ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/394/20 Справа № 209/158/20 Суддя у 1-й інстанції - Лобарчук О. О. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 лютого 2020 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого водієм АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі", мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

При обставинах встановлених місцевим судом ОСОБА_1 визнано винним за те, що 20.12.2019 року о 12.30 годині в м.Кам`янське на вул.Романківська, 61 керуючи автомобілем ЗАЗ н.з. НОМЕР_1 , перед поворотом ліворуч на вул.Новікова, не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє положення на проїздній частині та скоїв зіткнення з автомобілем ЗАЗ ЛАНОС н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.10.4 «Правил дорожнього руху України», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову районного суду скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що рішення суду незаконне та необґрунтоване, винесене з порушенням норм процесуального права, а викладені в ньому висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

Зазначає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки його показам щодо обставин ДТП.

Крім цього, суд першої інстанції, на його думку, не дослідив належним чином покази свідка ОСОБА_2 , який був пасажиром автомобіля Таврія під керуванням ОСОБА_1 .

Вказує на те, що судом належним не враховані пошкодження, отримані автомобілями в результаті дорожньо - транспортної пригоди і зображена на фотознімках. Також судом відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про проведення автотехнічної експертизи.

Зазначає, що дорожня ситуація зображена на схемі автопригоди, однак протоколи огляду місця дорожньо - транспортної пригоди і огляду транспортних засобів не складалися. Також не були відображені пошкодження виявлені на автомобілях.

Позиція учасників апеляційного перегляду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та діюча в його інтересах адвокат Тєрєхова Т.М. апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати і провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є законними та відповідають фактичним обставинам справи.

Окрім того вина ОСОБА_1 підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №328818;

- схемою місця ДТП від 20.12.2019 року та фототаблицею до неї, в якій зафіксовані ділянка дороги на якій відбулися події, пошкодження та місце зіткнення транспортних засобів та фототаблицею до неї;

- письмовими поясненнями особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ;

- письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_3 .

Перевіряючи протокол про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що він складений з дотриманням статтей 254-256 КУпАП та Інструкції від 06 листопада 2015 року № 1376, в ньому були зазначені дані про особу, стосовно якої він складався, ОСОБА_4 роз`яснили права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, протокол був підписаний без будь-яких зауважень, тому доводи ОСОБА_1 про неналежність протоколу є необґрунтованими.

Доводи апелянта про те, що саме водій ОСОБА_3 винний у скоєному правопорушенні апеляційний суд не приймає, оскільки вина ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні повністю знайшла своє підтвердження зібраними доказами, що містяться в матеріалах справи в розумінні ст. 251, 252 КУпАП.

Окрім цього, на переконання апеляційного суду водій ОСОБА_1 не дотримався і п. 10.4 ПДР України в якому зазначено, що водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

Суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції в частині того, що характер отриманих ушкоджень на транспортних засобах свідчить про те, що удар був здійснений саме автомобілем Таврія, тому доводи ОСОБА_1 стосовно його невинуватості у вчиненому правопорушенні є неспроможними.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності.

Місцевий суд наклав стягнення у межах санкції ст 124 КУпАП та в трьох місячний строк з дня вчинення правопорушення, тому підстав для закриття провадження на підставі п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у апеляційного суду не має.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Справу судом першої інстанції розглянуто із дотриманням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, докази під час розгляду справи перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП.

За таких обставин апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 лютого 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Г.П. Слоквенко