Борівський районний суд Харківської області

справа: № 614/281/20
провадження: 3/614/94/20
категорія: 156

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2020 суддя Борівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Гуляєвої Ганни Миколаївни

за участю: правопорушника Таран Ю.О.

розглянувши матеріали, які надійшли від Борівського ВП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській обл. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с.Піски-Радьківські Борівського р-ну Харківської обл., не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2

за ст.130 ч.1 КУпАП,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 порушила п.2.5 ПДР України, а саме: 25.03.2020 о 23 год. 35 хв. в с.Піски-Радьківські по вул.Перемоги,168, керувала мопедом «Вайпер» без реєстрації з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп?яніння у встановленому законом порядку відмовилася в присутності двох свідків.

ОСОБА_1 в суді вину визнала, пояснила, що 25.03.2020 приблизно о 22.00 год. вона їхала на мопеді «Вайпер», на переїзді в с. Піски-Радьківські, вул.Перемоги її зупинили працівники поліції та запитали куди вона їде та попросили дихнути, коли вона дихнула, їй сказали, що від неї чути запах алкоголю. Працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, вона його підписала. Вона відмовилась від медичного освідоцтва та її відмова була зафіксована на відео, яке знімав працівник поліції, поняті підтвердили її відмову. Підтверджує, що вона дійсно відмовилась від медичного огляду на стан сп`яніння.

Поліцейський ГРПП Борівського ВП Варченко С.О. в суді пояснив, що 25,03.2020 він здійснював патрулювання разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Під час патрулювання вони помітили, що транспортним засобом - мопедом керує жінка без захисного шолома та без реєстраційного номера. Біля переїзду вони її зупинили, під час розмови від вказаної жінки було чути запах алкоголю. Вона пояснила, що вона їде від подруги, у якої вони пили алкогольний напій «Шейк», вона написала пояснення, де це вказала. Вони запропонували їй пройти медичний огляд, але вона відмовилась в присутності 2-х свідків. Пояснення до протоколу вона писала біля свого двору. Документи на транспортний засіб виніс її чоловік.

ОСОБА_4 в суді пояснила, що 25.03.2020 Юля була у неї в гостях ( АДРЕСА_2 ) та поїхала від неї приблизно о 22-й годині. У неї вона була приблизно 25-30 хвилин. Алкогольні напої вони не вживали, ОСОБА_5 приїжджала до неї, так як у неї хворів син. Вона бачила як Юля обробляла руки антисептиком.

ОСОБА_6 в суді пояснив, що 25.03.2020 приблизно о 23.00 год. приїхала ОСОБА_1 з працівниками поліції, на їх прохання він показав їм своє посвідчення водія та документи на скутер. При складанні протоколу та постанови ОСОБА_5 сказала, що вона все підписала. Працівник поліції ОСОБА_7 здійснював відеофіксацію на планшеті. Що у неї питали працівники поліції і що вона відповідала він не чув. Після складання протоколу та постанови, поліцейські сказали, що вона повинна протягом 15 днів заплатити штраф за керування транспортним засобом без шолома і документів. Поняті приїхали до них додому ( АДРЕСА_3 .Перемоги,240) і засвідчили, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Він чув як ОСОБА_5 відмовилася від медичного огляду. Ніякого запаху алкоголю він від неї не чув.

Судом встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №246884 від 25.03.2020, ОСОБА_1 порушила п.2.5 ПДР України, а саме: 25.03.2020 о 23 год. 35 хв. в с.Піски-Радьківські по вул.Перемоги,168, керувала мопедом «Вайпер» без реєстрації з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп?яніння у встановленому законом порядку відмовилася в присутності двох свідків (а.с.2).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що 25.03.2020 о 22.40 год. вона перебувала у своєї знайомої в с.Піски-Радьківські, де випила одну пляшку алкогольного напоя «Шейк», після чого близько 23.00 год. вона сіла за кермо свого скутера марки «Вайпер» та поїхала в сторону свого будинку, виїхавши на вул.Перемоги, де її було зупинено працівниками поліції. Останні пояснили їй причину зупинки те, що вона керувала мопедом без захисного шолома, після чого працівники запитали у неї чи має вона посвідчення водія та документи на мопед, на що ОСОБА_1 повідомила, що водійського посвідчення вона не має взагалі; після чого її запитали чи вживала вона алкогольні напої перед тим, як сісти за кермо мопеда, на що та повідомила, що випила одну пляшку алкогольного напоя «Шейк» 0,5 л, після чого їй запропонували пройти медичне освідчення в Борівській ЦРЛ, від якого вона відмовилася в присутності двох понятих. Після чого на неї був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.4).

