Справа № 522/6709/20
Провадження № 3/522/4297/20
ПОСТАНОВА

01 червня 2020 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Чернявська Л.М., розглянувши матеріали, що надійшли 24.04.2020 року з Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

24 квітня 2020 року до суду надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18№751099 складеного 31.03.2020 року: « ОСОБА_1 31.03.2020 року знаходилась на своєму робочому в офісі компанії «Вест Білдінг» та займалась своєю робочою діяльністю, чим порушила постанову Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020, без засобів особистого захисту».

Зазначена подія була зафіксована співробітниками поліції та кваліфікована як порушення, за яке передбачена відповідальність за ст. 44-3 КпАП України.

На підтвердження вини, орган, що склав адміністративний протокол посилається на:

- протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18№751099 від 31.03.2020 року за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 ;

- рапорт ДОП СП Приморського ВП в м. Одесі Сітнікової Я.В. від 01.02.2020 року;

- пояснення ОСОБА_1 ;

- виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

- не засвідчену належним чином уповноваженою посадовою особою у встановленому законом порядку копію паспорта громадянина України.

Разом з тим, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності в поясненнях по справі про адміністративне правопорушення зазначила, що «31.03.2020 року перебувала на робочому місці без засобів особистого захисту (маски, рукавички) та не знала, що під час карантину заборонено працювати так як вважала, що їх підприємство не відноситься до категорії тих, які мають бути закриті».

30 квітня 2020 року від представника ОСОБА_1 адвоката Трофимчука О.В. до суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі (в порядку п.1 ст. 247, ст. 268 КУпАП), в якому зазначено, серед іншого, що ОСОБА_1 не є робітником жодної із організацій, на які постановою Кабінету Міністрів України №211 покладено обов`язок на тимчасове припинення господарської діяльності та використання засобів індивідуального захисту. За місцем провадження трудової діяльності ОСОБА_1 прийом громадян не ведеться, а ОСОБА_1 виконує свої трудові обов`язки, займається документообігом та документальним обслуговуванням будівництва. На момент складання протоколу про адміністративне правопорушення, в офісі де працює ОСОБА_1 клієнтів не було. Більш того, у всьому офісі взагалі було лише 3 (три особи) працівники. Протокол про адміністративне правопорушення Серія АПР18 №751099 від 31.03.2020 р. грубо порушує конституційне право ОСОБА_1 на працю, з огляду на те, що в ньому вказано на порушення постанови Кабінету Міністрів України №211 ОСОБА_2 А ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що вона знаходилась на своєму робочому місці в офісі компанії «Вест Білдінг» та займалась своєю робочою діяльністю. Протокол про адміністративне правопорушення фактично направлений на застосування адміністративного стягнення до особи, яка не допускала жодних адміністративних правопорушень. Також, жодною із рекомендацій міської комісії з питань зниження ризику інфікування і попередження поширення гострої респіраторної інфекції, викликаної коронавірусом COVID-19 чи постановою Кабінету Міністрів України №211 не передбачено вимоги, щодо цілодобового використання засобів індивідуального захисту та на всіх підприємствах, що продовжують ведення господарської діяльності під час карантину.

29 травня 2020 року від представника ОСОБА_1 адвоката Трофимчука О.В. електронною поштою до суду надійшли додаткові пояснення, в яких акцентовано увагу на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, яку конкретно норму було порушено ОСОБА_1 . Як відомо, постановою КМУ №211 від 14.03.2020 р. не вводилось жодних обмежень чи заборон діяльності будівельних компаній та зазначеною постановою заборонено діяльність виключного переліку суб`єктів господарювання, а не фізичних осіб.

01 червня 2020 року до суду електронною поштою надійшла заява ОСОБА_1 про розгляд справи без участі сторони, в якому також підтримала подане клопотання про закриття провадження у справі в повному обсязі та просила його розглядати без її участі та участі її представника.

В результаті аналізу досліджених доказів, суд змушений прийти до висновку про те, що зібраних органами поліції доказів недостатньо для визнання ОСОБА_1 винною у скоєнні інкримінованого їй правопорушення. Відсутність достатніх доказів тягне за собою в даному випадку недоведеність події правопорушення і як наслідок відсутність об`єктивної сторони складу інкримінованого їй діяння.

Так, відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення регламентовано, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до вимог ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України). Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Відповідно до приписів ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено час та місце вчинення ОСОБА_1 правопорушення, тобто не зрозуміло де і коли ОСОБА_1 вчинила правопорушення.

Разом з тим, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що свідками правопорушення є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , проте в матеріалах справи відсутні їх пояснення щодо обставин вчиненого правопорушення.

Водночас, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні взагалі будь-які пояснення осіб, які могли б підтвердити чи спростувати обставини начебто вчинення ОСОБА_1 вказаного у протоколі правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КпАП України.

При цьому, суд звертає увагу, що наданий, в підтвердження обставин вчинення правопорушення за ст. 44-3 КпАП України, рапорт ДОП СП Приморського ВП в м. Одесі Сітнікової Я.В., не засвідчений належним чином уповноваженою посадовою особою у встановленому законом порядку й був складений 01.02.2020 року, але містить відмітку про те, що він зареєстрований в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) лише 31.03.2020 року за № 14702, а тому суд не може прийняти даний рапорт в якості доказу вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення й відповідно позбавлений можливості надати йому оцінку з точки зору ст. ст. 251-252 КУпАП, що також стосується й інших незасвідчених належним чином копій.

