П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гладій С.В., за участі захисника особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - адвоката Василенка І.В., розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу адвоката Василенка І.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 07 лютого 2020 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на неї за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 29 грудня 2019 року в 00 год. 00 хв. в м. Києві по пр.-ту М.Бажана, 12, керувала автомобілем «Міні Купер», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилась в присутності двох свідків, чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_1 - адвокат Василенко І.В. просить постанову Дарницького районного суду м. Києва від 07 лютого 2020 року скасувати, ухвалити нову постанову, якою протокол про адміністративне правопорушення, з додатками, повернути до Управління патрульної поліції Національної поліції в м. Києві для належного його оформлення.

Так, адвокат Василенко І.В. вважає постанову місцевого суду незаконною та такою, що винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, без встановлення всіх обставин провадження.

На обґрунтування апеляційних вимог адвокат Василенко І.В. зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений в порушення вимог ст. 256 КУпАП, оскільки час та день, зазначені в протоколі, не відповідають дійсності, як і то, що особа правопорушника належним чином встановлена не була; з тексту пояснень свідків не можна однозначно прийти до висновку - від якого саме різновиду огляду (алкогольного чи наркотичного) пропонувалось працівниками поліції пройти огляд; пояснення свідків написані на заздалегідь підготовлених бланках, їх дані та адреса мешкання встановлені не були, як і викликає сумнів в дійсності їх присутності при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення - 29 грудня 2019 року;

Вказує сторона захисту і на те, що: під час складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 їй не було вручено копію протоколу та не були роз`яснені її права; працівниками поліції не була озвучена причина зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 ; сама ОСОБА_1 не відмовлялась від проходження огляду для визначення стану сп`яніння; в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу до медичного закладу охорони здоров`я.

На переконання адвоката Василенка І.В., при таких чисельних порушеннях, слід скерувати досліджувані матеріали до УПП НП в м. Києві для належного оформлення.

Одночасно, адвокатом Василенко І.В. заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, який пропущений з поважних причин, з огляду на те, що станом на день подання апеляційної скарги, повний текст оскаржуваної постанови від 07 лютого 2020 року так отриманий не був.

ОСОБА_1 в суд апеляційної інстанції не з`явилась, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлена належним чином, неявка якої не перешкоджає розгляду провадження з урахуванням того, що її інтереси представлені адвокатом Василенком І.В.

Вислухавши пояснення адвоката Василенка І.В. на підтримку доводів клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційної скарги в повному обсязі, вивчивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та доводи апеляційної скарги, переглянувши відеозапис досліджуваних подій за участі водія ОСОБА_1 , слід прийти до наступного висновку.

Як наголошується в ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи.

Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Між тим, матеріали провадження не містять даних про направлення копії постанови місцевого суду від 07 лютого 2020 року за адресою проживання ОСОБА_1 , а тому можна погодитися з проханням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 07 лютого 2020 року.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, як указано в ст. 294 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - є правильним.

Так, ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді першої інстанції не заперечувала обставин того, що 29 грудня 2019 року в 00 год. 00 хв. в м. Києві по пр.-ту М.Бажана, 12, керувала автомобілем «Міні Купер», д.н.з. НОМЕР_1 , коли була зупинена працівниками патрульної поліції за порушення нею Правил дорожнього руху.

Під час складання постанови про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 122 КУпАП у працівників патрульної поліції виникли сумніви щодо стану, в якому знаходилась ОСОБА_1 , у зв`язку з чим їй запропонували пройти освідування за допомогою алкотесту «Драгер» або у лікаря, але при цьому точно не вказали, які саме ознаки, як-то алкогольного чи наркотичного сп`яніння, були виявлені працівниками поліції.

За вказаним, вона відмовилась від проходження огляду, оскільки спиртні напої не вживала.

На противагу поясненням ОСОБА_1 , відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 253575 від 29 грудня 2019 року, в цей день, в 00 год. 00 хв. в м. Києві, пр.-т Бажана, 12, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Міні Купер», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови.

