Справа № 266/2373/20
Провадженя№ 3/266/1026/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.06.2020 року м.Маріуполь
Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:
головуючого - судді Курбанової Н.М.,
за участю секретаря Макогон С.Б.,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
потерпілої ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі справу про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженки м. Маріуполь, РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, не працюючої, яка мешкає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 1732 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Згідно з протоколом серії ГП № 134155 від 04.05.2020р., ОСОБА_1 04.05.2020 року о 21 год. 30 хв., знаходячись за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила психологічне насильство в сім`ї, що виразилося в ображені нецензурною лайкою своєї доньки ОСОБА_2 , та погрозами фізичної розправи, чим вчинила психологічне насилля у сім`ї, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КпАП України.
ОСОБА_1 у судовому засіданні свою провину у інкримінованому правопорушенні не визнала, пояснила, що з донькою ОСОБА_2 в неї конфлікт, оскільки та зустрічається з хлопцем, який вживає та розповсюджує наркотичні засоби, вона його боїться, переймається що вони заберуть в неї паспорт та отримають кредит. Того дня, 04.05.2020р. донька з хлопцем прийшли до неї в будинок, однак вона боялася та не відкрила двері, після чого приїхала поліція. З донькою зараз в неї добрі стосунки.
Потерпіла ОСОБА_2 суду пояснила, що ОСОБА_1 її мати, в будинку якої вона зареєстрована. Раніше вона мешкала в гуртожитку, але через карантин мешкає в будинку АДРЕСА_1 . Мати зловживає алкогольними напоями, приводить до себе чоловіків, має співмешканця. 04.05.2020р. вона прийшла до місця мешкання, однак мати випивала зі співмешканцем, і не відчинила їй двері. Вони помирилися, претензій не мають одна до одної.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши особу яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілу, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, виходячи з наступного.
Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. ст. 9, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи, за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачає, що психологічне насильство є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
У п. 14 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону, викладено поняття психологічного насильства, ним є форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1 фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП складає: об`єкт, яким виступають суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку; об`єктивна сторона даного правопорушення виражається у діянні (дії або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого; суб`єкт даного адміністративного правопорушення загальний, а суб`єктивна сторона виражається у формі умисної вини та необережності.
Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Із переглянутого судом відеозапису події, яка відбувалася 04.05.2020 року встановлено, що поліцейські прибули за викликом, де донька ОСОБА_1 - ОСОБА_2 пояснила, що вона прийшла зі своїм родичем, забрати свої речі з будинку, однак ОСОБА_1 її до будинку не пускає. Обидві жінки мають одна до одної претензії, які активно висловлюють.
Як вбачається з матеріалів даної справи факт вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 підтверджується тільки заявою та письмовими поясненнями потерпілої, при конфлікті був присутній чоловік, пояснення від якого співробітниками поліції не відбиралися.
Крім того, матеріали справи не містять фактичних даних, які б підтверджували сам факт психологічного насильства, а протокол про адміністративне правопорушення лише кореспондує заяву ОСОБА_2 .
За таких умов неможливо встановити наявність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а саме вчинення дій або бездіяльності психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої і у протоколі не зазначено саме про завдання шкоди потерпілій, а зазначено, що вона могла бути завдана.
В даному випадку, як вбачається з матеріалів справи, пояснень правопорушника, потерпілої, шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілої не була завдана, а крім того, така подія як не допуск потерпілої до будинку можливий, через наявність паркану у даному подвір`ї.
Юридична природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваженнями, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.
У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).
Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).
Таким чином вважаю, що в діях ОСОБА_1 04.05.2020р. відсутній склад правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
У зв`язку із наведеним, провадження по справі необхідно закрити.
Керуючись ч. 1 ст.173-2, ст. ст. 283, 284КУпАП, суд
Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Донецького апеляційного суду через Приморський районний суд м. Маріуполя.

Суддя Курбанова Н. М.