Справа № 727/3246/20
Провадження № 3/727/1446/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.06.2020 року Суддя Шевченківського районного суду м.Чернівці Слободян Г.М., розглянувши матеріали, які надійшли від УПП у Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 , за ст. 130 ч.1 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

На адресу Шевченківського районного суду м. Чернівці з Управління патрульної поліції в Чернівецькій області надійшла адміністративна справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №369827 від 11 квітня 2020 року убачається, що ОСОБА_1 10.04.2020 року о 23 год. 36 хв. керував автомобілем «Фіат Стіло» д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Й.Главки 18 в м. Чернівці із ознаками наркотичного сп`яніння. Водій відмовився від проходження тесту у встановленому законом порядку. Своїми діями порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України

Працівниками патрульної поліції у м. Чернівцях дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав, та суду пояснив, що з відомостями, зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення не погоджується, оскільки не відмовлявся від проходження медичного огляду і не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а проведення огляду на стан сп`яніння працівниками УПП в Чернівецькій області було проведено з порушенням вимог, що передбачено ст. ст. 256,266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, а також Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року.

Таким чином, діючим законодавством визначено, що лише у двох випадках працівники поліції мають право направити водія до відповідного закладу охорони здоров`я для проведення огляду останнього на стан сп`яніння - це незгода водія проходити огляд, що проводиться працівником поліції та незгода з результатами такого висновку.

Як видно з матеріалів адміністративної справи ніякого огляду мене на місці зупинки транспортного засобу не проводилось, а також від мене не поступало відмови від проходження огляд, а також не було запропоновано мені поїхати в медичний заклад, чим є порушено ст.266 КУпАП.

Фактичні обставини справи, порушення вчиненні Лікарем медичної установи при проведенні медичного огляду та працівниками поліції при складанні вищевказаного протоколу.

11.04.2020року працівниками поліції було зупинено ОСОБА_1 під час діалогу між ними працівники поліції повідомили, що нібито у останнього присутні ознаки наркотичного сп`яніння тремтіння пальців рук, блідість, та поведінка що не відповідає обстановці та запропонували мені проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння, також вказую, що не вбачається тремтіння пальців рук.

Порушення вчиненні Лікарем медичної установи при проведенні медичного огляду та працівниками поліції при складанні вищевказаного протоколу.

Під час проходження огляду ОСОБА_1 не відмовлявся пройти даний огляд та погодився його пройти, декілька разів намагався здати аналіз сечі про те не зміг при цьому вказав лікарю та працівникам поліції, що готовий здати кров чи будь-який інший аналіз . При цьому лікарем сказано що якщо ОСОБА_1 не здасть сечу то лікарем буде вважати що це пасивна відмовився від проходження огляду.

Після проходження огляду лікар склав висновок та вказав, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду та обстеження ( що насправді не відповідає дійсності ). Оскільки ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а навпаки погодився на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, куди і був доставлений працівниками поліції та намагався здати аналізи. Що також підтверджується особистими поясненнями ОСОБА_1 та свідками, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ..

Також хочу вказати, що підчас складання протоколу працівниками поліції всупереч ст.266 КУпАП не було роз`яснено мої права та обов`язки передбачені статтею 268 КУпАП

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП. вважається недійсним.

З огляду на викладене, з урахуванням положень, ч. 2 ст. 62 Конституції України, якою передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення слід прийти до висновку, що наявними у справі доказами не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому вважаю, що провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та відсутності доказів для притягнення до адмінвідповідальності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 267, 268 .247, 256. 266 КпАП України, ст.ст. 62.129 Конституції України , ст.ст. 352.354, 355, 356, 376 ЦПК України, законом України « Про національну поліцію. Наказом МВС від 06.11.2015 № 1376 Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, наказом Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09 листопада 2015 року № 1452/735 Постановою Кабінету міністрів України від 17 грудня 2008 р. N

Відповідно до ч.2, 3 ст.266 КУпАП та положень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, даний огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім цього, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції є сукупністю, своєрідним алгоритмом послідовних дій працівників поліції, а саме:

1)використання спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків на місці зупинки транспортного засобу;

2)у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, проведення такого огляду в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.5 та 6 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Проте, як вбачається з наданих працівниками патрульної поліції відеозаписів з нагрудних камер та протоколу про адміністративне правопорушення, даний алгоритм дій був грубо порушений працівниками поліції.

