ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/2929/20Головуючий у 1-й інстанції Воробель М.П.
Провадження № 33/817/108/20 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2020 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Бутрина С.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Бутрина С.В. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 лютого 2020 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. судового збору.

Згідно постанови громадянин ОСОБА_1 06 лютого 2020 року о 11 год. 30 хв., порушуючи вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, керував автомобілем «ВАЗ 2109», д.н.з. НОМЕР_1 , вулицею Коновальця, 2, у м. Тернополі у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки за допомогою технічного приладу газоаналізатора Drager Alcotest 6810 АRBF-0422 (повірка дійсна до 18 червня 2020 року), на табло якого висвітлився показник у 0,65 %о.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвоката Бутрин С.В. просить постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 лютого 2020 року відносно ОСОБА_1 скасувати, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги мотивує тим, що працівниками поліції належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 вимог ПДР України, які могли бути підставою для зупинки його транспортного засобу, згідно ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію»; суд у постанові безпідставно зазначив, що результат продування 0.68%о, у той час, коли згідно протоколу про адміністративне правопорушення показник інший 0.65%о; суд прийняв до уваги письмове пояснення свідка ОСОБА_2 , яке ним не підписано; суд не звернув увагу на те, що працівники поліції не запропонували ОСОБА_1 проїхати на медичне обстеження у лікувальний заклад.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи його захисника Бутрина С.В., які просили задовольнити апеляційну скаргу з підстав викладених у ній, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушення ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, судом вірно враховані дані протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 198385 від 06 лютого 2020 року; результату продування ОСОБА_1 газоаналізатора Drager Alcotest 6810 АRBF-0422; акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/2698 від 18 червня 2019 року; письмових пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 06 лютого 2020 року; рапорта ст. інспектора ДНОП УПП в Тернопільській області Ханенко Н. від 06 лютого 2020 року; відеозапису з нагрудної камери працівника поліції № ВО-00003.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.

Твердження захисника щодо незаконної зупинки працівниками поліції транспортного засобу безпідставні, так як спростовуються сукупністю належних та допустимих доказів, зокрема рапортом ст. інспектора ДНОП УПП в Тернопільській області Ханенко Н. від 06 лютого 2020 року, який узгоджується з відеозаписами реєстратора патрульного автомобіля та з нагрудної камери працівника поліції, з яких вбачається, що керований ОСОБА_1 транспортний засіб був зупинений через наявні на ньому механічні пошкодження, характерні для наслідків ДТП, тобто у зв`язку з виявленням працівником поліції візуальної інформації, яка давала підстави вважати, що даний автомобіль був об`єктом ДТП, до якої може бути причетний і водій. Наявність цих пошкоджень ОСОБА_1 визнав і пояснив їх походження. За наведених обставин немає підстав вважати зупинку автомобіля під керуванням ОСОБА_1 такою, що суперечить вимогам ст.35 Закону України Про Національну поліцію.

Судом першої інстанції на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, до якого додано: акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; результат тесту, отриманого за допомогою технічного приладу - газоаналізатора Drager Alcotest 6810 АRBF-0422; пояснення свідків; рапорт; відеозапис з нагрудних реєстраторів поліції правильно встановлено, що результат тесту на вміст алкоголю у ОСОБА_1 становив 0,65%о.

Відповідно до мотивувальної частини постанови, при описанні змісту окремих доказів, а саме акту огляду на стан сп`яніння, результату тесту та письмових пояснень свідків у ній зазначено, що вміст алкоголю становив 0,68%о. Однак, такі розбіжності у цифрах є опискою, адже згідно зазначених доказів, на які послався суд і які знаходяться в матеріалах справи, вміст алкоголю у ОСОБА_1 становив 0.65%о, що і вказано у постанові суду серед обставин, які визнані доведеними.

Доводи захисника про недопустимість як доказу письмового пояснення свідка ОСОБА_2 є безпідставні, так як із матеріалів справи вбачається, що у письмовому поясненні ОСОБА_2 наявний його підпис. Також, присутність двох свідків під час проведення огляду ОСОБА_1 на місці зупинки підтверджується доданими до протоколу про адмінправопорушення відеозаписами камери працівника поліції.

Безпідставними є також посилання на те, що працівники поліції не запропонували ОСОБА_1 проїхати на медичне обстеження у лікувальний заклад, так як зазначені обставини спростовуються поясненнями свідків та рапортом ст. інспектора ДНОП УПП в Тернопільській області Ханенко Н. від 06 лютого 2020 року. Письмові пояснення свідків і дані протоколу про адміністративне правопорушення та Акту огляду про те, що ОСОБА_1 не виявив бажання проходити огляд на стан сп`яніння в медичному закладі об`єктивно підтверджується даними відеозаписів нагрудних камер працівників поліції. Також, з цих записів слідує, що після встановлення результату огляду (0,65‰ ) працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 його право пройти огляд в медичному закладі. Крім того, з Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що ОСОБА_1 з результатами огляду на місці зупинки був згідний, що підтвердив своїм підписом у відповідній графі. У зв`язку з цим у працівників поліції не було підстав направляти ОСОБА_1 для огляду в медичний заклад.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Бутрина С.В. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 лютого 2020 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя