Справа № 539/1099/20
Провадження № 3/539/326/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року м. Лубни

Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Алтухова О.С., розглянувши матеріал, що надійшов з Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - невідомий, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

05.04.2020 року о 23 год 32 хв ОСОБА_1 по проспекту Володимирському, 79 в м. Лубни Полтавської області, керував автомобілем Wolkswagen T5 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, що виразилося у нестійкій ході, запаху алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності свідків.

Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав, та пояснив, що дійсно 05.04.2020 року близько о 23 год. 32 хв. у м.Лубни по проспекту Володимирському був зупинений працівниками поліції. Однак, він не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та не відмовлявся від проходження огляду в медичному закладі. Інспектор пропонував йому пройти тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера, і він не відмовлявся від його продування, лише попросив надати документи на запропонований алкотестер № 5810, а саме сертифікат якості та останню його повірку. На його прохання інспектор не відреагував, не виписав йому направлення на проходження медичного огляду в медичному закладі та склав протокол. Крім того, зазначення в протоколі, що він керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, не заслуговують на увагу, оскільки і він, і ніспектор були у масках, і запаху алкоголя з порожнини рота інспектор не міг чути.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Чабаненко В.О. в судовому засіданні вважав, що інспектором було допущено низку порушень при складанні протоколу. Зокрема з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 під час зупинки транспортного засобу перебував у захисній масці, і інспектор не міг виявити явні ознаки алкогольного сп`яніння. Крім того, ОСОБА_1 сидів на сидінні в автомобілі, а тому інспектор не міг визначити, що у ОСОБА_1 нестійка хода. Протокол про адміністратвине правопорушення складено у відсутності ОСОБА_1 Інспектор СРПП № 1 Лубенського ВП Якименко В.В. не являється працвником міліції, тому посилання на пункт 2.5 в протоколі неправомірне, оскільки у відповідності до норм чинного закондавства працівника міліції фактично не існує з 01.11.2015 року, а юридично не існує з 01.01.2017 року. Інспектором Якименко В.В.в протоколі про адміністратвине правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження алктотестеру 5810, однак такого алкотестера не існує.

Просив суд закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху України передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 2.9-а Правил дорожнього руху України передбачає, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність за даною статтею настає:

за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів,

за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під час дослідження адміністративних матеріалів встановлено, що ОСОБА_1 дійсно скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що свідчить протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 087500 від 06.04.2020 року, де вказані свідки події ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а також їх письмовими показами, в яких вони вказали, що 06.04.2020 року близько 00 год 50 хв були запрошені поліцейськими в якості свідків при запропонуванні ОСОБА_1 пройти огляд за допомогою приладу Драгер або пройти огляд на встановлення стану сп`яніння в медичному закладі, від чого він відмовився в категоричній формі.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на встановлення стану сп`яніння також підтверджується відеозаписом події, з якого вбачається, що ОСОБА_1 підтверджує, що вживав спиртні напої, а саме горілку, після чого керував транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки траснпортного засобу або в медичному закладі відмовився в присутності свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. №1103, та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 № 1452/735.

Відповідно до п. 4 Порядку, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Згідно до п. 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Пунктом 6 розділу ІІ Інструкції, огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Відповідно до п.6 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року N 1395 (далі Інструкція), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, працівником органу поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, було дотримано вимоги ст. 266 КУпАП та вищевказаних нормативно-правових актів, що регулюють порядок огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану сп`яніння, а саме: запропоновано ОСОБА_1 пройти тест на місці зупинки транспортного засобу або пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, від проходження якого він відмовився в присутності двох свідків.

З приводу зазначення в протоколі технічного засобу алкотест 5810, зазначаю, що відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію та свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки вірною назвою спеціального технічного засобу є «Газоаналізатор Alkotest 6810». Технічна помилка при зазначенні назви технічного засобу не впливає на доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо ненадання працівником поліції документів на технічний засіб слід відмітити, що до суду надано свідоцтво про державну реєстрацію та свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки. До того ж ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд як на місці зупинки, так і в медичному закладі, що крім запису та пояснень свідків також підтверджується направленням для проведення медичного огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного (наркотичного) сп`яніння, яке долучено до матерілів справи.

З протоколу серії ОБ № 087500 від 06.04.2020 року встановлено, що у ОСОБА_1 посвідчення водія не вилучалося, тимчасовий дозвіл на право керування т/з не видавався.

Згідно рапорту працівника поліції вбачається, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення на водія ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, останній пред`явив посвідчення водія, але невдовзі сховав його у кишеню та в подальшому відмовився передати посвідчення водія для його вилучення.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та вважає за необхідне застосувати до останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 40-1, 130, 268, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення України, ЗУ «Про судовий збір», суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік

На підставі частини другої статті 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу протягом 15 днів, з метою примусового виконання цієї постанови, органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу в сумі 20400,00 (двадцять тисяч чотириста) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,20 (чотириста двадцять) гривень 20 копійок. (Отримувач коштів: УК у м.Києві/м.Київ/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37710415, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку (IBAN): UA0016011, Код класифікації доходів бюджету: 22030101,Найменування коду класифікації доходів бюджету - Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України,050. Наявність відомчої ознаки «00» Без деталізації відомчою ознакою).

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в порядку, визначеному ст. 294 КУпАП.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду О.С. Алтухова