П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2020 рокум. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гладій С.В., за участі особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 та в його інтересах адвоката Соїна Я.А., іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_2 та в його інтересах адвоката Гречко Д.В., розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 07 квітня 2020 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Басань Чернігівської області, пенсіонера, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 07 квітня 2020 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 14 лютого 2020 року о 08 год. 10 хв., керуючи транспортним засобом «Ford Scorpio», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Трактористів в м. Києві, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Алма-Атинська, не надав перевагу в русі транспортному засобу, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Seat Altea XL», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , чим заподіяв транспортним засобам технічні пошкодження та завдав матеріальної шкоди.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 16.11 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, вважаючи його незаконним та необґрунтованим, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 07 квітня 2020 року скасувати і закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 зазначає, що в даній дорожньо-транспортній пригоді відсутня його вина, вважаючи винним саме ОСОБА_2 , оскільки останній рухався на автомобілі «Seat Altea XL», д.н.з. НОМЕР_2 , з увімкненим сигналом повороту праворуч та, всупереч цьому попереджувальному сигналу, раптово продовжив рух через перехрестя, внаслідок чого і сталася дорожньо-транспортна пригода.

Вважає ОСОБА_1 , що суд першої інстанції, поклавши в основу оскаржуваного рішення суперечливі пояснення ОСОБА_2 , які викладені вибіркового та виключно на користь останнього, жодним чином не обґрунтував його, а відомості, які викладені в ньому - не відповідають фактичним обставинам справи.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та в його інтересах адвоката Соїна Я.А. на підтримку доводів апеляційної скарги в повному обсязі, іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_2 та в його інтересах адвоката Гречко Д.В., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість постанови суду, вивчивши матеріали справи, переглянувши відеозапис, дослідивши доводи апеляційної скарги, слід прийти до наступних висновків.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, як указано в ст. 294 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом першої інстанції дотримано вказаних вимог закону під час розгляду матеріалів справи за протоколом про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 , винність якого у порушенні ним п. 16.11 Правил дорожнього руху підтверджується дослідженими і оціненими у сукупності доказами по справі, за які настає відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 068449 від 14 лютого 2020 року, в цей день о 08 год.10 хв. в м. Києві по вул. Трактористів, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Ford Scorpio», д.н.з. НОМЕР_1 ,при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Алма-Атинська, не надав перевагу в русі транспортному засобу «Seat Altea XL», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 16.11 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП (а.с. 1).

Згідно пояснень ОСОБА_1 , наданими ним як в суді першої, так і апеляційної інстанції він не заперечував обставин того, що за вказаних у постанові суду обставин - часом, датою та місці, він рухався по вул. Трактористів в м. Києві на автомобілі «Ford Scorpio», д.н.з. НОМЕР_1 . Під`їжджаючи до нерегульованого перехрестя з вул. Алма-Атинською, надав перевагу в русі всім транспортним засобам, які рухались по головній дорозі, до моменту наближення ліворуч двох автомобілів з увімкненими покажчиками правого повороту. Оскільки за умови виконання повороту ліворуч водіями цих автомобілів відповідно до поданих сигналів, траєкторії автомобілів не перетиналися, він- ОСОБА_1 , переконавшись у безпечності свого руху, який не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, розпочав свій рух, після чого відчув різкий удар в передню частину свого автомобіля.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він, за вказаних обставин, був впевнений, що водій ОСОБА_2 буде повертати праворуч, оскільки в його автомобілі був увімкнений покажчик правого повороту, а тому ОСОБА_1 був впевнений у безпечності свого маневру - спростовуються сукупністю досліджених доказів.

Так, інший учасник досліджуваної дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_2 пояснив, що 14 лютого 2020 року о 08 год. 10 хв. керував автомобілем «Seat Altea XL», д.н.з. НОМЕР_2 , по вул. Алма-Атинська в м. Києві, яка є головною дорогою. Рухався він з допустимою швидкістю, прямо, не маючи намір змінювати напрямок свого руху. Жодних покажчиків повороту він не включав, однак їхав з ввімкненими фарами, оскільки вони в його автомобілі вмикаються автоматично.

Під`їжджаючи до перехрестя з вул. Трактористів, побачив автомобіль «Ford Scorpio», який був на другорядній дорозі та пропускав інші автомобілі, які їхали по головній дорозі. В якійсь момент автомобіль «Ford Scorpio», раптово почав рух. Він намагався уникнути зіткнення, разом з тим зіткнення уникнути не вдалось і автомобіль під його керуванням частково виїхав за трамвайні колії.

Винним вважає ОСОБА_1 , який виїжджав з другорядної дороги, в той час як він рухався по головній.

Дані пояснення водія ОСОБА_2 є спроможними, оскільки, зокрема узгоджуються зі схемою місця ДТП, розташуванням на ньому транспортних засобів, наявністю механічних пошкоджень транспортних засобів, відтворених в додатку до схеми дорожньо-транспортної пригоди (а.п. 2), зміст якої ні ОСОБА_2 , ні ОСОБА_1 не оспорювався, фотоматеріалів (а.п. 25-36), відеозаписом (а.с.13), яким суд першої інстанції дав належну оцінку, прийшовши до ґрунтовного висновку про те, що зіткнення автомобілів сталося в результаті порушення ОСОБА_1 п. 16.11 Правил дорожнього руху, яким передбачено, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Отже, висновок суду у постанові про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, - є правильним.

Посилання ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції на те, що при розгляді справи судом не було досліджено та не надано оцінки схемі ДТП, не встановлено та не досліджено характер пошкоджень та спосіб взаємодії транспортних засобів під час ДТП тощо, то вони не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки докази щодо встановлення наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оцінюються судом та ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні обставин справи в їх сукупності.

Такими, що не заслуговують на увагу і спростовуються матеріалами адміністративної справи, є доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо порушення Правил дорожнього руху України саме водієм ОСОБА_2 в результаті чого і сталася дорожньо-транспортна пригода.

При цьому слід вказати, що працівники поліції, дослідивши механізм ДТП за версією водія ОСОБА_1 , знайшли її непереконливою і протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 працівниками патрульної поліції - не складався.

Не можна погодитися і з доводами, викладеними в апеляційній скарзі щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та схеми до нього з порушеннями, з урахуванням того, що протокол не містить відомостей щодо слідів гальмування на місці ДТП та наявності засобів відео спостереження, оскільки схема місця дорожньо-транспортної пригоди підписана обома водіями - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 без будь-яких зауважень та застережень, з огляду і на те, що ОСОБА_1 працівниками поліції були роз`яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП (а.п. 1).

Отже, при розгляді справи суддею місцевого суду були повно, всебічно та об`єктивно з`ясовані всі обставини справи та дана їм належна оцінка, а тому доводи та підстави, за яких просить скасувати постанову судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

За наведеним, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Накладене на ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу - відповідає меті адміністративного стягнення та загальним засадам його накладення, як те регламентують положення ст. 33 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 07 квітня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень - залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду С.В.Гладій