Справа №576/41/20 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Колодяжний А. О.
Номер провадження 33/816/145/20 Суддя-доповідач Матус В. В.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року суддя Сумського апеляційного суду Матус В. В. ,з участю захисника Щербак С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 24 січня 2020 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1,

11.06.2019 р. постановою судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн. на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 , 24 грудня 2019 року о 2 год. у м. Глухові, по вул. Спаській, керувала автомобілем Фольксваген р.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння, чим порушила п. 2.9а Правил дорожнього руху України та скоїла правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з постановою судді, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати вказану постанову та закрити провадження у справі, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За змістом доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на порушення її права на захист, оскільки повістку вона отримала в день розгляду даної справи - 24 січня 2020 року, тому не могла бути присутньою в судовому засіданні і надавати свої пояснення.

Також вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом, в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки він складений 8 січня 2020 року, тобто не в день і не на місці вчинення правопорушення вчинення правопорушення.

Про день та час розгляду провадження у порядку апеляційної процедури ОСОБА_1 було проінформовано, при цьому клопотання про відкладення не надійшло, а її участь в розгляді провадження судом апеляційної інстанції при перевірці судового рішення, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вислухавши пояснення захисника, яка підтримала подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, доводи поданої апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно диспозиції ч. 2 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі повторного протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка у свою чергу передбачає відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння, а так само за відмову осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп?яніння.

Суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Факт скоєння вказаного правопорушення за обставин, викладених в постанові суду, підтверджується зібраними доказами, які були всебічно, повно досліджені судом першої інстанції, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 147402 від 08.01.2020 року(а.с.1); висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 336 від 24.12.19 р., відповідно до якого ОСОБА_1 перебувала в стані наркотичного сп`яніння (марихуана) (а.с. 2), постановою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 11.06.2019 р. про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відеозаписом щодо проходження ОСОБА_1 медичного огляду, а також іншими матеріалами справи, належним чином дослідженими суддею.

Відповідно до частини 4 статті 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно пункту 2 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі- Інструкція 2) особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 таким правом скористався, у протоколі зазначила обставини, протокол про адміністративне правопорушення підписала, копію протоколу отримала.

При цьому, апелянтом не надано належних доказів оскарження у встановленому законом порядку дії працівників поліції.

Також під час апеляційного розгляду не встановлено порушень в діях поліцейських чи медичних працівників вимог «Інструкції про порядок виявлення в водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015року за № 1413/27858.

Щодо доводів апелянта про порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан сп`яніння, є безпідставними.

Згідно п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому, проходження освідування на стан сп`яніння на місці зупинки автомобіля за допомогою спеціальних технічних засобів є неможливим, так як огляд на стан наркотичного сп`яніння у відповідності до вимог Інструкції проводиться лише в закладі охорони здоров`я.

Щодо доводів апеляційної скарги про складання поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення не в день вчинення цього правопорушення, то відповідно до вимог ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, що було і зроблено працівниками поліції, після отримання лікарського висновку, про що також і підтверджує ОСОБА_1 в своїх поясненнях до протоколу.

Суд критично оцінює доводи ОСОБА_1 щодо позбавлення її права взяти участь в судовому засіданні, позаяк такі твердження не знайшли свого підтвердження та суперечать матеріалам справи.

В ст. 129 Конституції України, закріплено конституційний припис, згідно якого, розгляд справ в судах відбувається відкрито, що, в свою чергу, гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись як про результати судового розгляду, так й отримати копію судового рішення з метою оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до принципу диспозитивності, на якій неодноразово наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішення, особи, які беруть участь у справі, мають можливість вільно розпоряджатися своїми матеріальними та процесуальними правами на власний розсуд.

Вказаний принцип надає кожному учаснику процесу можливість самостійно розпоряджатися наданими йому законом процесуальними правами, в тому числі і правом брати участь в судових засіданнях.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, особа має цікавитись ходом справи та результатами окремих судових засідань, використовувати засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В той же час, доводи апелянта при обґрунтуванні неявки ОСОБА_1 до судового засідання зводяться до аргументу, що вона отримала повістку до суду в день розгляду справи 24 січня 2020 року і не мала можливості взяти участь в її розгляді.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, повістку про розгляд справи об 11 годині 24 січня 2020 вручено Бойко 11.01.20р. (а.с.11).

Отже, неявка особи до судового засідання є її волевиявленням, проявом дії принципу диспозитивності.

За таких обставин та відповідно до вимог ст.268 КУпАП, що не передбачають обов`язкової участі особи при розгляді справи за ч.2 ст.130 КУпАП, ураховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, місцевий суд обґрунтовано визнав за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведене, всі інші доводи апеляційної скарги мають формальний характер, не знаходять свого підтвердження та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

Враховуючи вищенаведене та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, вважаю, що суд, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов до вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, а тому підстави для скасування постанови суду відсутні.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним судом не встановлено.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 24 січня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни, а її апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуМатус В. В.