Єдиний унікальний номер 725/2496/20
Номер провадження 3/725/1993/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2020 року. Суддя Першотравневого районного суду м. Чернівці О.І. Галичанський, розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця: АДРЕСА_1

(правопорушення , передбачене ст.173-2 ч.1 КУпАП ),-

ВСТАНОВИВ:

Із протоколу про адміністративне правопорушення № 738037 вбачається, що 12.04.2020 року близько 22 год 05 хв. ОСОБА_1 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 конфлікт , а саме : висловлювався у її сторону нецензурною лайкою та пошкодив мобільний телефон останньої.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівникам поліції як вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Про причину своєї неявки суд не повідомив.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Вважаю за можливе провести розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи , приходжу до висновку , що провадження по справі слід закрити, виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 251 КУПАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 252 КУПАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Санкція статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї .

Відповідно до Закону України "Про попередження насильства в сім`ї"- насильство в сім`ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Згідно матеріалів справи , конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мав місце за адресою їх спільного проживання та виник на побутовому рівні

Свідки конфлікту , які б підтвердили вину одного зі подружжя у вчиненні даного правопорушення , відсутні.

Жодним доказом, не підтверджено наявності у діях ОСОБА_1 складу правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП. Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 пошкодив меблі та мобільний телефон дружини. Проте жодного підтвердження цих обставин матеріали справи не містять. Так, матеріали справи складаються з письмових пояснень ОСОБА_2 і письмових пояснень ОСОБА_1 , які суперечать одне одному.

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 p., заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

А згідно рішення у справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ зазначив, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.І ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Справа відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 247 ч. 1 п. 1, 251, 283, 284 ч. 1 п. 3 КУПАП,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О.І. Галичанський