Справа № 201/3912/20
Провадження № 3/201/2040/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 12 березня 2020 року о 17 годині 58 хвилин, керуючи автомобілем «Мітсубісі», д/н НОМЕР_1 , на нерегульованому перехресті вул. 6-ї Стрілецької Дивізії та вул. Січеславська Набережна в м. Дніпрі, при повороті ліворуч не надала переваги у русі, внаслідок чого скоїла зіткнення з автомобілем «ДЕУ», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався у зустрічному напрямку по рівнозначній дорозі. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 16.13 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

Правопорушниця ОСОБА_1 була неодноразово належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, однак до суду не з`явилась, про причини своєї неявки не повідомила. При цьому не може вважатися як поважною причина неявки у судове засідання про яку повідомила захисник ОСОБА_1 адвокат Полтавець Т.О., а саме знаходження останньої в іншому судовому процесі, оскільки на підтвердження цьому не було надано будь-яких доказів, у зв`язку з чим клопотання сторони захисту про відкладення розгляду справи слід вважати безпідставним та необґрунтованим. Також необхідно враховувати, що судом неодноразово відкладались судові засідання у зв`язку з неявкою сторони захисту, якою напередодні проведення судових засідань подавались відповідні клопотання про їх перенесення, однак судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення повинен відбутись у розумні строки, які безпідставно затягуються стороною захисту, а тому, враховуючи, що неявка останніх стала мати систематичний характер, слід вважати, що неприбуття у судове засідання правопорушниці та її захисника не перешкоджає розгляду даної справи за їх відсутності, оскільки це буде відповідати вимозі розгляду справи судом в розумні строки, що є складовою права на справедливий судовий розгляд для усіх учасників процесу. Крім того, слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки». Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі «Смірнов проти України» від 08 листопада 2005 року слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Отже, враховуючи принцип судочинства, зазначені в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторони захисту, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Водій ОСОБА_2 під час судового розгляду підтвердив фактичні обставини справи, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та пояснив, що водій ОСОБА_1 не надала йому переваги у русі, внаслідок чого між ними відбулось ДТП, при цьому остання просила не викликати поліцію на місце пригоди, оскільки вона була разом з її малолітньою дитиною, а також надала йому розписку про часткове відшкодування завданого збитку, після чого ОСОБА_1 перестала виходити на зв`язок і він вирішив повідомити поліцію.

Дослідивши безпосередньо у судовому засіданні показання учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, суд робить висновок про винуватість правопорушниці ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Так, винність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується: рапортом патрульного поліції, яким було виявлено правопорушення; заявою ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, в якій останній повідомив про факт дорожньо-транспортної події, до якої причетна водій ОСОБА_1 ; схемою місця дорожньо-транспортної події від 12 березня 2020 року, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, напрямки руху водіїв та розташування транспортних засобів після цього, при цьому з координат розміщення останніх на проїзній частині дійсно вбачається, що зіткнення на нерегульованому перехресті відбулось в результаті того, що водій автомобіля «Мітсубісі» ОСОБА_1 не надала дороги іншому водієві автомобіля «ДЕУ» ОСОБА_2 , який рухався у зустрічному напрямку по рівнозначній дорозі, а тому мав перевагу по відношенню до попереднього водія ОСОБА_1 , від якої вимагалось при повороті ліворуч надати перевагу у русі автомобілям, що слідували по вул. Січеславська Набережна в м. Дніпрі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч, що призвело до наслідків, які настали, також з зворотнього боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень вищезазначених транспортних засобів, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення; фотографіями з місця ДТП, які доповнюють повну картину дорожніх умов та обстановки на даній ділянці дороги; відеозаписами обставин дорожньо-транспортної події з камери зовнішнього відеоспостереження та камери відео-реєстратора, встановленого в салоні автомобіля «ДЕУ», д/н НОМЕР_2 ; поясненнями водія-учасника дорожньо-транспортної події ОСОБА_2 , чим в сукупності доводиться, що ОСОБА_1 дійсно вчинила правопорушення за зазначених обставин.

Вищевикладене повністю підтверджується відеозаписами обставин цієї дорожньої-транспортної пригоди, що були долучені за клопотанням ОСОБА_2 . Зокрема, ракурс камери зовнішнього відеоспостереження охоплює ділянку дороги, де відбулась дорожньо-транспортна подія, а відеозапис з камер відео-реєстратора був здійснений з салону автомобіля водія-учасника цієї пригоди ОСОБА_2 . Вважаючи дані відеозаписи такими, що доповнюють один одного, суд оцінює їх у сукупності та приходить до такого висновку, що відповідні дані зафіксовані на відео повністю зіставляються з фактичними обставинами справи, а також дозволяють безпосереднього пересвідчитися суду у зафіксованих в протоколах про адміністративні правопорушення відомостях, зокрема про те, що на нерегульованому перехресті рівнозначних доріг водій автомобіля «Мітсубісі» не надала дороги іншому водію автомобіля «ДЕУ», що призвело до їх зіткнення між собою, при цьому останній мав право на першочергове перетинання перехрестя, оскільки слідував прямо у зустрічному напрямку, а водій автомобіля «Мітсубісі» повертала ліворуч та перетинала смугу зустрічного руху, а тому повинна була надати перевагу у русі. Таким чином, слід вважати, що саме дії водія ОСОБА_1 призвели до наслідків, які настали, оскільки згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху України термін дати дорогу, означає вимогу до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів, якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.

