ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року смт. Підволочиськ

Суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Сташків Н.Б.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Підволочиського ВП ГУНП України в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Підволочиським ВП ГУНП України в Тернопільській області направлено в суд матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 КпАП України відповідальності ОСОБА_1 . Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 547423 від 30 березня 2020 року, в період часу з 19 березня 2020 року по 20 березня 2020 року гр. ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на території залізничного вокзалу, з хуліганських мотивів пошкодив вхідні двері в приміщенні вокзалу, чим завдав матеріальних збитків на суму 164,70 грн. Дії кваліфіковано за ст. 173 КУпАП.

В судовому засіданні гр. ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав, пояснив, що час від часу ночує на вокзалі, оскільки не має власного місця проживання, проте протягом двох останніх місяців проживає в брата. 19 березня 2020 року дійсно вживав алкогольні напої на території залізничного вокзалу, проте в приміщення не заходив, ні двері, ні будь-яке інше майно не пошкоджував.

Суд, заслухавши пояснення гр. ОСОБА_1 , оглянувши матеріали адміністративної справи, вважає, що вказаний матеріал слід повернути на до оформлення, виходячи з наступних міркувань:

Згідно ст.278 КУпАП суд при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ст. 256 КпАП України та п. 9 ч. ІІ «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 р. за N 1496/27941 у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, щодо якої складено протокол; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; стаття (частина відповідної статті) нормативно-правового акта, який передбачає відповідальність за правопорушення; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. При цьому у графі "дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення" - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Крім того, згідно п. 15 ч. ІІ Інструкції до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення). Кожний документ має свої реквізити (дату, адресу, назву, підпис, штампи, печатки тощо) і повинен відповідати своєму призначенню, містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства.

Проте, під час складання проколу про адміністративне правопорушення ДОП Підволочиського ВП ГУНП вище зазначених норм не виконано, матеріли про адміністративне правопорушення не відповідають вимогам законодавства.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення від 30 березня 2020 року АПР18 547423 не розкрито суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті 173 КУпАП, за якою складено протокол: зокрема:

- не зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення;

- не належним чином розкрито об`єктивну сторону вказаного правопорушення;

- не розкрито суб`єктивну сторону правопорушення.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України №10 від 22.12.2006 «Про судову практику у справах про хуліганство» дрібне хуліганство - це умисне порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке не супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. При цьому дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка вчиняє таке правопорушення, усвідомлює, що своїми діями порушує громадський порядок і спокій громадян, та бажає чи свідомо припускає прояв неповаги до суспільства.

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих - головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана. За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства.

В обґрунтування вини ОСОБА_1 суду надано наступні досліджені та перевірені докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 547423 від 30 березня 2020 року, згідно якого в період часу з 19 березня 2020 року по 20 березня 2020 року гр. ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на території залізничного вокзалу, з хуліганських мотивів пошкодив вхідні двері в приміщенні вокзалу, чим завдав матеріальних збитків на суму 164,70 грн. Дії кваліфіковано за ст. 173 КУпАП;

- рапорт ст.. інспектора-чергового Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області, з якого убачається, що 20 березня 2020 року об 11-59 год надійшла заява до РУ від ОСОБА_2 . про те, що 20 березня 2020 року о 08-00 год за адресо Підволочиський район смт. Підволочиськ вул.Залізнична гр. ОСОБА_1 , 1970 р.н., пошкодив вхідні двері приміщення залізнодорожного вокзалу, чим завдав збитків на суму 200 грн;

- заява та письмові пояснення ОСОБА_2 про прийняття міри до гр. ОСОБА_1 , який в ніч з 19 березня 2020 року на 20 березня 2020 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, пошкодив вхідні двері залізничного вокзалу, проник в приміщення, де зламав батарею опалення з кріплення, залишивши за собою окурки від сигарет та їжу;

Також судом під час судового розгляду був допитаний в якості свідка гр. ОСОБА_2 , який вказав, що працює складачем поїздів на залізниці,19 березня 2019 року о 19-50 год, перебуваючи на роботі, бачив як гр. ОСОБА_1 на території залізничного вокзалу з іншою невідомою йому особою вживали алкогольні напої. Двері в приміщення вокзалу були зачинені на внутрішній замок через карантин. Зранку 20 березня 2020 року прийшла касир вокзалу і помітила, що двері виламані, після чого викликали поліцію.

Оцінюючи досліджені докази, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу(ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що було виявлено правопорушення, однак, матеріали справи не містять жодних доказів, окрім пояснень свідка ОСОБА_2 , з огляду на які і було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що жодних належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення хуліганських дій суду надано не було. Протокол про адміністративне правопорушення, з огляду на вимоги ст. 251 КУпАП хоча і є самостійним видом доказу, проте без обґрунтування іншими матеріалами є лише констатацією обставин, встановлених представником поліції. За таких обставин дійти висновку про вчинення протиправних дій ОСОБА_1 не можливо, а всі сумніви щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП необхідно тлумачити на його користь.

Вказані недоліки не дають можливості повно та об`єктивно розглянути дану справу та накласти на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, стягнення відповідно до ст. 33 КУпАП.

Відповідно до абз.5 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14, визнана правильною практика тих судів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративне правопорушення ,складені неуповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст.256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

За вказаних обставин справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст.173 КУпАП слід повернути до Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області для належного оформлення.

На підставі викладеного, керуючись ст.278, ст. ст.283,284,294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Cправу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст.173 КУпАП повернути до Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області для належного оформлення.

Після доопрацювання матеріали справи повернути до суду для розгляду її по суті.

Постанова апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

Згідно з оригіналом:

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області Н.Б.Сташків