Справа № 210/3303/20
Провадження № 3/210/1605/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

"10" червня 2020 р. суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Літвіненко Н. А., розглянула матеріали, які надійшли з Полку ПП Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, працює АМКР КХП машиністом крана, проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

10 червня 2020 року в провадження судді надійшов адміністративний матеріал серії ДПР18 №112261 від 27.05.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.. 124 КУпАП.

Відповідно адміністративного протоколу, 27 травня 2020 року о 06 год. 30 хв. водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем ВАЗ-21703, д.н.з. НОМЕР_1 по вул.. Цимленська в м. Кривому Розі, яка в районі є/о№113 напроти заїзду до прибудинкової території (столової коксохіма), не була уважна, перед виконанням маневру повороту ліворуч, не переконалась у відсутності небезпеки для себе та інших учасників дорожнього руху, та не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, допустила зіткнення з автомобілем «AUDI-100» н.зАА6550Оі під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.п. 2.3.»б»,10.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнала, надала пояснення щодо обставин справи, пояснила, що в її діях немає складу правопорушення тому просила закрити провадження у справі за відсутністю складу правопорушення.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

А відповідно до положень ст.252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, не вбачає у діях ОСОБА_1 ознаки складу правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП.

Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі п. 2.3 б) Правил дорожнього руху України.

Пунктом 10.1 Правил дорожнього руху України передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

При цьому, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого 124 КУпАП, полягає свідомих діях особи, направлених на порушення ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як було встановлено судом, водій ОСОБА_1 рухаючись прямо по правій смузі дороги завчасно увімкнула світовий покажчик ліворуч, даючи цим зрозуміти автомобілям, які рухаються позаду щодо намірів виконання маневру ліворуч. З пояснень ОСОБА_1 встановлено, що попереду неї їхав автомобіль, який повертав праворуч в той час як вона увімкнула покажчик ліворуч, жодних перешкод у вигляді автомобілей вона не бачила. Крім того ОСОБА_1 зауважила, що дорога мала дві смуги, по одній в кожному напрямку.

В даній адміністративній справі відсутні докази про скоєння ОСОБА_1 порушення п. 2.3 Б та 10.1 ПДР України, оскільки з наданих нею пояснень вбачається, що саме автомобіль «AUDI-100» н.зАА6550Оі під керуванням водія ОСОБА_2 здійснював обгін її автомобіля в той час як вона виконувала маневр повороту ліворуч, і в результаті обгону зачепив її автомобіль, вказані обставини знайшли свої підтвердження в письмових поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України.

В наданих матеріалах не міститься даних про порушення ОСОБА_1 ПДР України.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що докази мають встановлюватися відповідно до національного законодавства (параграф 34 рішення у справі Тейксейра де Кастро проти Португалії від 9 червня 1998 року, параграф 54 рішення у справі Шабельника проти України від 19 лютого 2009 року), а порядок їх збирання має відповідати основним правам, визначеним Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Перевірка всіх обставин справи для передачі їх до суду є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

У питанні дотримання прав та процесуальних гарантій учасників судового процесу слід передусім неухильно дотримуватись прецедентної практики Європейського суду з прав людини, висловленої у чисельних рішеннях Суду (справи «Озтюрк проти Німеччини», «Енгель та інші проти Нідерландів», «Гурепка проти України» та інші), згідно з якою справи про адміністративні правопорушення, при наявності певних умов, повинні розглядатись за процедурою та з дотриманням процесуальних гарантій передбачених національним законодавством для кримінальних проваджень. Головним чинником при розгляді обвинувачення (адміністративного чи кримінального) є конкретність висунутого обвинувачення, що дозволяє дотриматись загальних засад - таких, як верховенство права, законність, забезпечення права на захист.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі наведені факти у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а ст. 245 цього Кодексу передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На переконання суду, матеріали адміністративної справи дають підстави стверджувати про те, що в даній ситуації водій ОСОБА_1 не причетний до цієї ДТП що також підтверджується фото таблицею долученою до адміністративного матеріалу. Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відповідно до стаття 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ст. 124 КУпАП, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 18.01.1978 «Ірландія проти Сполученого Королівства» п.161, (Ireland v. The United Kingdom), Series A заява 25, а також рішення Європейського суду з прав людини по справі «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011, ст. 17 закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Докази повинні буди достатньо переконливими, чіткими і узгодженими між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту». Європейським судом з прав людини, по справі «Barbera, Messegue and Jabardo v. Spain»» від 06.12.1998 встановлено, що принцип презумпції невинності вимагає щоб всі сумніви щодо винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності тлумачились на користь даної особи.

Оцінивши всі докази по справі, суд вважає, що матеріалів провадження недостатньо для визначення особи, винної у скоєнні даного ДТП поза розумним сумнівом і встановити вказані обставини в ході розгляду даного протоколу не виявляється можливим.

Враховуючи все вищевикладене, суд закриває провадження відносно гр. ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із недоведеністю.

Відповідно до п.1 ч.1ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги про апеляційне оскарження протягом десяти днів із дня її проголошення.

Суддя: Н. А. Літвіненко