Провадження № 33/824/2087/2020 Доповідач - Габрієль В.О.
Категорія: ст.124 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справГабрієля В.О., із участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 28 лютого 2020 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 28 лютого 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 420 грн. 40 коп.

Із постанови суду першої інстанції вбачається, що 11.12.2019 року приблизно о 10 год. 15 хв. водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Volkswagen Passat» н.з. НОМЕР_1 , по вул. Дегтярівська, 31 у м. Києві, при перестроюванні не надав переваги в русі автомобілю «Ford Transit» д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі на яку він мав намір перестроїтися та скоїв з ним зіткнення. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль отримав механічні пошкодження. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.10.3 ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій він просить поновити строк на оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 28.02.2020 року, скасувати вказану постанову та прийняти нову постанову, якою звільнити його від сплати штрафу та судового збору.

Свої вимоги мотивує тим, що він не був присутній при винесенні постанови, оскільки його не було належним чином повідомлено про дату та час розгляду справи. Копію оскаржуваної постанови отримав лише 08.05.2020 року, про що мається його підпис в матеріалах справи. Тому вважає, що строк на оскарження постанови суду першої інстанції пропущено з поважних причин.

На думку апелянта, судом першої інстанції при винесенні постанови, в порушення вимог ст.33 КУпАП, не було враховано його особу. Зокрема суд першої інстанції не надав належної оцінки тим обставинам, що на його утриманні перебуває двоє малолітніх дітей. Його донька є інвалідом з дитинства. Також він допомагає матері ОСОБА_2 , яка є інвалідом другої групи загального захворювання та має онкологічне захворювання. Крім того, він раніше не вчиняв будь-яких правопорушень та взагалі не притягувався до адміністративної відповідальності.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_1 на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає із наступних підстав.

Відповідно до ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не був присутній під час ухвалення оскаржуваного рішення. Копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав 08.05.2020 року, що підтверджується його підписом в довідковому листі у справі.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 28.02.2020 року.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками районного суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, правильності кваліфікації дій за вказаною статтею, оскільки зазначене підтверджуються зібраними у справі доказами.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №063941 від 11 грудня 2019 року вбачається, що 11.12.2019 року приблизно о 10 год. 15 хв. водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Volkswagen Passat» н.з. НОМЕР_1 , по вул. Дегтярівська, 31 у м. Києві, при перестроюванні не надав переваги в русі автомобілю «Ford Transit» д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі на яку він мав намір перестроїтися та скоїв з ним зіткнення. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль отримав механічні пошкодження. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.10.3 ПДР України (а.с.1).

ОСОБА_1 при складенні протоколу про адміністративне правопорушення пояснив, що 11.12.2019 року о 10 год. 35 хв. керуючи автомобілем «Volkswagen Passat» н.з. НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Дегтярівській, зі сторони провул. Старожитомирський в сторону вул. Теліги, здійснив поворот ліворуч для пошуку місця стоянки та здійснив зіткнення з автомобілем «Ford Transit» д.н.з. НОМЕР_2 .

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, визнав та просив врахувавши дані щодо його особи, звільнити його від сплати штрафу та судового збору.

Інший учасник ДТП ОСОБА_3 при складенні протоколу про адміністративне правопорушення пояснив, що 11.12.2019 року о 10 год. 15 хв. керуючи автомобілем «Ford Transit» д.н.з. НОМЕР_2 в м. Києві по вул. Дегтярівській зі сторони вул. Зоологічної в сторону вул. Теліги, їдучи в лівій смузі, по правій смузі автомобіль «Volkswagen Passat» н.з. НОМЕР_1 різко пішов на розворот через суцільну лінію, в результаті чого і сталося ДТП.

Зі схеми місця ДТП, складеної за місцем пригоди слідує, що вона містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти, дані про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортний засіб, причетний до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, зазначено характеризуючі дані транспортного засобу та відомості про його пошкодження (а.с.2).

У рішеннях ЄСПЛ по справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року, які з урахуванням положень ст.ст.8, 9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до п.10.3 ПДР України у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

Враховуючи вказані норми, слід зробити висновок, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Volkswagen Passat» н.з. НОМЕР_1 , по вул. Дегтярівська, 31 у м. Києві, при перестроюванні не надав переваги в русі автомобілю «Ford Transit» д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі на яку він мав намір перестроїтися.

Із огляду на вказане, висновки районного суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами у справі.

Проаналізувавши докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, районний суд вірно прийшов до переконання, що вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, доведеною повністю.

У відповідності до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи, притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, та накладенні на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі були дотримані у повній мірі. Норми КУпАП не передбачають можливості звільнення особи він призначеного адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Крім того, судом апеляційної інстанції не встановлено обставин, які б давали підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору у відповідності до вимог ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 поновити строк на оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 28 лютого 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 28 лютого 2020 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.О. Габрієль