Справа № 647/1428/20
№ провадження 3/647/1182/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2020 року Суддя Бериславського районного суду Херсонської області Корсаненкова О.О., вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Бериславського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не працюючого, ідентифікаційний номер не надано,

у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КпАП України,

встановив:

До Бериславського районного суду Херсонської області з Управління патрульної поліції в Херсонській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 27.05.2020 року відносно ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КпАП України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить поштове повідомлення. Причини неявки до суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення від 27.05.2020 року, 27.05.2020 року о 21-30 год. на 56 км+800м а/д Херсон-Генічеськ, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21063, д/н НОМЕР_1 , на якому несправна система випускання відпрацьованих газів, в темний час доби не горять габаритні ліхтарі. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.31.4.6.в, 31.6.б Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.4 ст.121 КпАП України.

Відповідно до ст.7 КпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст.245 КпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст.252 КпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, частина 4 статті 121 КпАП України передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті.

Положеннями ч. 1 ст. 256 КпАП України визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

В порушення вимог ст. 256 КпАП України, на підтвердження повторності вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КпАП України, до суду не надано доказів його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.ч.1-3 ст.121 КпАП України протягом року.

Крім того, до даного протоколу, на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 КпАП України, інспектором не було надано пояснення будь-яких свідків про підтвердження вчинення останнім адміністративного правопорушення. Також не було надано матеріалів фото або відео фіксації порушення.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним та беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КпАП України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі Кобець проти України (з відсиланням на п.282 рішення у справі Авшар проти Туреччини (Avsar v. Turkey), згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах Лучанінова проти України (рішення від 09.06.2011 року, заява № 16347/02), Малофєєва проти Росії (рішення від 30.05.2013 року, заява №36673/04), Карелін проти Росії (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч. 4 ст. 121 КпАП України, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного розумного сумніву в цьому, тоді як наявність такого розумного сумніву у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Отже, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КпАП України, обставина що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення є відсутність події і складу адміністративного правопорушення. З огляду на вищезазначене, за відсутності достатніх та переконливих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що сукупністю доказів у справі не доведена наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 КпАП України, а отже провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.247, 283-285 КпАП України, суд

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.121 КпАП України закрити, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення до Херсонського апеляційного суду через Бериславський районний суд Херсонської області.

Постанова набрала законної сили __________ 2020 року.

Суддя О.О.Корсаненкова