Справа № 206/2218/20
Провадження № 3/206/1074/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Грицаюк Н.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

18.05.2020 року о 10-40 год. за адресою: м. Дніпро, вул. 20-річчя Перемоги,37, ОСОБА_1 знаходилась у громадському місці без захисної маски, чим порушила правила карантину, а саме: п.п.1 п.2 постанови КМУ №211 від 11.03.2020 року, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не з`явилася.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 враховую те, що остання була належним чином повідомлена (розписалася в протоколі в графі ознайомлена з часом та місцем розгляду справи) та шляхом направлення смс-повідомлення по виклик у судове засідання.

Вважаю, що ОСОБА_1 була судом належним чином повідомлена, оскільки письмові виклики без виконання на адресу суду за будь-яких підстав повернуті не були.

Крім того до суду не надходили заяви або клопотання ОСОБА_1 про неможливість розгляду справи за її відсутності.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що ОСОБА_1 не з`явилася в судове засідання, тобто добросовісно не виконувала процесуальні обов`язки, вважаю можливим розгляд справи здійснювати у її відсутність, на підставі ч.1ст.268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, давши їм оцінку в їх сукупності, приходжу до такого.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи,яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою,яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 44-3 КУпАП, яка передбачає настання відповідальності за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 432762 від 18 травня 2020 року; рапортом працівника поліції; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , згідно яких остання підтвердила, що 18.05.2020 року о 10-40 год. вона за адресою: АДРЕСА_2 , перебувала на дитячому майданчику без засобів індивідуального захисту. В подальшому зобов`язалась носити маску.

Вищевказані докази у своїй сукупності підтверджують, що ОСОБА_1 порушила правила карантину, що було заборонено Постановою КМУ від 11 березня 2020 р. за № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19».

Що стосується фото доданого до протоколу, то суд не бере його до уваги, оскільки з вказаного фото не зрозуміло якого числа воно зроблено, яким технічним пристроєм, місце фотозйомки та хто саме зображений на фото, отже даний доказ є недопустимим та неналежним.

Таким чином, не дотримавшись передбачених заборон щодо перебування у громадських місцях без засобів індивідуального захисту у період карантину, ОСОБА_1 порушила встановлені постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 р. № 211, тобто в її діях наявний склад адміністративного правопорушення.

Разом з цим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь її вини, її вік, майновий стан, те що вона визнала свою провину та відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 22 КУпАП ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

На думку суду, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Керуючись ст.ст.22,23,283,284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП за малозначністю, оголосивши йому усне зауваження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.М. Грицаюк