П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2020 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., справу про адміністративне правопорушення що надійшла з УПП в Закарпатській області ДПП, відносно гр. України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №374201 від 02 березня 2020 вбачається, що 02 березня 2020 о 01 год. 50 хв., в м. Ужгород, вул. Швабська, 41, водій керував автомобілем VOLKSWAGEN GOLF НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Оглядна стан сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР, за що відповідальність передбачена ч.3 ст.130 КУпАП.

Разом із тим, матеріали адміністративної справи містять рапорт інспектора взводу 2 роти 4 батальйону УПП в Закарпатській області ДПП сержанта поліції ОСОБА_2 , працівника поліції яка складала протокол про адміністративне правопорушення на місці події, про те, що у протоколі серії ДПР18№374201 що складений відносного гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помилково вказано кваліфікацію вчиненого правопорушення за ч.3.ст.130 КУпАП, а також не вірно вказано населений пункт в якому проживає правопорушник. Так, просить вважати вірним кваліфікацію вчиненого ОСОБА_1 , правопорушення за ч.2 ст. 130 КУпАП, а також адресу місця проживання АДРЕСА_1 .

У судове засідання ОСОБА_1 черговий раз не з`явився, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений шляхом надіслання судових повісток про виклик до суду за адресою проживання, повідомленою в протоколі самим порушником, обставини, які б свідчили про поважність причин його неявки, суду невідомі. Окрім того, інформація щодо часу та місця розгляду зазначеної справи розташована на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: https://court.gov.ua/fair/sud0712. Отже, суд вжив усі можливі способи сповіщення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а така поведінка ОСОБА_1 , щодо свідомого ухилення від явки на виклик до суду свідчить про його злісне ухилення від суду та про намагання уникнути відповідальності за вчинене. Відповідно до ст. 268 КУпАП суд розглядає справу у відсутності ОСОБА_1 , оскільки належним чином повідомлений, останній в судове засідання не з`явився, а така неявка вже не перша.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стаття 268КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про достатніх підстав вважати, що у діях гр. ОСОБА_1 , наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За ч.1 ст. 130 КУпАП особа несе відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною другою статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

П. 2.9.а ПДР України передбачена заборона керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Положеннями статті 266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Матеріали справи містять Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, за результатами проведення якого визначено стан сп`яніння: 1,91 проміле. Із результатами розгляду погодився ОСОБА_1 , до акту додано чек приладу Drager, за допомогою якого проводився огляд. Окрім того акт містить анкетні дані, підписи свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в присутності яких проводився огляд, а також письмові пояснення вказаних осіб додано до матеріалів справи.

Протокол містить відомості і про те, що ОСОБА_1 , пред`явив для огляду поліцейським тимчасове посвідчення на право керування ОСОБА_5 .

За відомостями облікових без даних, як вказано у довідці інспектора відділу адміністративної практики УПП в Закарпатській області ДПП старшого лейтенанта поліції Я. Маркулинець, гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 протягом календарного року притягався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП,

Згідно автоматизованої систем документообігу суду "Д-3", у адміністративній справі №308/11793/19 винесено постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.11.2019, якою гр. ОСОБА_1 , визнано винним за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400 грн. 00 коп. та позбавлено права керування т/з строком на 10 років..

Згідно автоматизованої систем документообігу суду "Д-3", у адміністративній справі №308/11343/18 винесено постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.12.2018 згідно якої, було обєднано в одне провадження справи за №308/11342/18 та №308/11343/18 про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 3 ст. 130 КУпАП та ч. 3 ст. 130 КУпАП , та присвоїти єдиний номер №308/11343/18. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 2400 (дві тисячі чотиристо ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років. Зі змісту якої досліджувались судом події які мали місце 29.09.2018 року о 03 год. 00 хв. та 02.10.2018 року о 01 год. 30 хв..

Відомостей що гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в матеріалах справи відсутні.

Вина гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП підтверджуються відеозаписом з місця події, відтвореним та дослідженим під час судового засідання, протоколом серії ДПР18 №374201 від 02.03.2020, актом про проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, чеком приладу Drager, письмовими поясненнями свідків.

А тому, враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що в діях громадянина ОСОБА_1 , наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння особою, повторно протягом року вчинено правопорушення передбачене частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст. 130 КУпАП, повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 28 КУпАП, оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета.

У відповідності до абзацу 4 п. 28 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року (із змінами і доповненнями від 19.12.2008 року №18) «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» - не можна накладати оплатне вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Тобто, за змістом вищезазначеного, оплатному вилученню підлягає лише той предмет чи об`єкт адміністративного правопорушення, власником якого є сам правопорушник.

Згідно довідки від 03.03.2020 року, що видана Іспектором відділу адміністративної практики УПП з Закарпатській області ДПП старшого лейтенанта поліції Я. Маркулинець, правопорушник ОСОБА_1 , не є власником транспортного засобу.

Оскільки автомобіль, яким керував ОСОБА_1 , VOLKSWAGEN GOLF S45592F належить іншій особі, суддя доходить до висновку про неможливість оплатного вилучення транспортного засобу.

При призначенні адміністративного стягнення суд виходить із змісту ст. 33 КУпАП і враховує характер вчиненого правопорушення, обставини справи та наслідки, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та відповідно до вимог ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність за вчинення адмінправопорушення, та доходить висновку про необхідність накладення на гр. ОСОБА_1 , адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 130 КУпАП та з врахуванням вище перелічених обставин, доцільним буде обрати стягнення у вигляді накладення штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Згідно ч.5 ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. №3674-VI (з наступними змінами та доповненнями) у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 1 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2102 грн. Таким чином, правопорушнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Керуючись ст. 130, 221, 284, 285, 289, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закон України «Про судовий збір», суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Громадянина України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути громадянина України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош