Справа № 196/528/20
№ провадження 3/196/457/2020
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2020 смт. Царичанка

Суддя Царичанського районного суду Дніпропетровської області Гудим О.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючу,

за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

04 травня 2020 року, близько 16 год. 35 хв., в АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 , будучи особою, що підписала інформовану згоду на карантин (самоізоляцію) покинула межі карантину, які були вказані у згоді, чим порушила вимоги постанови головного державного санітарного лікаря МОЗ від 21.03.2020 року №2 та ст.20 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" та підпункту 17 пункту 2 Постанови КМУ №211.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.44-3 КУпАП.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст.278КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2)чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4)чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС 06.11.2015 № 1376, зареєстрованої в МЮ України 01.12.2015 за № 1496/27941.

Згідно з ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Диспозицією ст.44-3КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Стаття 44-3 КУпАП є бланкетною, тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи.

При цьому, на думку працівників поліції, нормою нормативно-правового акту, який особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не дотрималася, є ст.20 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», про порушення якої гр. ОСОБА_1 зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №462148 від 04.05.2020 року.

Відповідно до ст.20 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», особи, які хворіють на інфекційні хвороби чи є бактеріоносіями, зобов`язані:

- вживати рекомендованих медичними працівниками заходів для запобігання поширенню інфекційних хвороб;

- виконувати вимоги та рекомендації медичних працівників щодо порядку та умов лікування, додержуватися режиму роботи закладів охорони здоров`я та наукових установ, у яких вони лікуються;

- проходити у встановлені строки необхідні медичні огляди та обстеження.

Тобто, статтею 20 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» встановлено обов`язки осіб, які хворіють на інфекційні хвороби чи є бактеріоносіями.

При цьому, наданими працівниками поліції доказами про справі не підтверджується факт того, що гр. ОСОБА_1 хворіє на інфекційні хвороби чи є бактеріоносієм та надавала інформовану згоду на карантин (самоізоляцію).

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №462148 від 04.05.2020 року не містить посилання на те, які саме вимоги МОЗ від 21.03.2020 р. порушено гр. ОСОБА_1 , та не вказані дата та назва Постанови КМУ №211, внаслідок чого не можливо встановити питання які нею врегульовано, що також є порушенням вимог ст.256 КУпАП.

Таким чином, в порушення вимог ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №462148 від 04.05.2020 року відсутні відомості про те, які саме вимоги Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та вимоги МОЗ від 21.03.2020 року було порушено гр. ОСОБА_1 , так як зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення вимоги в якості порушених, такими не являються.

Також, в протоколі про адміністративне правопорушення не в повному обсязі вказане посилання на конкретну норму Постанови КМУ щодо дотримання вимог в умовах карантину, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, що прямо суперечить принципу правової визначеності закріпленому у численних рішеннях ЄСПЛ (п. 31 рішення від 28.10.2003 у справі «Ракевич проти Росії» (Rakevich v. Russia), заява № 589973/00); п. 109 рішення від 13.12.2001 у справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови» (Metropolitan Church of Bessarabia v. Moldova), заява № 45701/99); п. 54 рішення від 23.09.1998 у справі «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» (Steel and Others v. the United Kingdom), згідно яких «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку».

Зокрема, ЄСПЛ нагадує, що «національне законодавство має з достатньою чіткістю визначати межі та спосіб здійснення відповідного дискреційного права, наданого органам влади, щоб забезпечувати громадянам той мінімальний рівень захисту, на який вони мають право згідно з принципом верховенства права в демократичному суспільстві» (п. 33 рішення від 15.11.1996 у справі «Доменічіні проти Італії» (Domenichini v. Italy), Reports 1996-V).

На національному рівні КСУ в своєму рішенні від 29.06.2010 у справі № 17-рп/2010 за конституційним поданням Уповноваженого ВРУ з прав людини зазначив, що «одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями» (абз. 3 п.п. 3.1 п. 3), а у рішенні від 22.09.2005 № 5-рп/2005 той же Суд вказав, що «із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі» (абз. 2 п.п. 5.4 п. 5).

У відповідності до ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП .

Проте, в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо зобов`язання гр. ОСОБА_1 дотримуватись режиму самоізоляції, оскільки заповнений бланк інформованої добровільної згоди особи на проведення протиепідемічних та/або профілактичних заходів з підписом гр. ОСОБА_1 (пам`ятка) та із зазначенням адреси, за якою вона повинна самоізолюватися, шляхом перебування в приміщенні за цією адресою, взагалі до матеріалів справи не долучена.

За змістом ст.ст.279, 280КУпАП справа про адміністративне правопорушення має розглядатись судом лише у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

За таких обставин суддя дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, так як в діях гр. ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Суддя не вправі самостійно вносити доповнення, зміни у протоколи про адміністративні правопорушення, витребувати додаткові докази у справі, оскільки це є недопустимим та буде свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, так як в діях гр. ОСОБА_1 суд не вбачає порушення ст.20 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та вимоги МОЗ від 21 березня 2020 р., за відсутністю в матеріалах справи будь-яких доказів щодо зобов`язання гр. ОСОБА_1 дотримуватись режиму самоізоляції, а тому приходить до висновку про відсутність події і складу адміністративного порушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, та до висновку про відсутність підстав для притягнення її до адміністративної відповідальності за цією статтею КУпАП в межах даної справи про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 38, 247, 278, 282 - 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.44-3 КупАП, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.М.ГУДИМ