ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2020 Справа №607/6942/20

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Холява О.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №268488 від 23 квітня 2020 року вбачається, що 23 квітня 2020 року о 00.31 год. в м. Тернополі по вул. Злуки водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Mercedes-Benz E250D д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, нечітка мова. Від проходження огляду за допомогою технічного приладу газоаналізатора Drager Alcotest 6810 ARBF-0422 (повірка дійсна до 18 червня 2020 року) та в приміщенні КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, подавши на адресу суду 18 травня 2020 року письмові пояснення згідно яких вбачається, що вину у вчиненні правопорушення, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП, не визнає посилаючись на наступне. Так, вказує, що він не керував 23 квітня 2020 року о 00.31 год. в м. Тернополі по вул. Злуки транспортним засобом Mercedes-Benz н.з. НОМЕР_1 , а лише перебував за кермом вказаного автомобіля, який був припаркований. Крім цього, вказує, що процедура огляду на місці зупинки та в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння, яку йому було запропоновано пройти, була порушена, а також диск із відеозаписами є неналежним та недопустимим доказом, оскільки така відеофіксація є не безперервною та не містить запису всього спілкування. Тому, на підставі викладеного вважає, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, та просить закрити провадження у справі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду повідомив, що 22 квітня 2020 року зідзвонившись з ОСОБА_1 домовилися про зустріч, оскільки мав намір купити в останнього автомобіль «Мерседес». Приїхавши в район Старого парку, зупинився біля магазину «Сусід» і хотів спробувати поїздити на даному автомобілі. Сівши за кермо, а ОСОБА_1 на пасажирське сидіння, поїхали в магазин «Сільпо», що по вул. 15 Квітня в м. Тернополі. ОСОБА_1 пішов за продуктами, а коли повернувся, до них подзвонив їх знайомий ОСОБА_3 і попросив підвезти до його брата, якому мав віддати ключі. Вони поїхали на пр. Злуки, забрали знайомого і проїжджаючи кольцо їх зупинили працівники поліції, оскільки він з`їжджаючи з кольца не включив покажчик повороту. Поліцейські зробили усне попередження і відпустили. Після чого ОСОБА_4 відвіз ОСОБА_5 до брата і знову повернулися на пр. Злуки, де він проживає. Припаркувавши автомобіль, виключив двигун і ключі від автомобіля поставив собі у кишеню. Деякий час ще спілкувалися, але оскільки було холодно, то ОСОБА_1 сів за кермо автомобіля. В цей час до них під`їхали працівники поліції, які підійшли та попросили надати документи. ОСОБА_1 пояснював працівникам поліції, що за кермом автомобіля він не перебував, а просто сидів в автомобілі.

Захисник Янчишин В.Й. в судовому засіданні просив закрити провадження в адміністративній справі про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки доказів його вини у вчиненні вказаного правопорушення матеріали справи не містять.

Заслухавши пояснення свідка та захисника, дослідивши матеріали справи, прихожу до наступного висновку.

Відповідно до ст.1 КУпАП, завданням Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно вимог ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положенням ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини.

Тобто, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Адміністративна відповідальність, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, настає за умови відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У зв`язку з викладеним слід зазначити, що відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Для притягнення особи до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП необхідно встановити або: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, вважають закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись, на що звертав свою увагу Пленум Верховного Суду України в п.27 Постанови від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Разом з тим, відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, передбачена саме за умови відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

На підтвердження факту відмови ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння надано протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №268488.

Проте, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не здійснював керування автомобілем Mercedes-Benz н.з. НОМЕР_1 , що підтверджено поясненнями ОСОБА_1 та показами свідка ОСОБА_2 .

Отже, з наявних матеріалів справи не вбачається, що вказана особа керувала транспортним засобом, оскільки керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу (руху транспортного засобу за допомогою двигуна), незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Під керуванням транспортним засобом також розуміється вчинення технічних дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічними можливостями транспортного засобу, що не встановлено в діях ОСОБА_1 , оскільки в наданих матеріалах, не міститься відомостей, що останнім, як водієм, були вчинені дії, пов`язані з приведенням транспортного засобу в рух відповідно до призначення і технічних можливостей транспортного засобу.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає в діях ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху, а саме п.2.5 Правил дорожньогоруху України.

За таких обставин відомості, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився пройти огляд не знайшли свого підтвердження, оскільки спростовані як письмовими поясненнями ОСОБА_1 та показами свідка ОСОБА_2 в судовому засіданні, так і дослідженими матеріалами справи.

У відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, але працівники поліції, всупереч цих вимог, не забезпечили відповідного доказового матеріалу у справі на обґрунтування складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Положенням ст.7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки, даних про керування ОСОБА_1 транспортним засобом в справі не має, а п.2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції лише водія, яким, відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, є особа, яка керує транспортним засобом, підстав для проходження ОСОБА_1 огляду, як і для складання протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП про відмову від проходження такого огляду, не було.

В даному випадку вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення належними та допустимими доказами не доведена.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та враховуючи, що в матеріалах справи відсутні і судом не здобуті належні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд приходить до висновку, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку із чим провадження в даній справі слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 8, 130, 247, 251, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд.

Суддя Холява О.І.