Справа № 752/1259/20 Суддя в І-й інстанції Валігура Д.М.
Провадження № 33/824/1498/2020 Суддя в II-й інстанції Ігнатюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

10 червня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., з участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Осадька О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 11 лютого 2020 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 11 лютого 2020 року на

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він, 20 січня 2020 року, о 00 годин 30 хвилин, в м. Києві по вул. Метрологічній, 7-б, керував автомобілем марки «ВАЗ», номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Відповідно до проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», результат тесту становив 1,73 %.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. На думку апелянта, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівники поліції залучили у якості свідків знайомих осіб, які були присутні на місці події з моменту зупинки до закінчення оформлення матеріалів справи. Окрім цього, ОСОБА_1 вважав необґрунтованою постанову судді в частині накладеного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами з огляду на те, що факт визнання ним вини у суді першої інстанції, відповідно до п.1 ч.1 ст.33 КУпАП є обставиною, яка пом`якшує його відповідальність. При цьому, звернув увагу на те, що автомобіль використовується ним у робочих цілях і позбавлення права керування ставитиме його у скрутне матеріальне становище. Просив постанову судді змінити в частині накладеного стягнення, скасувавши її в частині накладення стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили цю скаргу задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з огляду на таке.

Висновки судді про доведеність керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння стверджуються зібраними у справі доказами, у тому числі і даними здобутими у результаті проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу, відповідно до яких на момент огляду в крові у ОСОБА_1 виявлено алкоголь в концентрації 1,73 %. Факт вживання алкоголю та керування після цього транспортним За результатами досліджених доказів суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9 «а» ПДР України, наявності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на законних підставах наклав на нього стягнення у межах санкції передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП, належним чином мотивувавши своє рішення.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить доводів, які би указували на незаконність ухваленого суддею рішення. Так, посилання апелянта на те, що свідки у присутності яких проводився огляд на стан сп`яніння являлись знайомими поліцейських, за своїм змістом є припущеннями, які не ґрунтуються на зібраних у справі доказах.

Щодо можливості пом`якшення призначеного ОСОБА_1 покарання, шляхом скасування рішення про накладення стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, то суд звертає увагу на те, що стягнення передбачення санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП є безальтернативним, а стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами передбачене як обов`язкове. При цьому діючий КУпАП не передбачає можливості накладення стягнення нижче нижчого розміру, ніж передбачено санкцією відповідної статті КУпАП, чи не призначення стягнення, яке є обов`язковим.

Наведене указує на безпідставність апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Постанова судді Голосіївського районного суду міста Києва від 11 лютого 2020 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не знаходить у звязку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 11 лютого 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Ігнатюк