КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 червня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 9 грудня 2019 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що 19 жовтня 2019 року о 00.01 год. ОСОБА_1 керував автомобілем «HOWO 22 3257-№3847 Q1» державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Шевченка, 196, у м. Києві з явними ознаками наркотичного сп`яніння (тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, справу закрити.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, з огляду на те, що він не був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, фактично не було забезпечено можливості реалізувати свої процесуальні права, в тому числі надавати свої пояснення.

Як вказує апелянт, він не керував транспортним засобом у вказаний у постанові час та місці, працівники патрульної поліції його не зупиняли, факт руху не бачили, а запис про керування транспортним засобом є надуманим, а тому він не підлягав жодного огляду на стан сп`яніння.

Також ОСОБА_1 акцентує увагу на тому, що від огляду на стан наркотичного сп`яніння він не відмовлявся, а обвинувачення у відмові від огляду є абсолютно безпідставним і спростовуються поясненнями осіб, що фігурують в матеріалах справи, як, нібито, свідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

ОСОБА_1 та його захисник Кожем`яченко В.В., належним чином неодноразово повідомлені про день, часта місце апеляційного розгляду справи, до суду не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, будь-яких клопотань до суду не подавали. За таких обставин, відповідно до положень ст. 268 КУпАП, вважаю можливим розгляд справи за відсутності вказаних осіб на підставі наявних матеріалів.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши наявні у справі докази, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою та до задоволення не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції вказані вимоги закону дотримані.

Так, відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду передбачені статтею 266 КУпАП, пунктом 6, 7 Розділу 1, Розділами П та Ш Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735.

Згідно з п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 9 листопада 2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідальність особи, яка керує транспортним засобом та яка відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 300621 від 19 жовтня 2019 року, 19 жовтня 2019 року о 00.01 год. в м. Київ по вул. Шевченка, 196, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «HOWO 22 3257-№3847 Q1» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря-нарколога у встановленому законом порядку водій відмовився на місці в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (ас. 1).

Суд першої інстанції, перевіривши наявні у справі докази в їх сукупності, дійшов висновку, що ОСОБА_1 допущено порушення п. 2.5 ПДР України,і з таким висновком погоджується й апеляційний суд.

Так, у матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що підтверджує факт пропозиції та направлення водія на огляду до лікаря-нарколога (ас. 3).

З переглянутого відеозапису вбачається, що інспектор патрульної поліції представляється в присутності водія та двох свідків та повідомляє, що було зупинено транспортний засіб «HOWO» НОМЕР_2 за порушення правил дорожнього руху. При спілкуванні з водієм виявили ознаки наркотичного сп`яніння, а саме блідість обличчя, зіниці очей не реагують на світло. Працівник поліції запропонував представитись водію, останній представився - ОСОБА_4 . Далі працівник поліції запитує у водія, чи керував водій вказаним транспортним засобом, на що ОСОБА_1 відповідає «так». Працівник патрульної поліції в присутності двох свідків пропонує водію пройти огляду у лікаря нарколога, на що водій ОСОБА_1 відповів відмовою, вказавши, що не готовий. Працівник поліції запитав у водія, чи останній усвідомлює відповідальність за відмову від проходження огляду, водій відповів - «так», а працівник поліції, звертаючись до водія, повідомляє, що суд може вказане сприйняти як керування в такому стані. Поліцейський знову запитав, чи усвідомлює водій відповідальність та чи дійсно водій відмовляється від проходження огляду, на що ОСОБА_1 відповів, що усвідомлює та відмовляється. Працівник поліції повідомляє водію, що вказане буде зафіксоване протоколом про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП та п. 2.5 ПДР України. На запитання працівника поліції, свідки засвідчили відмову водія від проходження огляду у лікаря нарколога, відповівши: «так».

Відеозаписом подій, який є об`єктивним доказом у справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, зафіксовано обставини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря нарколога, і спростовуються доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом у вказаний у постанові час та місці, працівники патрульної поліції його не зупиняли, факт руху не бачили, а запис про керування транспортним засобом є надуманим, що від огляду на стан наркотичного сп`яніння він не відмовлявся, а обвинувачення у відмові від огляду є безпідставним.

З наявної у справі сукупності доказів вбачається, що ОСОБА_1 , як особа, яка керувала транспортним засобом та у якої працівниками поліції були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, відмовився на вимогу поліцейського пройти у встановленому законом порядку медичний огляд у закладі охорони здоров`я з метою встановлення стану сп`яніння, і вказані обставини свідчать про порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України, за що й передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, фактично йому не було забезпечено можливості реалізувати свої процесуальні права, в тому числі надавати свої пояснення, спростовуються даними, зафіксованими у телефонограмі, відповідно до змісту якої ОСОБА_1 про день, час та місце розгляду справи був повідомлений за вказаним ним при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення номером телефону (ас. 6), проте, до суду не з`явився, про причини суд не повідомив, будь-яких клопотань до суду не подавав.

За обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, постанова місцевого суду є законною, вмотивованою, обґрунтованою, та підстави для її скасування відсутні, у зв`язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 9 грудня2019 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.А. Васильєва