Номер провадження 3/754/1702/20
Справа №754/3591/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 травня 2020 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Галась І.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в м. Києві ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 130, ст. 122-2 ч.4 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №075136, 22 лютого 2020 року о 03 год. 00 хв. на пр. Маяковського, водій ОСОБА_1 керував авто НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (відсутність реакції зіниць очей). Від огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності свідків.

Чим порушив вимоги п. 2.5.ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії ДПР 18 №367018, 22 лютого 2020 року о 02 год. 55 хв. в м. Київ, по пр. Маяковського, 29 водій керуючи автомобілем Мерседес Бенз Е320 НОМЕР_1 на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, поданого за допомогою червоного проблискового маячка, не зупинився, був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі на вул. Лисківська, 22 (шляхом блокування на прилеглій території).

Чим порушив вимоги п. 2.4.ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 122-2 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії ДПР 18 №533304, 22 лютого 2020 року о 02 год. 55 хв. в м. Київ, по пр. Маяковського, 29 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Mercedes-Benz E320 номерний знак НОМЕР_1 , неодноразово порушував ПДР, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вживати інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки та безпеки інших громадян.

Чим порушив вимоги р. 33,34 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 4 ст. 122 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до положень ст.277-2 КУпАП, причини неявки суду не повідомив, клопотань про перенесення судового засідання не подавав. У зв`язку з чим, враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.277 КУпАП, суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності.

При цьому, суд враховує, що правопорушення, передбачені ст. ст. 122 та 124 КУпАП не відносяться до категорії правопорушень, по яким присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою, ч.2ст.268 КУпАП.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст.23 цього Кодексу).

Питання складання протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ст. 254 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

Суд в обов`язковому порядку повинен перевірити матеріали адміністративної справи, що надійшли до суду на їх відповідність вимогам закону, в тому числі статтям254,256 КУпАП.

Відповідно до приписівст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. При складанні протоколу особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права та обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка в протоколі.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №075136 від 22.02.2020 року не зазначено частину статті 130 КУпАП, якою кваліфікуються дії ОСОБА_1 , а також не зазначено марку автомобіля що унеможливлює прийняття судом законного та обґрунтованого рішення у справі.

Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону унеможливлює прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення. Тому без усунення зазначеного недоліку розгляд справи є неможливим.

Зважаючи на ту обставину, що в даному випадку саме суд є тим органом, який повинен винести постанову у справі, а правила ст. 283 КУпАП розповсюджуються на всі органи, які розглядаються справи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, без обмежень, суд позбавлений можливості винести законне рішення без зазначення в постанові даних частини статті 130 КУпАП, якою кваліфікуються дії ОСОБА_1 , а також марки автомобіля.

Зробити висновок про винуватість або невинуватість тієї чи іншої особи лише на підставі протоколу про адміністративне правопорушення не надається можливим.

Відповідно до вимог ст. ст.245,251,252,280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.7КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання законності.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №533304 від 22.02.2020 року відносно ОСОБА_1 не конкретизовано, які саме вимоги ПДР було порушено, а тому не розкриті об`єктивні та суб`єктивні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, тому провадження у справі необхідно закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Ч. 4 ст. 122 КУпАП встановлено, що порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян, що підтверджені фактичними даними, а саме: поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, свідків, показань технічних приладів та засобів фото- і відеоспостереження та іншими документами, що згідно наданих пояснень та матеріалів справи не знайшло підтвердження в частині створення аварійної обстановки.

Однак, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення не надано показань технічних приладів та засобів фото- і відео- спостереження, які могли підтвердити створення аварійної ситуації. Таким чином протокол складено неповно, а тому прийняття рішення у даній справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є неможливим. Наявність протоколу про адміністративне правопорушення та показань технічних приладів не дають можливості повно та всебічно з`ясувати обставини події.

Слід зазначити, що створенням аварійної обстановки є таке порушення Правил дорожнього руху, у результаті якого інші учасники руху були змушені різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення власної безпеки або безпеки інших громадян.

Це визначення передбачене ч. 4 ст. 122 КпАП України та не підлягає розширеному тлумаченню. Відповідальність за ч. 4 ст. 122 КупАП спеціально передбачена не за усі можливі порушення вимог ПДР, що спричинили створення аварійної обстановки, а тільки за правопорушення, передбачені ч. ч. 1 3 ст. 122 КУпАП.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які свідчили б про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 122 КУпАП, а саме створення аварійної ситуації, яка змусила учасників дорожнього руху гальмувати та змінити напрямок руху .

У протоколі про адмінправопорушення ОСОБА_1 вмінено те, що він змусив водіїв різко гальмувати та змінити напрямок руху , щоб уникнути зіткнення, чим створив аварійну обстановку. Однак, не зазначено, водіїв яких саме транспортних засобів він змусив до таких дій, та який пункт ПДР України він цим порушив.

За нормами ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оскільки у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не було вчинено правопорушення, передбаченого, зокрема, ч. 1 ст. 122 КУпАП, а також ч. ч. 2 3 цієї ж статті; щодо інших порушень ПДР окрема відповідальність у випадку створення аварійної обстановки іншим учасникам руху не передбачена, крім того будь-яких доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у скоєні зазначеного правопорушення матеріали адміністративної справи не містять, а тому підстав притягувати його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП, немає.

Виходячи з наведеного вище, суд вбачає підстави для закриття провадження у справі згідно із п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КупАП.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення провадження у справі не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

В диспозиції ст. 122-2 КУпАП вказано невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Провина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.122-2КУпАП доведена протоколами про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №367018 від 22.02.2020 року.

Зважаючи на вищенаведене, враховуючи характер вчиненого правопорушення, вважаю, що на гр. ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, у виді штрафу, що буде достатньою мірою відповідальності для досягнення мети адміністративного стягнення, яке застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, такі іншими особами.

Згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.252, 280, 283, 284, 300, 326-328 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого за ст. 130, ч.4 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні правопорушення передбаченого ст.122-2 КпАП України і призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 153,00 грн. (сто п`ятдесят три гривні).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 420,40 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя: