"16" червня 2020 р. Справа № 363/1519/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Чірков Г.Є., розглянувши матеріали, які надійшли від Вишгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 ,

який притягається до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

07 квітня 2020 року о 18 год. в Київській області, Вишгородському районі, с. Катюжанка по вул. Вишгородська, 1, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 2101 днз. НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно, не скористався допомогою інших осіб внаслідок чого допустив наїзд на електроопору № 18. В результаті наїзду автомобіль зазнав механічних пошкоджень.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху України за що відповідальність, передбачена ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, 07 квітня 2020 року о 18 год. в Київській області, Вишгородському районі, с. Катюжанка по вул. Вишгородська, 1, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем ВАЗ 2101 днз. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння проводився 07.04.2020 о 19 год. 29 хв. за добровільною згодою ОСОБА_1 за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора Alkotest «Drager 6810» в присутності двох свідків. Результат тесту встановив 1,81 ‰ (проміле) алкоголю у видихаємому ОСОБА_1 повітрі, що підтвержується відповідним тест-чеком № 595 до протоколу.

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, з використанням газоаналізатора Alkotest Drager, ОСОБА_1 з результатами огляду погодився в присутності двох свідків.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху України за що відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначені обставини підтверджується даними протоколів про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 226870 та № 226864, схемою місця ДТП складеною 07.04.2020 року, тест-чеком спеціального технічного засобу газоаналізатора Alkotest «Drager 6810» № 595, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 07.04.2020 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, розпискою ОСОБА_4 , копією посвідчення водія серія НОМЕР_2 виданого 11.10.2017 року на ім`я ОСОБА_1 , витягом з ІПС МВС України «Армор», а також матеріалами відеозапису.

ОСОБА_1 в суді своєї вини не визнав та ствердив, що транспортним засобом не керував і учасником дорожньо-траспортної пригоди не був. Повідомив, що на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди перебував вдома. Наполягав на закритті провадження у справі.

Згідно п. 10.9 Правил дорожнього руху України, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Відповідно до ст. 124 КУпАП, невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу, тягне за собою накладення штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Згідно п. 2.9.а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що під час складання протоколів ОСОБА_1 у письмових поясненнях стверджував, що відпочивав у кума та випив 2 літра пива після чого сів за кермо свого автомобіля ВАЗ 2101 днз. НОМЕР_1 і здійснив ДТП.

Письмові пояснення ОСОБА_1 у повній мірі узгоджуються з відеозаписом відзнятим поліцейськими, на якому ОСОБА_1 маючи явно виражені ознаки алкогольного сп`яніння добровільно проходить огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». Прилад «Драгер» встановив 1,81 ‰ (проміле) алкоголю у видихаємому ОСОБА_1 повітрі, при цьому останній підтвердив керування транспортним засобом ВАЗ 2101 днз. НОМЕР_1 .

Отже цими даними спростовано пояснення ОСОБА_1 в суді про те, що він автомобілем за обставин викладених у протоколах не керував.

Не дивлячись на це, ОСОБА_1 в суді покази змінив і зазначив, що автомобілем вже не керував. При цьому наполягав на винесенні рішення на його користь, розуміючи тяжкість покарання за ч. 1 ст. 130 КУпАП та безальтернативне позбавлення права керування транспортними засобами.

Невизнання вини ОСОБА_1 та зміну в суді показів, суд розцінює як бажання уникнути відповідальності за вчинене. Доводи ОСОБА_1 про те, що автомобілем він не керував суд відкидає, як неспроможні, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які застереження ОСОБА_1 стосовно цього у відомостях викладених в протоколах, письмових поясненнях, результатах та акті огляду на стан сп`яніння.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що відомості викладені у протоколах про адміністративні правопорушення щодо порушення ОСОБА_1 вимог п. 10.9 та п. 2.9.а Правил дорожнього руху України є достовірними та підтверджені зазначеними вище доказами.

За таких підстав, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, а його вину доведено повністю.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП, пом`якшують або ж обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суд не вбачає.

Правилами дорожнього руху України встановлено, що водій, це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також з метою запобігання вчиненню нових правопорушень, буде доречним застосувати, щодо нього стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При обранні стягнення суд ураховує конкретні обставини справи та дані про особу правопорушника.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 33, 36, 124, 130, 283 і 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП № 363/1519/20 та за ст. 124 КУпАП № 363/1520/20 об`єднати в одне провадження та присвоїти номер 363/1519/20.

визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп. на користь держави.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Вишгородський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя