ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/211/20 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ч.1 ст.41 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І.

перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 лютого 2020 року,-

ВстановиВ:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить строк на апеляційне оскарження поновити, а постанову місцевого суду скасувати, закривши провадження у справі у звязку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення, оскільки вважає її такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема зазначає, що про існування постанови йому нічого відомо не було і ніяких повісток та повідомлень на його поштову адресу не надходило.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, прихожу до висновку, що у поновленні строку на апеляційне оскарження слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути апелянту, виходячи з таких міркувань.

Згідно з ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.41 КУпАП були розглянуті 19 лютого 2020 року. При цьому, у відповідності до наявного в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення, яке ОСОБА_1 15 січня 2020 року було вручено особисто, останній був належним чином повідомлений про розгляд справи відносно нього у зазначені вище дату та час.

Оскільки апелянт подав апеляційну скаргу 18 травня 2020 року, як це вбачається з штампу Укрпошти на конверті поштового відправлення, строк на апеляційне оскарження рішення суду ним був пропущений.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі, як правова визначеність.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИв:

В поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 лютого 2020 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, відмовити, а апеляційну скаргу повернути апелянту.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя