Справа № 643/5378/20
Провадження № 3/643/1638/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2020 року м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Крівцов Д.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

27.03.2020 року о 09-40 год. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Honda Akord», державний номерний знак НОМЕР_2 , по вул. Ак. Павлова в м. Харкові, поблизу будинку, що розташований за адресою: м. Харків, пр. Московський, 161, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем «Ravon R2», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Крім того, 27.03.2020 року о 09-40 год. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Honda Akord», державний номерний знак НОМЕР_2 , по вул. Ак. Павлова в м. Харкові, поблизу будинку, що розташований за адресою: м. Харків, пр. Московський, 161, скоїв зіткнення з автомобілем «Ravon R2», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , та залишив на порушення встановлених правил місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний.

Також 27.03.2020 року о 09-45 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Honda Akord», державний номерний знак НОМЕР_2 , по вул. Ак. Павлова в м. Харкові, поблизу будинку, що розташований за адресою: м. Харків, пр. Московський, 161, перед початком руху не впевнився в безпеці та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_2 , внаслідок чого ОСОБА_2 отримала пошкодження одягу.

Крім того, 27.03.2020 року о 09-45 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Honda Akord», державний номерний знак НОМЕР_2 , по вул. Ак. Павлова в м. Харкові, поблизу будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Харків, пр. Московський, 161, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , та залишив на порушення встановлених правил місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний.

ОСОБА_1 в судовому засіданні 14.05.2020 року свою вину у вчиненні вказаних вище адміністративних правопорушень не визнав. Пояснив, що ОСОБА_3 за власною ініціативою сіла на капот його автомобіля, і він рухався з нею на капоті з невеликою швидкістю. Крім того, ОСОБА_2 вдарила його та зламала дзеркало на його автомобілі. Також зазначив, що не відчув зіткнення його автомобіля з автомобілем під керуванням ОСОБА_2 .

ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що керувала автомобілем та рухалась в крайній правій смузі руху. ОСОБА_1 рухався на автомобілі ліворуч відносно неї та почав маневр перестроювання праворуч, в бік її автомобіля, внаслідок чого відбулось зіткнення автомобілів. Вона зупинилась, вийшла з автомобіля та підійшла до автомобіля ОСОБА_1 . В подальшому в той момент, коли вона, перебуваючи перед автомобілем ОСОБА_1 , здійснювала фотозйомку, автомобіль під керування ОСОБА_1 почав рух вперед, ударив її в коліно, внаслідок чого вона впала на капот автомобіля ОСОБА_1 , проте останній, незважаючи на це, продовжив рух з нею на капоті. Внаслідок вказаного ДТП їй було спричинено тілесні ушкодження, а також пошкоджено її колготи.

Свідок ОСОБА_5 , допитана за клопотанням ОСОБА_4 , пояснила, що є матір`ю останньої та їхала з нею в автомобілі, коли відчула скрегіт від ДТП. Під час ДТП автомобіль під керуванням ОСОБА_4 рухався прямолінійно та напрямок руху не змінював. ОСОБА_4 вийшла з автомобіля та пішла до автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , який рухався ліворуч від їх автомобіля та здійснив з ними зіткнення. В подальшому вона побачила на їх автомобілі пошкодження, яких до ДТП не було. В подальшому ОСОБА_1 здійснив рух на автомобілі з ОСОБА_4 , яка перебувала на капоті його автомобіля.

В судове засідання, призначене на 18.06.2020 року, ОСОБА_1 не з`явився, про місце, дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Мати ОСОБА_1 , яку останній просив допитати в якості свідка та явку якої до суду зобов`язався забезпечити, в судове засідання 18.06.2020 року також не з`явилась.

Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ч. 1 ст. 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Виходячи з положень ст. 268 КУпАП, під час розгляду даної категорії справ присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

В п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" ( 974_256 ) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В рішенні першої дисциплінарної палати Вищої Ради правосуддя від 25.01.2019 року № 194/1дп/15-19 зазначено, що з огляду на принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суди мають проводити розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

За таких обставин, враховуючи встановлені законодавством строки розгляду справ про адміністративні правопорушення та положення ст. 268 КУпАП, суд вважає можливим розглянути справу в судовому засіданні 18.06.2020 року за відсутності ОСОБА_1 .

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Під час оцінки доводів та аргументів учасників судового процесу, висловлених під час розгляду даної справи, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену зокрема в рішенні від 18.07.2006 року у справі «Проніна проти України», відповідно до якої хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29).

Крім пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , наданих суду, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаних вище адміністративних правопорушень підтверджується наступним доказами: даними протоколів про адміністративні правопорушення серії ДПР 18 № 272480 від 27.03.2020 року, серії ДПР 18 № 374509 від 27.03.2020 року, серії ДПР 18 № 374510 від 27.03.2020 року, серії ДПР 18 № 281035 від 27.03.2020 року; схемами місця ДТП від 27.03.2020 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 від 27.03.2020 року; рапортами співробітників поліції від 27.03.2020 року; даними відеозапису та фотокарток, що містяться на наданому ОСОБА_2 -диску.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні вказаних вище адміністративних правопорушень доведеною повністю.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини суд вважає тактикою захисту, спрямованою на ухилення від відповідальності за вчиненні правопорушення.

Так, доводи ОСОБА_1 щодо відсутності його вини у вказаних вище ДТП спростовуються не тільки матеріалами справи та показаннями ОСОБА_2 , а й показаннями свідка ОСОБА_5 . Крім того, суд враховує, що ОСОБА_1 в судовому засіданні визнав, що дійсно здійснював рух на автомобілі з ОСОБА_2 , яка при цьому перебувала на капоті його автомобіля.

Дії ОСОБА_1 за епізодом ДТП, яке мало місце 27.03.2020 року о 09-40 год., суд кваліфікує за ст. 124 КУпАП як порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Дії ОСОБА_1 за епізодом залишення місця ДТП, яке мало місце 27.03.2020 року о 09-40 год., суд кваліфікує за ст. 122-4 КУпАП як залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Дії ОСОБА_1 за епізодом ДТП, яке мало місце 27.03.2020 року о 09-45 год., суд кваліфікує за ст. 124 КУпАП як порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження іншого майна.

Дії ОСОБА_1 за епізодом залишення місця ДТП, яке мало місце 27.03.2020 року о 09-45 год., суд кваліфікує за ст. 122-4 КУпАП як залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

При цьому суд виключає з фабули правопорушення, яке мало місце 27.03.2020 року о 09-45 год. та кваліфікується за ст. 124 КУпАП, посилання на спричинення ОСОБА_2 внаслідок ДТП легких тілесних ушкоджень, оскільки матеріали справи не містять будь-яких висновків експертів або медичних довідок, які підтверджують вказані обставини. Крім того, спричинення легких тілесних ушкоджень внаслідок ДТП не охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Частинами 1 та 2 ст. 36 КУпАП передбачено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи наведене, суд накладає на ОСОБА_1 штраф в більшому розмірі, який передбачений санкцією ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 420 грн. 40 коп., які підлягають стягненню з правопорушника.

Керуючись ст. 33-35, 40-1, 124, 251-252, 279, 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, у вигляді штрафу на користь держави у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340,00 грн. (отримувач: ГУК у Харківській області 21081300, код отримувача 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), р/р UA0020001, призначення платежу: «штраф по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху»).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 420,40 грн. (отримувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача , банк отримувача:Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: «судовий збір при ухваленні судом постанови про накладення адміністративного стягнення»).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Д.А. Крівцов