За змістом ст.44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Однак, у змісті протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказана фабула так, як вона зазначена у відповідній статті КУпАП органом, що надіслав протокол не розкрита.

Також, із вказаного протоколу про адміністративне правопорушення не зрозуміло в чому полягало саме порушення, зокрема у перебуванні особи, яка притягається до відповідальності без засобів особистого захисту, чи взагалі у перебуванні, як це зазначає особа, яка склала протокол, на робочому місці.

При цьому, в протоколі взагалі не зазначено який саме пункт постанови Кабінету міністрів України № 211 від 11.03.2020 року було порушено ОСОБА_1 .

Посилання на зміст Постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 у протоколі є неповним, оскільки її змістом запроваджувались обмежувальні заходи у зв`язку із встановленням з 12 березня 2020 року до 24 квітня 2020 року на всій території України карантину, а саме у виді заборони: відвідування закладів освіти; проведення всіх масових заходів, тощо. Разом з тим, у зміст зазначеної Постанови КМУ вносились зміни і доповнення відповідними Постановами КМУ №215 від 16.03.2020, №239 від 25.03.2020 та №255 від 02.04.2020, якими розширялось і доповнювалось коло обмежувальних заходів в умовах карантину із зазначенням яких саме.

Таким чином, в протоколі не зазначено в чому полягала суть вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається, чи 31.03.2020 року діяла ОСОБА_1 як громадянин чи як посадова особа, що впливає в тому числі на призначення покарання.

Крім того, щодо наданої не засвідченої належним чином уповноваженою посадовою особою у встановленому законом порядку копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Білдінг Україна» суд зазначає, що основним видом економічної діяльності є «68.31 Агентства нерухомості».

Згідно п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року (в редакції, що діяла станом на 31.03.2020 року) заборонено до 24 квітня 2020 року роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім:

- торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами, пестицидами та агрохімікатами, насінням і садивним матеріалом, засобами зв`язку за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів;

- провадження банківської та страхової діяльності, а також медичної практики, ветеринарної практики, діяльності автозаправних комплексів, діяльності з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів, технічного обслуговування реєстраторів розрахункових операцій, діяльності з ремонту комп`ютерів, побутових виробів і предметів особистого вжитку, об`єктів поштового зв`язку за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів;

- торговельної діяльності та діяльності з надання послуг громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів.

Між тим, вказаний вид діяльності не входить до переліку тих, що заборонені Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 року.

Натомість, навіть, якщо припустити, що суб`єкт господарювання, що здійснює вид діяльності «Агентство нерухомості» (як у випадку, що зазначений в протоколі), то приймання відвідувачів про яке йдеться мова у постанові №211 від 11.03.2020 року, не є основою даного виду діяльності й може здійснюватись взагалі без приймання відвідувачів, що дійсно заборонено вищезгаданою постановою.

Відтак, стверджувати, що правопорушення щодо протиправного перебування у офісі ОСОБА_1 мало місце, немає підстав.

Окрім цього, наявність такої виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ніяким чином не свідчить про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КпАП України, а також не підтверджує й не спростовує обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, і тому не може слугувати доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Більш того, жодних належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 дійсно працює та займає якусь посаду у ТОВ «Вест Білдінг Україна» органом, що склав протокол не надано, у зв`язку з чим неможливо визначити чи є ОСОБА_1 посадовою особою та чи взагалі має якесь відношення до вказаної юридичної особи.

Також, суду не надано докази, що у приміщенні компанії «Вест Білдінг» здійснювалось обслуговування громадян, як і не надано належних доказів роботи цього закладу (фото/відео фіксації, тощо).

Одночасно, суд звертає увагу, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 751099 йде мова про офіс компанії «Вест Білідінг», в поясненнях ОСОБА_1 остання зазначає, що є співробітником будівельної компанії (мовою оригіналу) «Пространство» (хоча про це також зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення), а виписку Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, органом, що склав протокол надано на Товариство з обмеженою відповідальністю «Вест Білдінг Україна», що не тільки суперечить один одному, а й може свідчити про різні юридичні особи, що потягне за собою відсутність події й складу будь-якого правопорушення.

Отже, в чому тоді полягала суть нібито вчиненого ОСОБА_1 правопорушення з матеріалів справи не зрозуміло, а тому суд вважає, що органом, що склав протокол не розкрито а ні об`єкт, а ні об`єктивну сторону правопорушення.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Попри це, жодних інших доказів, як то аудіо, фото чи відеозапис вказаних в протоколі подій, до матеріалів справи не додано та органом, що склав протокол не вилучалось.

Відповідно до ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Таким чином, на підставі аналізу всього вищевказаного, в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення не вбачається, а тому провадження по адміністративній справі підлягає закриттю.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Відповідно до ст. 62 Конституції України, «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь».

Кваліфікувати ж дії ОСОБА_1 по інший нормі Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд позбавлений можливості, оскільки адміністративним законодавством дана можливість не передбачена, а іншого протоколу про адміністративне правопорушення відносно останньої за якою суд міг би прийняти рішення не представлено.

За таких обставин, з урахуванням того, що суд позбавлений можливості збору доказів, провадження у цій справі підлягає закриттю через відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а сама ОСОБА_1 - звільненню від адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 24, 33, 44-3, 221, 247, 268, 283, 284 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення», суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Чернявська Л.М.