Єдиний унікальний номер №943/588/20
Провадження №3/943/284/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року

Суддя Буського районного суду Львівської області Кос І.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Буського відділення поліції Кам`янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

06 квітня 2020 року о 13 год. 20 хв. на автодорозі М06 с. Боложинів Буського району Львівської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21083», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується медичним висновком №91 від 06.04.2020, виданим Буською ЦРЛ, чим своїми діями порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, незважаючи на повідомлення судом його про час і місце розгляду справи належним чином, будучи представлений в судовому засіданні своїм повноважним захисником адвокатом Скоробогатим М.В., який заявив клопотання про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, на задоволенні якого наполягає, виходячи з таких мотивів. Зокрема захисник покликається на незаконність дій поліцейських та протиправне складення ними адміністративного протоколу щодо ОСОБА_1 , оскільки сам огляд його підзахисного на стан сп`яніння фактично не проводився, а на місці зупинки транспортного засобу останньому ніхто не пропонував пройти відповідний огляд на стан сп`яніння та відразу відвезли до лікарні, де огляд тривав 1 хвилину, а в медичному висновку відсутній цифровий показчик. Крім того захисник покликався на часові неузгодженості у долучених відеозаписах та направленні ОСОБА_1 на медичний огляд, проведення поліцейським допиту ОСОБА_1 по дорозі в лікарню та роз`яснення йому прав після складення протоколу, неусунення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. Відтак захисник вважає, що надані поліцейським докази є недопустимими та не відповідають вимогам чинного законодавства. Оскільки матеріалами справи не доведено винуватість останнього у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому просив закрити провадження щодо його підзахисного за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши доводи захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показання свідків, дослідивши надані суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимогами статті 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконання правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З огляду на вимоги ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до вимог п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що діяння ОСОБА_1 містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколом про адміністративне порушення серії ОБ №125591 від 06.04.2020 року; висновком щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння №91 від 06.04.2020 року, виданого лікарем Буської ЦРЛ; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №734613 від 06.04.2020, відповідно до якої 06.04.2020 року о 13 год. 20 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом поза населеним пунктом, не увімкнув світло ближніх фар, чим порушив п. 9.8 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, що були досліджені в ході судового розгляду справи та не ставились під сумнів ОСОБА_1 і його захисником.

Крім того, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доводиться безпосередньо дослідженими в судовому засіданні за клопотанням сторони захисту доказами, зокрема: показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які суду показали, що працюють на посаді поліцейських Буського ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області та здійснювали в день інкримінованої ОСОБА_1 події патрулювання на службовому автомобілі в напрямку: автодорога Київ-Чоп село Боложинів Буського району Львівської області, де близько обіду помітили автомобіль, у якому за межами населеного пункту не горіло ближнє світло фар, через що його вирішили зупинити, але він одразу не зупинився, тоді вони його наздогнали та зупинили. Під час розмови із водієм автомобіля, яким виявився ОСОБА_1 було чути запах алкоголю з порожнини рота, похитування та почервоніння очей, у зв`язку з чим ОСОБА_3 запропонував останньому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, на що водій не погодився та виявив бажання пройти відповідний огляд в лікаря, після чого вони на службовому автомобілі відвезли ОСОБА_1 на освідування в Буську ЦРЛ, де лікарем підтверджено перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння, після чого було складено протокол про адміністративне правопорушення та накладено штраф за керування за межами населеного пункту без увімкнутого ближнього світла фар. При цьому поліцейські зауважили, що по дорозі до Буської ЦРЛ водій ОСОБА_1 добровільно повідомив їм про те, що напередодні вживав, а сьогодні випив 0,65 літра пива. На запитання чому він сідає за кермо в стані сп`яніння, ОСОБА_1 відповів, що так сталося.

Із показань допитаного в судовому засіданні у якості свідка зі сторони захисту ОСОБА_4 вбачається те, що ОСОБА_1 є її швагром. Свідок попросила його відвезти її до бабці із АДРЕСА_2 , поблизу якого їх зупинили працівники поліції, які відвезли ОСОБА_1 на освідування в Буську ЦРЛ. При цьому свідок зауважила, що ОСОБА_1 вживав алкоголь, але п`яним не виглядав.

Більше того винуватість ОСОБА_1 у скоєному доводиться долученим поліцейськими до матеріалів справи відеозаписом події від 06.04.2020 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , перебуваючи у службовому автомобілі поліції дорогою до лікарні розповів, що їхав до бабки із с. Вербляни до с. Боложинів випившим, вчора вживав, а сьогодні випив 0,65 літри пива, але заперечив, що втікав від поліції. На запитання поліцейського: чому сів за кермо п`яним, ОСОБА_1 відповів, що так ся стало.

Отже із представлених вище доказів, які у своїй сукупності є логічними та послідовними, убачається те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки достовірно встановлено, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння пройшов у лікаря Буської ЦРЛ.

При цьому, судом враховується також і те, що правопорушник ОСОБА_1 дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржував, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі та додатках до нього, суду не представив.

Відсутність у матеріалах справи даних щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, неправомірність відеозапису поліцейським, часові неузгодженості у долученому відеозаписі та направленні ОСОБА_1 на медичний огляд, а також інші формальні доводи захисника не спростовують факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що визнається останнім на долученому поліцейським відеозаписі та узгоджується з іншими доказами, які є належними та допустимими, що були безпосередньо досліджені в судовому засіданні.

Що стосується доводів захисника про закриття провадження у справі з підстав порушення процедури проведення його освідування на стан алкогольного сп`яніння у Буській ЦРЛ, то враховуючи досліджені безпосередньо в судовому засіданні докази, суд вважає такі доводи безпідставними, оскільки вони вищевказаних висновків щодо винуватості ОСОБА_1 не спростовують, мають формальний характер і спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а відтак наявний у діях останнього склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виключає можливість закриття провадження у даній справі.

Обставини, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, у відповідності до вимог ст.ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

Таким чином, ураховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, який тимчасово не працює, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд вважає за доцільне призначити адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами, які необхідно визначити в межах санкції даної статті, що є достатнім для виправлення правопорушника та запобіганню вчинення ним нових правопорушень.

Крім того, оскільки відносно правопорушника винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, відтак у відповідності до вимог ст. 40-1 КУпАП, особою на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на користь держави, що відповідає положенню ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 7, 33, 34, 35, 40-1, 130, 245, 247, 251, 266, 279, 280, 283, 284, 288 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті гривень 00 копійок) грн. в дохід держави із позбавленням його права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь держави 420,40 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Суддя І. Б. Кос