Справа № 185/2735/20
Провадження № 3/185/995/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2020 року м.Павлоград

Дніпропетровської області

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Щербина О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 037503, який складено 19 квітня 2020 року поліцейським СРПП 1 капітаном Григоренко А.В. слідує, що 18 квітня 2020 року о 22.30 год., по вул.Дніпровській, 583 в м.Павлограді Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Мазда-6 номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, млява мова, почервоніння очей), на вимогу працівника поліції, в присутності двох свідків, відмовився від проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правила дорожнього руху .

Під час розгляду справи судом ОСОБА_1 зазначив, що 18 квітня 2020 року, близько 22.30 год., керуючи автомобілем Мазда-6 по вул.Дніпровській, 583 в м.Павлограді, Дніпропетровської області він вчинив ДТП. В місце пригоди були викликані працівники поліції, які з цього приводу оформили протокол. Крім того, останні стали закидати йому перебування за кермом у стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, ніхто з працівників поліції не перевіряв у присутності двох свідків наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме - наявність запаху алкоголю з порожнини його роту, млявість його мови та почервоніння очей.

Зауважив, що не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Фіксування вказаної події провадилося працівниками поліції з порушенням процедури, визначеної Законом, в зв`язку з чим, в протоколі про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП він власноруч записав, що не згоден з висновками працівників поліції, щодо вчинення ним зазначеного адміністративного правопорушення.

Вислухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності, свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши та зіставивши їх між собою та в своїй сукупності, приходжу до висновку, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 має бути закрита за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП за таких підстав.

Так, згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з Законом.

В контексті вимог, зазначених у ст.256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення повинен містити усі відомості з детальним викладенням обставин, що стосуються правопорушення, з метою повного відображення фактів учиненого порушення.

Проте, при складанні протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення правоохоронним органом не дотримано зазначених положень закону, а також положень ст.258 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 містить посилання на те, що останній 18 квітня 2020 року о 22.30 год., по вул.Дніпровській, 583 в м.Павлограді Дніпропетровської області керував автомобілем Мазда-6 номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, млява мова, почервоніння очей), на вимогу працівника поліції, в присутності двох свідків, відмовився від проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правила дорожнього руху .

Натомість, під час розгляду справи судом ОСОБА_1 категорично заперечував перебування за кермом та керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння та стверджував, що приймав участь у фіксуванні ДТП, яку він вчинив того ж дня. Під час складання протоколу працівники поліції не перевіряли у присутності понятих наявність запаху алкоголю з порожнини його роту, млявість його мови та почервоніння очей, хоча саме ці ознаки алкогольного сп`яніння вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, як такі, що були встановлені поліцейськими під час фіксування правопорушення. До закладу охорони здоров`я прибути йому не пропонували, не доставляли до лікарні, його не оглядав лікар, йому не проводили у медичному закладі відповідний огляд на стан сп`яніння.

Зазначена позиція особи, що притягається до адміністративної відповідальності, щодо своєї невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, порушення його процесуальних прав та певних, визначених Законом процедур заслуговує на увагу, з огляду на таке.

Так, у відповідності до ч.3 ст.256 КУпАП, ОСОБА_1 , надаючи пояснення і зауваження, щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, власноруч, на місці складання протоколу зазначив про свою незгоду зі його змістом.

При цьому, з вказаного протоколу вбачається, що інших об`єктивних ознак стану алкогольного сп`яніння, щодо показників пульсу, артеріального тиску, поведінки, зовнішнього вигляду, реакції, рухової сфери, ходи у позі Ромберга, стану повік, язика, пальців рук, тощо, працівниками поліції відносно водія ОСОБА_1 не встановлено, та не зафіксовано.

У відповідності до загальних положень «ІНСТРУКЦІЇ

про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», п. 6 зазначених положень передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з п.7 тієї ж Інструкції визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Також, зазначеною Інструкцією, а саме. п 6 та п.12 Розділу II передбачено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків; а у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Однак, зміст протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та додані до протоколу матеріали свідчить про те, що посадова особа, яка фіксувала у протоколі про адміністративне правопорушення перебування вказаного водія у стані алкогольного сп`яніння, а також відмову водія від проходження медичного огляду на стан сп`яніння не дотрималася визначеної законом процедури.

Так, водій ОСОБА_1 зазначав, що працівники поліції, які мали щодо нього підозру на предмет керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не запропонували та не направили його до найближчого закладу охорони здоров`я для належного проведення зазначеної процедури, він не був оглянутий лікарем, належний огляд на стан сп`яніння щодо нього не проводився.

На підтвердження зазначеної позиції водія ОСОБА_1 свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , кожен окремо, під час судового розгляду справи надали суду пояснення, відповідно до яких, у їх присутності ОСОБА_1 в місці ДТП хоча й відмовився від проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер», та не продував зазначений прибор, разом з тим, наявність у ОСОБА_1 вказаних у протоколі ознак алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків не фіксувалося, так само, як і не вирішувалося у їх присутності питання про доставлення ОСОБА_1 до найближчого закладу охорони здоров`я для належного проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведення огляду ОСОБА_1 в медичній установі лікарем, й т.і.

Відповідно до ст.22 вказаної вище Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Відтак, дії посадової особи правоохоронного органу, що склала протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП не відповідали вимогам зазначеної вище Інструкції, та КУпАП, оскільки фіксування вказаного факту відбувалося із зазначеними судом порушеннями.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположеннях свобод, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом».

Така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані та надані суду докази, які були досліджені судом під час розгляду справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винність водія ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом», у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП під час розгляду справи судом не знайшла свого підтвердження.

На користь вказаного висновку суду свідчить й той факт, що запит суду до органу поліції від 23.05.2020р., щодо надання для дослідження під час судового розгляду справи ОСОБА_1 запису з нагрудних відео-камер поліцейських ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Павлоградським ВП був проігнорований, зазначений доказ суду не було надано.

На підставі викладеного, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 має бути провадженням закрита, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись п.1 ст.247 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 провадженням закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк 10 днів.

СУДДЯ: ЩЕРБИНА О.О.