Тарутинський районний суд Одеської області
_______________________________________________________
Справа № 514/704/20
Провадження по справі № 3/514/253/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2020 року смт Тарутине

Суддя Тарутинського районного суду Одеської області Тончева Н.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Тарутинського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Виноградівка Тарутинського району Одеської області, мешканця будинку АДРЕСА_1 , не працюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

З Тарутинського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області на розгляд до Тарутинського районного суду Одеської області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зазначені матеріали відповідно до розділів ІІ, ІІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації Укрїни від 20 серпня 2019 року №814 були зареєстровані в АСДС та розподілені судді Тарутинського районного суду Одеської області Тончевій Н.М..

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №202541 від 23 травня 2020 року ОСОБА_1 23 травня 2020 року близько 12 години 41 хвилина по автодорозі між населеними пунктами село Виноградівка село Малоярославець Другий Тарутинського району Одеської області керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21011» державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, покази якого дорівнюють 2.21 ‰.

Тим самим ОСОБА_1 порушив п. «2.9 а» правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка з його підписом в графі «вручено особисто».

З огляду на те, що при повідомленні судом про місце і час розгляду справи, ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, вважаю, що наведена його поведінка є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008 року наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження". Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, вважаю за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тим більше, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати факт вчинення адміністративного правопорушення, винність особи, що притягується, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи дане рішення, керуюсь принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість ОСОБА_1 поза розумним сумнівом доводиться письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме:

показами приладу «Драгер», які дорівнюють 2.21 ‰;

письмовими показами ОСОБА_1 , з яких вбачається, що 23 травня 2020 року він на своєму транспортному засобі марки «ВАЗ 21011» поїхав до смт Тарутине Тарутинського району Одеської області щоб забрати свого знайомого. Потім, коли він повертався між населеними пунктами село Виноградівка село Малоярославець Другий Тарутинського району Одеської області його зупинили співробітники поліції та під час перевірки документів запідозрили в нього ознаки алкогольного сп`яніння. Співробітники поліції запропонували йому пройти огляд за допомогою приладу «Драгер» в присутності двох свідків, покази якого дорівнювали 2.21 ‰. Після чого на нього склали протокол;

протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №202541 від 23 травня 2020 року, в якому зазначено, ОСОБА_1 23 травня 2020 року близько 12 години 41 хвилина по автодорозі між населеними пунктами село Виноградівка село Малоярославець Другий Тарутинського району Одеської області керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21011» державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, покази якого дорівнюють 2.21 ‰. Тим самим ОСОБА_1 порушив п. «2.9 а» правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП;

письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з яких вбачається, що дійсно 23 травня 2020 року близько 12 години 41 хвилина між населеними пунктами село Виноградівка село Малоярославець Другий Тарутинського району Одеської області вони були присутніми під час проведення огляду ОСОБА_1 за допомогою приладу «Драгер» та складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно останнього;

відеозаписом.

Тож, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 дійсно порушив п. «2.9 а» правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Крім того, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Проте, з довідки поліцейського СРПП №2 Тарутинського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області вбачається, що згідно облікових даних ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Зі змісту абзацу 3 пункту 28 Постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вбачається, що суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

З урахуванням того, що ОСОБА_1 не має права керування транспортними засобами, суд не вправі застосовувати до нього таке адміністративне стягнення, як позбавлення права керування транспортним засобом.

Враховуючи викладене та обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, приходжу до висновку про можливість застосування щодо останнього адміністративного стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами .

На підставі викладеного, керуючись ст.. 40-1, ч.1 ст.130, ст. ст..245, 268, 280, 283, 284 КУпАП-

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 10200 (десять тисяч двісті) гривень.

Стягнення проводити на користь держави на розрахунковий рахунок № UA0015001, код ЄДРПОУ отримувача - 37607526, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), отримувач - ГУК в Одеській області/Одеська область/ 21081300, код класифікації доходів бюджету - 21081300, призначення платежу - адміністративний штраф у сфері безпеки дорожнього руху.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 гривень 40 копійок на розрахунковий рахунок № UA0026001, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, код класифікації доходів бюджету - 22030106 , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), отримувач коштів - ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, призначення платежу - судовий збір у справах про адміністративне правопорушення.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення (ч.1 ст.307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ст.308 КУпАП).

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці з дня набрання нею законної сили.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законом (ч.3 ст.307 КУпАП).

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим (ч. 1 ст. 287 КУпАП).

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу (ст. 289 КУпАП).

Постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті (ч. 3 ст. 291 КУпАП).

Суддя Н.М. Тончева