Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

26 травня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , захисника Кутлиєва Б.Н., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Андрушівка Житомирської області, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 14 квітня 2020 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 14.04.2020 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 8 лютого 2020 року о 00 годин 40 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем "Honda Accord" д/н НОМЕР_2 на 19 км автодороги М-06 Київ-Чоп у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 "а" Правил дорожнього руху України. Результат огляду на стан сп`яніння із застосуванням приладу газоаналізатор (алкотест) "Drager" 0,65 ‰.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає про порушення суддею місцевого суду вимог ст.268 КУпАП та Постанови Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" № 211 від 11.03.2020 року, що виразилося в розгляді справи без його участі і незабезпеченні таким чином права на справедливий суд, незважаючи на клопотання про передачу справи до суду в м. Житомирі за місцем його постійного проживання. При цьому звертає увагу, що посилання в постанові на неможливість встановити місце проживання суперечать даним у вступній її частині, а саме, анкетних даних. До того ж, подаючи клопотання про передачу справи на розгляд до іншого суду, в тому числі у зв`язку із встановленням карантину на території України, він _________________________________________________________________________

Справа № 33/824/1899/2020 Постанова винесена суддею Жмудь В.О.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

не надав жодних підстав вважати, що таким чином намагається уникнути відповідальності, а лише піклувався про своє здоров`я, здоров`я родини та намагався скористатися правом на захист.

Крім того, на переконання ОСОБА_1 , постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, оскільки суддя, не заслухавши його пояснення, пояснення свідків, встановив, що підпис в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів належить йому, а не іншій особі, не вказав у постанові, за допомогою якого технічного засобу здійснено відеофіксацію правопорушення, не обґрунтував, чому взяв до уваги дані на CD-диску, а не оригіналі носія, і не дав оцінку його поясненням про незгоду з протоколом про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника Кутлиєва Б.Н., які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суддя місцевого суду згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення, дав належну оцінку доказам і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в: протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_1 , про що зазначено раніше; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та показаннях газоаналізатора "Drager Alcotest 7510", згідно з якими за наслідками огляду ОСОБА_1 станом на 00 годин 56 хвилин 08.02.2020 року рівень алкоголю у видихуваному ним повітрі становив 0,65 ‰; письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у присутності яких проведено огляд; записі портативного відеореєстратора поліцейського.

Оскільки вказані докази об`єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справа про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 цього Кодексу, коли правопорушення вчинено водієм, може також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання правопорушників.

Оскільки правопорушення вчинене ОСОБА_1 у Святошинському районі м. Києва, порушень правил територіальної підсудності допущено не було. І, враховуючи, що прийняття рішень за наслідками розгляду клопотань відноситься до дискреційних повноважень судді, посилання в апеляційній скарзі на те, що, відмовивши в задоволенні клопотання про направлення справи для розгляду до Корольовського районного суду м. Житомира, суддя позбавив його права на справедливий суд, є безпідставними.

Згідно з ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про місце і час розгляду справи, який було призначено на 25.02.2020 року, 10.03.2020 року, 31.03.2020 року, 14.04.2020 року, він тричі направляв клопотання про направлення справи до Корольовського районного суду м. Житомира, однак в жодному не повідомляв про неможливість прибути в судове засідання з поважних причин і не просив відкласти розгляд справи. А тому у суду були всі підстави для розгляду справи під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і це не суперечило вимогам Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 року.

При цьому суддя, серед іншого, керувався тривалістю перебування справи в його провадженні, адже згідно з ч.1 ст.277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Крім того, у відповідності з вимогами ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є не тільки всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, а і своєчасне з`ясування таких обставин, а також запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності, що також є метою адміністративного стягнення згідно з ст.23 КУпАП, яке може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення адміністративного правопорушення.

У відповідності з вимогами ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду на стан сп`яніння до найближчого закладу охорони здоров`я у разі незгоди з його результатами на місці зупинки передбачена також п.6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (далі - Порядок), п.7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція).

Згідно з п.3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з п.7 розділу ІІ Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно з п.5 Порядку підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода

водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Огляд проведений в присутності свідків у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками, як то запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, про що зазначено в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, в якому він своїм підписом засвідчив, що з результатами згоден. Підписаний ОСОБА_1 і роздрукований показник результатів огляду. Жодних підстав вважати, що підписи в акті та результаті огляду йому не належать, немає.

Оскільки водій був згоден з результатами огляду, то суд не прийняв до уваги його пояснення в протоколі про адміністративне правопорушення, в якому він зазначив про незгоду і те, що прилад нібито не працював.

До того ж, як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 кілька разів проходив огляд з використанням газоаналізатора у зв`язку з невиконанням вказівок поліцейського стосовно умов його використання, а не у зв`язку з технічним станом приладу. Після огляду та повідомлення про результати на запитання поліцейського, чи погоджується він з результатом, відповів, що не буде спорити. На висловлену раніше пропозицію поліцейського пройти огляд у закладі охорони здоров`я порушник відмовився.

За таких обставин процедура огляду повністю була дотримана поліцейськими.

Дійсно, у постанові не зазначено технічний засіб, яким здійснено відеозапис, але це не свідчить про незаконність прийнятого суддею рішення і не є підставою для його скасування із закриттям провадження у справі. Що ж стосується посилань в апеляційній скарзі на те, що суд взяв до уваги дані на CD-диску, а не оригіналі носія, то у справі наявний лише один носій і відсутні дані про те, чи є відеозапис оригіналом або копією.

Отже, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.

Стягнення на ОСОБА_1 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає санкції відповідної частини статті.

Таким чином постанова судді є законною та обґрунтованою і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 14 квітня 2020 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 /шестисот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Т.М. Тютюн