Справа №461/3297/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2020 року Суддя Галицького районного суду м. Львова Радченко В.Є., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП у Львівській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого вантажником на ринку «Шувар», проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

06 квітня 2020 року о 10:20 год. у м. Львові по вул. Кривоноса, 1, ОСОБА_1 перебував на вулиці без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, чим порушив вимоги підпункту 16 пункту 2 Постанови КМ України від 11 березня 2020 року №211.

Дані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, двічі був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи поштовим зв`язком за адресою, вказаною в протоколі про порушення митних правил. На адресу суду повернулися рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень. Про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Слід звернути увагу, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст.44-3 КУпАП, що підтверджується підписом в протоколі та повідомлений вищевказаним протоколом про місце розгляду такого (Галицький районний суд міста Львова), усвідомлюючи свій процесуальний статус особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в судове засідання не з`явився, явку представника не забезпечив, жодних доказів та заперечень для спростування складеного протоколу про адміністративне правопорушення суду не надав.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, а також з метою недопущення порушення строків розгляду справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Стаття 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно підпункту 16 пункту 2 Постанови КМ України від 11 березня 2020 року №211 (в редакції чинній на час складення протоколу) заборонено до 24 квітня 2020 року перебувати на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що дії ОСОБА_1 кваліфіковано вірно, а саме за ст. 44-3 КУпАП.

Крім цього, факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АА №081695 від 06 квітня 2020 року;

- на відеозаписі з нагрудних камер поліцейських зафіксовано факт перебування ОСОБА_1 на вулиці без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи спеціальний статус особи;

- витягом з бази «АРМОР».

Суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 відповідають складу адміністративного правопорушення та правильно кваліфіковані за ст. 44-3 КУпАП, як порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства.

Згідно ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Суд вважає можливим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП за малозначністю і оголосити йому усне зауваження, оскільки діяння, вчинене ним, містило в собі усі юридичні і суб`єктивні ознаки, що характеризують правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП. Однак, внаслідок всіх конкретних обставин воно не відповідало тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення, зокрема, дії правопорушника суб`єктивно не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам та адміністративне правопорушення не спричинило значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Згідно із ч. 2 ст. 284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП за малозначністю, оголосивши йому усне зауваження, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст.ст. 22, 44-3, 283, 285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 44-3 КУпАП та на підставі ст. 22 КУпАП звільнити від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.Є. Радченко