Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/407/20
№ провадження 3/624/177/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

смт. Кегичівка 04 червня 2020 року

Суддя Кегичівського районного суду Харківської області Куст Н.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, протокол серії АПР18 №615230 від 10 травня 2020 року, відповідно до якого

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Артемівка, Кегичівського району, Харківської області, українець, громадянин України, освіта середня, одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

-за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

10 травня 2020 року близько 16 год. 30 хв., ОСОБА_1 , знаходячись на вул. 8 Березня смт. Кегичівка, перебував в п`яному стані, на законні вимоги працівника інспектора СРПП Бережного О.М. та начальника СРПП капітана поліції Лещенка А.В., сісти до автомобіля почав висловлюватися нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, на зауваження не реагував.

У зв`язку з цим його дії були кваліфіковані за ст. 185 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, зазначивши, що не вчиняв злісної непокори працівникам поліції, а скористався своїм правом та відмовився проїхати в райвідділ, закон не порушував, сам викликав працівників поліції, намагався повідомити про злочин.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 185 КУпАП відповідальність настає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Вимоги працівника поліції та розпорядження - акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі.

У диспозиції ст.185 КУпАП, передбачено, що вимоги поліцейського повинні бути пред`явлені під час охорони ним громадського порядку.

Згідно з положеннями ст.185 КУпАП і роз`ясненнями, даними пунктах 7,17 постанови Пленуму Верховного суду України від 26 червня 1992 року №8 (зі змінами, внесеними постановою від 3 грудня 1997 р. №12) «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів», передбачений зазначеною статтею склад правопорушення наявний, якщо не виконуються законні розпорядження або вимога працівників міліції чи іншої названої в цій статті особи, що бере участь в охороні громадського порядку, тобто такі, що ґрунтуються на законі і пред`явлені при виконанні зазначеними особами обов`язків по охороні громадського порядку.

У ході судового розгляду встановлено, що відмова прослідувати у райвідділ поліції для складення протоколу та написання пояснень не може трактуватись, як злісна непокора поліцейському і є правом особи. Сам ОСОБА_1 обставини справи не визнав, не заінтересованих в розгляді справи свідків, які б змогли підтвердити обставини справи не встановлено.

Відповідно до п. 15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України 06.11.2015 № 1376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 за № 1496/27941, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Так, до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №615230 від 10 травня 2020 року, складеного відносно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП, долучено, лише рапорти поліцейських.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та "Карелін проти Росії" (рішення від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи.

Враховуючи, що даних на підтвердження здійснення злісної непокори ОСОБА_1 законній вимозі поліцейського під час судового розгляду суду не надано, підстави притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП відсутні.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7,185,245,247,251,252,280,283,284 КУпАП України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу в апеляційний суд Харківської області через Кегичівський районний суд Харківської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Н.М. Куст