Справа № 277/420/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

16 червня 2020 року смт Ємільчине

Cуддя Ємільчинського районного суду Житомирської області Заполовський В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Ємільчинського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП України в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працює

В С Т А Н О В И В :

До Ємільчинського районного суду надійшли адміністративні матеріали про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-16 КУпАП. З протоколу слідує, що 02.04.2020 року та 21.04.2020 року ОСОБА_1 за місце свого проживання в АДРЕСА_1 зберігав та збував прозору рідину з явним запахом самогону ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , тобто займався забороненим видом господарської діяльності.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що забороненим видом господарської діяльності не займається. Нікому самогону не продавав і ніхто його в нього не купував.

Відповідно до ч. 1 ст. 164-16 КУпАП адміністративне стягнення накладається за зайняття видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, встановлена законом, за відсутності ознак діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Однак до протоколу про адміністративне правопорушення не надано будь-яких доказів зайняття ОСОБА_1 господарською діяльністю, щодо якої є спеціальна заборона, встановлена законом. Під час складання протоколу у ОСОБА_1 нічого не вилучалось. Рідина, що була виявлена у ОСОБА_2 та ОСОБА_4 працівниками Ємільчинського ВП на дослідження не направлялась, а була вилита на землю, тобто знищена.

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення додано постанови по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про притягнення їх до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 177 КУпАП, а саме за те, що вони у ОСОБА_1 купували самогон.

Відповідно до ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 87 КПК України суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов;

У відповідності до ч. 2 ст. 86 КПК України недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

За таких обставин суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що в матеріалах справи відсутні достатні дані, які б підтверджували факт зайняття ОСОБА_1 видом господарської діяльності, щодо якої є спеціальна заборона, встановлена законом, і на нього безпідставно складено протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-16 КпАП України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КпАП України

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-16 КпАП України закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя /підпис/

Копія вірна:

Суддя:В. В. Заполовський