Справа № 357/3672/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.04.2020 м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ларіна О.В. при секретарі судового засідання Шутенко Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гавенко Олени Леонідівни про самовідвід у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

У С Т А Н О В И В :

В провадження судді, внаслідок авторозподілу судової справи між суддями автоматизованою системою документообігу суду, надійшла заява судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гавенко Олени Леонідівни про самовідвід у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, з метою виключення сумнівів у інших учасників судового розгляду щодо неупередженості судді.

Заява мотивована тим, що 19.03.2020 суддею Гавенко О.Л. було розглянуто адміністративний протокол відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП та винесено постанову про закриття адміністративного провадження в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП. Іншим учасником даного ДТП був ОСОБА_1 .

31.03.2020 ОСОБА_1 не погодившись з прийнятим рішенням та звернувся з відповідною заявою до голови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, в якій просив встановити справедливість, на що останньому був роз`яснений порядок оскарження судового рішення.

14.04.2020 в провадження судді Гавенко О.Л. надійшов адміністративний протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

15.04.2020 суддею Гавенко О.Л. заявлений самовідвід на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, тобто за наявністю інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості, а саме з посиланням на прийняття нею рішення по протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, де іншим учасником дорожньо-транспортної пригоди виступав ОСОБА_1 , у зв`язку з чим вважає, що розгляд нею справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУПАП може викликати сумніви у її неупередженості.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Ознайомившись із вказаним матеріалами справи, суддя дійшов наступного висновку.

Положеннями діючого КУпАП не врегульовано питання розгляд заяв про самовідвід, відвід судді під час розгляду справи про адміністративні правопорушення. У зв`язку з цим, вирішуючи питання про самовідвід судді, суд керується положеннями КПК України, застосовуючи аналогію права.

Згідно зі статтею 75 КПК встановлені обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

Так, п. 4 частини першої статті 75 КПК визначено, що такими обставинами є: за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Перелік підстав для відводу судді, передбачений ст. 75, 76 КПК є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

З наданих письмових матеріалів вбачається, що 19.03.2020 суддею Гавенко О.Л. прийнято рішення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , який притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, справа була закрита, у зв`язку з відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З прийнятим рішенням не погодився інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 , який шляхом звернення на ім`я голови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, просив поновити справедливість по справі, на що отримав роз`яснення щодо порядку оскарження судових рішень.

Отже зі змісту заяви про самовідвід вбачається, що фактично самовідвід заявлено з підстави передбаченої п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, а саме: інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 «Ветштайн проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22.02.2013 передбачено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Згідно Коментаря до Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням V з`їзду суддів України 24.10.2002 (у редакції, затвердженій XI черговим з`їздом суддів України 22.02.2013), затвердженим рішенням Ради суддів України від 04.02.2016 № 1 необхідно пам`ятати, що інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

У рішенні Ради суддів України № 36 від 12.05.2016 роз`яснено, що в разі виникнення конфлікту інтересів, який може бути врегульований в процесуальний спосіб (відвід, самовідвід), суддя врегульовує його самостійно без повідомлення про таке Раду суддів України.

Як слідує з практики Європейського суду з прав людини, викладеної в рішеннях у справах "Фей проти Австрії" від 24.02.1993, "Білуха проти України" (заява N 33949/02) від 09.11.2006, важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений. Існування безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності.

Таким чином, в заяві про самовідвід судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гавенко О.Л. не вбачається жодних аргументованих та вмотивованих доказів, які б могли свідчити про упередженість судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, а обставини, на які посилається ОСОБА_1 в своїй заяві від 31.03.2020, з якої вбачається, що останній не погоджується з судовим рішенням, яке має право оскаржити в апеляційному порядку, у свою чергу, відповідно до діючого законодавства, не може бути підставою для відводу та вважатись як сумнів у об`єктивності, упередженості та заінтересованості при розгляді справи суддею Гавенко О.Л., а подача ОСОБА_1 заяви (скарги), являється беззаперечним правом учасників справи, але це не являється підставою відводу.

Разом з тим, Закон не забороняє судді приймати рішення у конкретній справі, після прийняття ним рішень в рамках іншої справи.

Відповідно до п. 1.1. Бангалорських принципів поведінки судді суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

За приписами ст. 6 Закону "Про судоустрій і статус суддів" встановлено заборону втручання в здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

Суддя виконує свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи у суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Відповідно до принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення заяви про самовідвід судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_3 не встановлено.

Керуючись статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 75, 76, 80, 81, 372 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гавенко Олени Леонідівни про самовідвід у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

СуддяО. В. Ларіна