Від огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці чи за допомогою лікаря-нарколога відмовилась в присутності двох свідків, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

Обставини вчиненого правопорушення, що викладені в протоколі, засвідчили свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що узгоджується з поясненнями останніх від 29 грудня 2019 року (а.с. 3).

Доводи апеляційної скарги про те, що слід поставити під сумнів пояснення вказаних свідків з огляду на те, що дані пояснення викладені на заздалегідь заготовленому бланку і містять шаблонний характер - на увагу не заслуговують, оскільки зміст вказаних пояснень, хоча і викладений на частково заповнених друкарським способом бланках, повністю відповідає доказам, що містяться в матеріалах справи, зокрема, даних відеозапису.

Згідно переглянутого відеозапису досліджуваних подій за участі ОСОБА_1 , вона на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан саме алкогольного сп`яніння за допомогою алкотесту «Драгер» та чи у відповідного лікаря - в категоричній формі відмовилась, що не оспорював адвокат Василенко І.В. і в суді апеляційної інстанції.

Вказане відкидає твердження апеляційної скарги про те, що працівниками поліції їй не було повідомлено про підозру керування нею транспортним засобом саме у стані алкогольного сп?яніння.

ОСОБА_1 при складанні протоколу були неодноразово роз`яснені її права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, розуміння яких вона озвучила працівникам поліції, що знайшло своє підтвердження оглянутим відеозаписом досліджуваних подій за участі ОСОБА_1 , яка, до речі, є адвокатом, і, за характером своєї професійної діяльності, обізнана як з диспозицією статті 130 КУпАП, так і процедурою проходження огляду для виявлення стану будь-якого сп`яніння.

Більше того, поліцейський неодноразово роз`яснив ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду, а саме, що така відмова є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на що ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду, не зазначила підстави своєї відмови та відмовилась від вручення другого примірника протоколу про адміністративне правопорушення та підписання його оригіналу.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що не була вручена копія протоколу про адміністративне правопорушення та не були роз`яснені її права; працівниками поліції не була озвучена причина зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 ; сама ОСОБА_1 не відмовлялась від проходження огляду для визначення стану сп`яніння - на увагу не заслуговують та спростовуються дослідженим в судовому засіданні судом апеляційної інстанції відеозаписом подій за участі водія ОСОБА_1 , автентичність якого учасниками провадження - не заперечувалась.

Дії працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення - не оскаржувалися.

Що стосується відсутності в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу до медичного закладу охорони здоров`я, то і цей довід апеляційної скарги - є неспроможним, з урахуванням того, що ОСОБА_1 відмовилась від проходження будь-якого огляду в присутності двох свідків, анкетні дані яких були встановлені працівниками поліції, без будь-яких зауважень з боку самої ОСОБА_1 , особу якої також було встановлено відповідно до посвідчення адвоката, наданого ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції як документ, що посвідчує її особу.

За наведеним, суд першої інстанції дослідивши всі докази у провадженні, в їх сукупності, прийшов до ґрунтовного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення нею п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Стягнення на ОСОБА_1 накладено відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Одночасно, постанова суду першої інстанції підлягає зміні в мотивувальній її частині з огляду на те, що ОСОБА_1 , відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 253575 від 29 грудня 2019 року, який був предметом дослідження судом першої інстанції, 29 грудня 2019 року в 00 год. 00 хв. в м. Києві, пр.-т Бажана, 12, керувала транспортним засобом «Міні Купер», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху, а не в стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням п. 2.9 вказаних Правил і що в провину ОСОБА_1 не інкримінувалось.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Законом України від 07 липня 2016 року № 1446-VIII посилена відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

А тому, притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за обставин, встановлених судом, буде сприяти досягненню основної мети - вихованню правопорушника, а також запобіганню вчинення нових правопорушень.

За наведеним, апеляційна скарга адвоката Василенка І.В. в інтересах ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката Василенка І.В. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 07 лютого 2020 року.

Апеляційну скаргу адвоката Василенка І.В. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 07 лютого 2020 року, якою ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на неї за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - змінити.

Вважати ОСОБА_1 притягнутою до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

В решті вказану постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду С.В.Гладій