Письмовими поясненнями ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтверджується, що 25.03.2020 близько 22.30 год, вони були запрошені працівниками поліції у якості свідків при складані протоколу про вчинення адміністративного правопорушення за ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 . Під час складання протоколу ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку. На запитання поліцейських чи вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, остання відповіла, що вживала алкоголь перед тим як керувати транспортним засобом (а.с.5,6).

ОСОБА_6 отримав від працівників поліції 25.03.2020 на зберігання свій мопед «Вайпер», власником якого він являється, претензій до працівників поліції не має; що підтверджується розпискою від 25.03.2020 (а.с.7).

ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протягом року не притягувалася, що підтверджується довідкою «АРМОР» (а.с.11).

Згідно копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.ч.5,6 ст.121, ч.2 ст.126 КУпАП (а.с.12).

Суд кваліфікує дії правопорушника за ст.130 ч.1 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з п. 1 розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У розумінні вимог ст. 266 КУпАП, п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Пункт 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» передбачає, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції 2, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Стаття 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З наведеної норми вбачається, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є також окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні, і відмова пройти огляд фактично прирівнюється до визнання своєї провини.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції або свідків було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду тощо) ОСОБА_1 суду не надано.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Враховуючи вищевикладене, у суду відсутні підстави для визнання необ`єктивними доказів, якими підтверджено вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення, тому суд їх визнає належними, допустимими та достатніми і кваліфікує її дії за ст.130 ч.1 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, судам слід враховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводить згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Згідно з ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.33 КУпАП, суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст.23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об?єктивне зясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, що регламентує поняття адміністративного правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

ОСОБА_1 скоїла правопорушення, що відрізняється підвищеною суспільною небезпекою, є одним із найнебезпечніших правопорушень на транспорті при керуванні джерелом підвищеної небезпеки, не заперечує що вона відмовилася від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп?яніння, що також підтверджується поясненнями свідків.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, за вчинення вищевказаного адміністративного правопорушення до особи застосовується також адміністративне стягнення у вигляді позбавлення керування транспортними засобами.

Виключне право на застосування позбавлення керування транспортним засобом за порушення ПДР має лише суд.

Однак, в суді було встановлено, що ОСОБА_1 взагалі не має водійського посвідчення, таким чином, адмінстративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом до неї застосуватися не може.

Враховуючи викладене вище, особу правопорушника, характер скоєного правопорушення, обставини, які пом`якшують відповідальність, та з метою невідворотності відповідальності за керування транспортним засобом особою у стані алкогольного сп`яніння, вважаю за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420.40 грн.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.7,40-1,221,241,251,252,283-285 КУпАП, на підставі ст.130 ч.1 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_10 визнати винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП України і призначити їй адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. на користь держави (Рахунок отримувача: UA0020001, Отримувач коштів: ГУК Харківськ обл/Харківобл/21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37874947, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Призначення платежу: Адміністративний штраф за рішенням суду, справа № 614/281/20 відносно ОСОБА_1 ).

На підставі частини другої статті 308 КУпАП у разі несплати гр. ОСОБА_1 штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови, органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу в сумі 20400 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп. на користь держави (отримувач: ГУК у м. Києві/ м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу:*;106; НОМЕР_2 ; судовий збір, за накладення адмін. стягнення на ОСОБА_1 , Борівський районний суд Харківської області, ).

Штраф повинен бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Борівський районний суд Харківської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Борівського

районного суду Гуляєва Г. М.