КМУ № 215 від 11.03.2020 року.

ОСОБА_1 в судове засідання з"явилась, надала пояснення, що з 16 квітня 2020 року проходить стажування в магазині «Beer Box» з метою працевлаштування на посаду продавця. 17 квітня 2020 року під час підготовки до відкриття закладу, а саме провітрювання приміщення після дезінфекції поверхонь, через відкритті двері всередину потрапили двоє осіб. Оскільки магазин був майже готовий до прийняття відвідувачів, ОСОБА_1 вирішила не відмовляти в обслуговувані, зберігаючи безпечну відстань та одразу одягнувши медичну маску.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення КВ№1-84, 17.04.2020 , фотокартки, копію розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №490 від 23.03.2020, протокол №17 від 23.03.2020 постійної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки, пояснення ОСОБА_1 з додатками, суд приходить до такого.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІвід 06квітня 2000року визначено, що карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно із ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. До відміни карантину його територію можуть залишити особи, які пред`явили довідку, що дає право на виїзд за межі території карантину.

Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2» (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України №215 від 16 березня 2020 року «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року та постановою Кабінету Міністрів України від №239 від 25 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України») на усій території України з 12 березня 2020 року по 24 квітня 2020 року встановлено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України № 215 від 16.03.2020 до вищезазначеної постанови внесено зміни, якими зокрема, на період карантину з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 року до 3 квітня 2020 року роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту (п.п. 3) п. 1 Постанови).

Судом установлено, що з 16 квітня 2020 року ОСОБА_1 проходила стажування у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 в магазині «Beer Box» з метою працевлаштування на посаду продавця, дані про юридичну особу підтверджуються випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадцьких формувань.

Беручи до уваги, що ОСОБА_1 є лише стажором, а не безпосереднім суб`єктом господарювання (посадовою особою), що здійснював згадану в протоколі діяльність, тому в розумінні ст. 44-3 КУпАП ОСОБА_1 не є суб`єктом вказаного правопорушення, а протокол не містить відомостей та належних доказів того, що правопорушник є суб`єктом господарювання.

Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При складанні протоколу повинно бути з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, але встановлені при дослідженні справи обставини свідчать про неналежне з`ясування всіх обставин інспектором, що призвело до прийняття неправильного рішення по справі.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Стаття 19 Конституції України, передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, беручи до уваги пояснення ОСОБА_1 , що не викликають сумніву щодо їх достовірності, відсутність виконання приписів Кодексу України про адміністративні правопорушення і дотримуючись його завдань, суд вважає за необхідне закрити справу за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 44-3КУпАП.

Керуючись статтями 40-1, ст.44-3, 275-280,283-287 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження відносно ОСОБА_1 за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.В. Бабко