Патрульні пропонували пройти огляд на стан сп`яніння лише на місці, при чому свідки не стояли так, щоб це чути. Хоча ОСОБА_1 не відмовився, а задавав уточнюючі питання, патрульний поліцейський вирішив кваліфікувати це як відмову.

Крім того, відповідно до п.п.8, 12 розділу II Інструкції №1452/735 від 09 листопада 2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває в стані наркотичного або іншого сп`яніння чи перебуває під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу І Інструкції №1452/735 від 09 листопада 2015 року, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я із видачею направлення за формою, наведеною в додатку №1 до Інструкції.

Щодо належності і допустимості долученого відео, як доказу по справі:

Із даних реєстраційного файлу вбачається, що за період часу, вказаний у протоколі, як час вчинення адміністративного правопорушення до моменту складення протоколу поліцейський декілька разів вмикав та вимикав свою нагрудну камеру, чим не зафіксував усі пояснення ОСОБА_1 , чим порушив вимоги пункту 5 Розділу II Інструкції Із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів І технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- І кінозйомки, відеозапису затвердженої Наказом МВС України №1026 від 18 грудня 2018 року (далі - Інструкція).

Так, у даному пункті Інструкції чітко зазначено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Таким чином, аналізуючи матеріали адміністративної справи та відеозаписи з нагрудних камер поліцейських можна зробити наступні висновки:

1)Відсутність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, оскільки не мало місце та працівниками патрульної поліції не було належним чином зафіксовано відмова від проходження огляду на стан сп`яніння;

2)Неналежне роз`яснення працівниками поліції ОСОБА_1 його прав та відмова у залучені адвоката, якому ОСОБА_1 намагався зателефонувати;

3)Відсутність підстав для огляду на стан сп`яніння та направлення до медичного закладу;

4)Відеофіксація спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 велася з порушенням пункту 5 Розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженої Наказом МВС України №1026 від 18 грудня 2018 року, що робить надані суду відео неналежними доказами по справі;

5) ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом.

Інші будь-які належні та допустимі докази на підтвердження об`єктивної сторони та вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст.130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, вважаю, у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, що згідно п.1 ч.І ст. 247 цього Кодексу є підставою для закриття провадження у справі.

Відповідно до ч.2 ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Таким чином, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, а його вина не може Ґрунтуватись на припущеннях, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.І ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст.130 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.247, ст. 268 КУпАП, -

Так, згідно ст. 251КУпАП, доказами у справі є будь-які дані, на основі яких орган (посадова особа) встановила наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, тощо, а також іншими документами, яким необхідно дати юридичну оцінку, яка має ґрунтуватися на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Поліцією не надано достатніх належних та допустимих доказів винуватості поза розумним сумнівом ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь.

Отже наведені обставини є такими що не ґрунтуються на законі, оскільки стаття 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції визначається Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року № 1376.

Виходячи зі змісту положень КУпАП суд зазначає, що перелік адміністративних правопорушень, визначених частиною першою статті 258, за які адміністративне стягнення накладається та стягується на місці вчинення правопорушення є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КпАП України оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до ст.247 ч.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, враховуючи пояснення ОСОБА_1 , наданих у судовому засіданні, які підтверджують факт того, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення громадянином ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд вважає що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вище викладене, у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважає, що провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 24, 30, 33, 130, 247, 251, 283-285, 287-291, 294 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького Апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Слободян Г.М.