Справа № 314/628/20
Провадження № 3/314/339/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.05.2020 року м. Вільнянськ

Суддя Вільнянського районного суду Запорізької області Кіяшко В.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , інші відомості суду не відомі,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

встановив:

в провадженні Вільнянського районного суду Запорізької області перебуває протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18№ 621795, складений 14.01.2020 року, стосовно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до вказаного протоколу про адміністративне правопорушення 11.01.2020 року о 18 годин 00 хвилин, ОСОБА_1 , за місцем проживання, влаштував сварку у відношенні ОСОБА_1 , під час якої висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, намагався вигнати з будинку, чим вчинив насильство в сім`ї.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився про дату та час слухання справи був повідомлений судом належним чином. У зв`язку з чим суд вважає розглянути справу без його участі.

Так, згідно зп. 7 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення до моменту розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до КУпАП чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

При цьому, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, формулювання абз. 1 ст. 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне право рушення (ст. 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Судом прийнято до уваги, що поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття провадження в справі свідчить про порушення права людини і основоположних свобод. За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визнання вини.

Наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення. Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Отже, виключення провадження унеможливлюється здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності, що дає підстави стверджувати про відсутність у суду необхідності встановлювати в резолютивній частині постанови вину.

Суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства»). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Так, з матеріалів справи вбачається, що подія правопорушення мала місце 11.01.2020 року, а тому на момент розгляду справи (29.05.2020 р.) сплинув передбачений ч.2 ст.38 КУпАП трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі вкладеного, керуючись ст.ст. 38, ч. 1 ст. 173-2, п.7 ст. 247, ст. ст. 283, 284КУпАП, суд, -

постановив:

закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи, строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя В.О. Кіяшко

29.05.2020