ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2020 Справа №607/8147/20

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк Василь Михайлович,

розглянувши в залі суду в місті Тернополі матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Тернопільського відділення поліції ТВП ГУ Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , громадянки України, зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ,

за ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №298574 від 11 травня 2020 року ОСОБА_2 вчиняла сварку в присутності неповнолітніх, а саме ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим могла завдати психологічної шкоди їх здоров`ю та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене статтею 184 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності заперечила, що вчиняла адміністративне правопорушення, повідомила, що її чоловік в той час застосовував до неї фізичне насильство, однак, коли приїхала поліція, він втік, і, працівники поліції, не розібравшись, можливо через дружні відносини з її чоловіком, чомусь склали протокол на неї.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до таких висновків.

Стаття 184 КУпАП містить сім частин, а саме: 1)Ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей; 2)Ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення ; 3)Вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу; 4)Вчинення неповнолітніми діянь, що містять ознаки злочину, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, якщо вони не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність; 5) Невиконання рішення органу опіки та піклування щодо визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від дитини ; 6) Діяння, передбачене частиною п`ятою цієї статті, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення; 7)Умисне порушення встановленого законом обмеження щодо строку перебування дитини за межами України у разі самостійного вирішення питання про тимчасовий виїзд дитини за межі України тим із батьків, з яким рішенням суду визначено або висновком органу опіки та піклування підтверджено місце проживання цієї дитини.

Однак, особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення не зазначила, який саме склад адміністративного правопорушення, передбачене статтею 184 КУпАП інкримінується особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Виклад обставин, який зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, та який інкримінується ОСОБА_1 дозволяє зробити висновок, що вказані дії не можуть кваліфікуватися за жодною частиною статті 184 КУпАП.

Крім того, прізвище особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її дітей в протоколі зазначено « ОСОБА_6 », тоді, як судом встановлено, що згідно паспорта та свідоцтв про народження дітей правильне прізвище « ОСОБА_7 ».

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У відповідності до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що у них відсутні належні докази, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а тому справу про адміністративне правопорушення відносно неї слід закрити.

Керуючись ст.9, п.1 ст.247, ст.ст. 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяВ. М. Позняк