Справа № 357/4503/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.06.2020 м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ларіна О.В.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Департаменту стратегічних розслідувань Управління стратегічних розслідувань в Київській області Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю: прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області Шлапацького О.В.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , обіймаючи по 08.01.2019 посаду головного спеціаліста відділу планування та забудови міста управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради Київської області, будучи посадовою особою місцевого самоврядування 6-ї категорії, являючись суб`єктом відповідальності за вчинення корупційного правопорушення згідно з пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закону) та примітки до ст. 172-6 КУпАП, на якого поширюється його дія, в порушення вимог абз. 1 ч. 2 ст. 45 даного Закону та пп. 2 ч. 5 Розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання інформації Реєстру, затвердженого рішенням НАЗК №3 від 10.06.2016, під час припинення виконання функцій держави несвоєчасно (18.02.2019), без поважних причин, подав декларацію перед звільненням за період, неохоплений раніше поданими деклараціями (з 01.01.2019 по 08.01.2019), чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, визнав та погодився з обставинами вчинення вказаного адміністративного правопорушення, викладеними у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, а також пояснив, що про необхідність подати декларацію перед звільненням знав, однак несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, в зв`язку з необізнаністю у вимогах чинного законодавства, ніякого умислу щодо несвоєчасного подання декларації перед звільненням не мав, розкаювався у вчиненому.

Прокурор Шлапацький О.В. обставини, викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення підтримав, зазначив про наявність в діях ОСОБА_1 ознак діянь, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, вважав за можливе застосувати адміністративне стягнення щодо ОСОБА_1 у виді штрафу в мінімальному розмірі в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суддя, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, доводи прокурора, приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що згідно з розпорядженням Білоцерківського міського голови Київської області від 31 10.2018 № 346-к ОСОБА_1 призначено на посаду головного спеціаліста відділу планування та забудови міста управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради з 05.11.2018.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посада спеціаліста міської ради відноситься до 6-ої категорії посад місцевого самоврядування.

Згідно з ст. 2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Отже, ОСОБА_1 , будучи головним спеціалістом відділу планування та забудови міста, управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради, є посадовою особою місцевого самоврядування.

05.11.2018 ОСОБА_1 прийняв присягу посадової особи органів місцевого самоврядування.

Також цього ж дня ОСОБА_1 письмово попереджено про встановлені Законом обмеження.

Отже, ОСОБА_1 , будучи посадовою особою місцевого самоврядування, був належним чином попереджений про встановлені Законом обмеження.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» на посадових осіб місцевого самоврядування поширюються обмеження, передбачені Законом.

Згідно з підпунктом «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону є державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування, тобто особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У відповідності до абзацу 14 ч. 1 ст. 1 Закону суб`єкти декларування особи, зазначені у п. 1, пп. «а» і пп. «в» п. 2, п. 4 і п. 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Отже, ОСОБА_1 , будучи посадовою особою місцевого самоврядування, є суб 'єктом, на якого поширюється дія Закону та є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Згідно з приміткою до ст. 172 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Абзацом 1 ч. 2 ст. 45 Закону визначено, що особи зазначені у п. 1, підпунктах «а» і «в» п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до підпункту 2 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання інформації Реєстру, затвердженого рішенням НАЗК № 3 від 10.06.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 за №959/29089, декларація суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо значених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб`єкт дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Декларація суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день, що передує Дню подання декларації. Під раніше поданими деклараціями розуміються як декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, так і декларації, що були подані відповідно до Закону.

Встановлено, що на виконання розпорядження Білоцерківського міського голови Київської області від 08.01.2019 №15-к наказом начальника управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради Київської області від 08.01.2019 №03-к, головного спеціаліста відділу планування та забудови міста управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради ОСОБА_1 звільнено із займаної посади за угодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України.

Підставою для звільнення є заява ОСОБА_1 .

Відповідно до помітки в наказі «Про звільнення ОСОБА_1 » останній ознайомлений з наказом про звільнення у день звільнення (08.01.2019), про що свідчить його підпис та запис про отримання ОСОБА_1 трудової книжки в особовій картці № 6 посадової особи органів місцевого самоврядування.

Отже ОСОБА_1 , будучи головним спеціалістом відділу планування та забудови міста управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради Київської області, знав про припинення своїх повноважень, оскільки подав відповідну заяву та мав подати декларацію до дня припинення повноважень (до 08.01.2019), але не пізніше дня такого припинення.

Згідно з пп. 2 п. 5 розділу 2 Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування затвердженого рішенням НАЗК №3 від 10.06.2016 у редакції наказу НАЗК від 12.12.2019 № 168/19, декларація перед звільненням - декларація, яка подається відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону не пізніше 20 робочих днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у пп «а», п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону.

Така декларація охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у пп. «а», «в» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону.

ОСОБА_1 порушив порядок, передбачений пп. 2 ч. 5 Розділу Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Реєстру, затвердженого рішенням НАЗК №3 від 10.06.2016, а саме у строк 20 робочих днів з моменту звільнення не подав декларацію перед звільненням за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (з 01.01.2019 по 08.01.2019).

Відповідно до публічно доступної інформації, оприлюдненої на офіційному сайті НАЗК (https://portal.nazk.gov.ua), декларацію перед звільненням за період, неохоплений раніше поданими деклараціями (з 01.01.2019 по 08.01.2019) ОСОБА_1 подав лише о 15 год. 41 хв. 18.02.2019, тобто не своєчасно, без поважних причин.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який визнав свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, враховуючи позицію прокурора та дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 під час припинення діяльності пов`язаної із виконанням функцій держави, несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, неохоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення .

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, встановлена показами в суді особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, № 99 від 07.05.2020, яким встановлено факт вчинення порушення ОСОБА_1 вимог Закону України «Про запобігання корупції», відповідно вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, рапортом від 07.05.2020, роздруківкою з Єдиного державного реєстру декларацій роздрукованою з офіційного сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, копією наказу №03-к, копією розпорядження №15-к та №346-к, копією присяги, копією попередження про встановлені Законом обмеження, копією особової картки №6.

Отже, за наведених обставин, суддя вважає визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особою, уповноваженої на виконання функцій держави.

Призначаючи стягнення враховуються дані про особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення, обставини його скоєння, обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, пом`якшуючою відповідальність обставиною суддя визнає визнання вини, відсутність обтяжуючих обставин, а також враховуючи позицію прокурора щодо призначення покарання у вигляді мінімального штрафу, тому суддя вважає доцільним застосувати адміністративне стягнення щодо ОСОБА_1 у виді штрафу в мінімальному розмірі в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Виходячи з викладеного, керуючись статтями 40-1, 221, 276, 283, 284, 294 КУпАП та відповідно до ст. 1 ст. 172-6 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420, 40 грн.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

СуддяО. В. Ларіна