Оцінюючи як доказ зазначені відеозаписи обставин дорожньо-транспортної пригоди, потрібно звернути увагу, що їх зміст повністю зіставляється з відомостями зафіксованими у схемі місця дорожньо-транспортної події від 12 березня 2020 року з фотографіями до неї, зокрема відносно місця зіткнення, дорожніх умов та обстановки на проїзній частині, а також взаємного розташування транспортних засобів після зіткнення, що в свою чергу дозволяє зробити висновок про належність та допустимість такого доказу, який відповідно доводить наявність порушень п. 16.13 Правил дорожнього руху України в діях ОСОБА_1 .

Щодо заперечень сторони захисту відносно того, що протокол про адміністративне правопорушення було складено пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту його виявлення, що, на їх думку, суперечить вимогам ст. 254 КУпАП, слід зазначити наступне. Зокрема, відповідно до положень пункту 8 Розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у випадках, якщо при ДТП один з його учасників зник з місця пригоди, поліцейський оформляє схему місця ДТП, відбирає пояснення в потерпілого, свідків (у разі їх наявності), встановлює наявність засобів зовнішнього відео-, фотоспостереження та невідкладно повідомляє уповноважену особу підрозділу поліції, відповідальну за розшук осіб, що зникли з місця ДТП, при цьому остання зобов`язана вжити всіх можливих заходів для встановлення винуватців ДТП та обставин її вчинення в найкоротший строк, але не більше двох місяців. Інкриміноване ОСОБА_1 діяння мало місце 12 березня 2020 року, а протокол відносного неї було складено 16 квітня 2020 року, тобто без порушення строків його складання у випадку коли один з його учасників зник з місця пригоди. Таким чином, слід вважати процедуру оформлення поліцейським даних матеріалів справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 такою, що відповідає вимогам КУпАП та зазначеної відомчої Інструкції.

Відомості про те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не отримувала копії відповідного протоколу про адміністративне правопорушення в момент його складання дійсно мають місце, однак це не порушує права такої особи, оскільки ОСОБА_1 не з`явилась на запрошення до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, про що мається відповідний запис в змісті протоколу. В той же час слід зауважити, що зазначені недоліки не вплинули на реалізацію порушницею свого права на захист і реалізацію інших прав, передбачених ст. 268 КУпАП, оскільки в ході судового розгляду сторона захисту ознайомилась з матеріалами справи в повному обсязі, а особа, яка притягається до адміністративної відповідальності надала свої власні пояснення щодо обставин складання відносно неї відповідного протоколу. Тому вказані відомості не перешкоджають суду досягти завдань провадження в справі про адміністративні правопорушення і, як наслідок, забезпечити охорону порушених прав і свобод, а також охорону встановленого правопорядку.

Отже, аргументи захисту відносно наявності недоліків у протоколі про адміністративне правопорушення, слід вважати безпідставними, оскільки, перевіривши зміст даного протоколу на відповідність вимогам закону, зокрема ст. 256 КУпАП, суд приходить до висновку про відсутність порушень на які вказує сторона захисту у своєму клопотанні. Вказаний протокол про адміністративне правопорушення містить в собі всі обставини, необхідні для вирішення справи по суті, зокрема фактичні дані вчиненого протиправного діяння були викладені в повному обсязі, що дозволяє встановити дорожні умови та обстановку, що склалась на відповідній ділянці дороги під час зіткнення автомобілів між собою.

До інших суджень ОСОБА_1 та її захисника щодо недоліків допущених в протоколі про адміністративне правопорушення суд ставиться критично, так як зазначені недоліки в протоколі про адміністративне правопорушення не впливають на суть розгляду даної справи та не перешкоджають суду досягти завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім того останні не порушують прав та свобод учасників процесу та не впливають на реалізацію ними своїх процесуальних прав та обов`язків.

Клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про направлення цієї справи для дооформлення, а також отримання додаткових доказів шляхом витребування інформації, суд вважає недоцільним, оскільки в матеріалах адміністративної справи наявна достатня кількість інформації, яка в повному обсязі характеризує дорожні умови та обстановку, що склалась на відповідній ділянці дороги, при цьому таких матеріалів достатньо для розгляду справи по суті та прийняття об`єктивного та обґрунтованого рішення по ній. Разом з тим, слід звернути увагу учасників провадження, що відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, встановлення наявності вказаних у клопотанні обставин підлягає з`ясуванню саме при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідним органом (посадовою особою), в даному випадку судом.

Підсумовуючи вищевикладене, а також даючи оцінку дослідженим вище докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку між собою для прийняття обґрунтованого процесуального рішення, суд вважає безперечним та доведеним той факт, що водієм ОСОБА_1 було порушено правила дорожнього руху, які призвели до дорожньо-транспортної події з автомобілем «ДЕУ».

Таким чином, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про доведеність вини правопорушниці в порушенні водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При визначені виду і розміру стягнення враховую характер вчиненого правопорушення, особистість правопорушниці, ступінь її вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують її відповідальність.

З урахуванням викладеного вважаю за необхідне накласти на правопорушницю адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, стягнути з правопорушниці судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, 299 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на останню адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі трьохсот сорока гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі чотирьохсот двадцяти гривень сорока копійок.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Постанова набрала чинності:

Суддя: В.М. Гончаренко