Єдиний унікальний номер 359/1688/20 Головуючий в суді I інстанції Вознюк С.М.
Апеляційне провадження № 33/824/2149/2020 Суддя-доповідач Гриненко О.І.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2020 року суддя Київського апеляційного суду Гриненко О.І., розглянувши з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 подану ним апеляційну скаргу на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 березня 2020 року, прийняту щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 березня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, зі стягненням судового збору на користь держави.

Згідно із постановою судді, ОСОБА_1 01 лютого 2020 року о 13 годині 50 хвилин, в с.Проців, Бориспілського району, Київської області керував транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія в установленому законом порядку на місці зупинки в присутності двох свідків, за результатами огляду в повітрі, видихнутому водієм ОСОБА_1 зафіксовано 0,80 проміле.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. п.2.9 а) Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 березня 2020 року, в якій просив оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що суддя місцевого суду, всупереч вимогам ст. 245 КУпАП не забезпечив всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, не звернув уваги на фактичну відсутність в матеріалах справи доказів його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Так, обґрунтовуючи вину ОСОБА_1 як на доказ, суддя місцевого суду послався на фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №202246, однак зазначеного протоколу матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять взагалі. Крім того, на думку апелянта уповноваженими особами патрульної поліції був порушений порядок його огляду на стан сп`яніння, а саме не запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, у зв`язку з його незгодою з результатами огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу.

Також, ОСОБА_1 звертає увагу апеляційного суду на той факт, що працівники патрульної поліції не відстороняли його від керування транспортним засобом на підставі ст. 266 КУпАП, що на його думку підтверджує ту обставину, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, керуючи транспортним засобом.

Одночасно з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Бориспільського міськрайонного суду Київської від 16 березня 2020 року, в якому він зазначає, що зазначений строк був пропущений з поважних причин, так як про дату та час розгляду матеріалів судом першої інстанції він не повідомлявся, а оскаржувану постанову отримав лише 01 квітня 2020 року.

З огляду на доводи клопотання ОСОБА_1 , враховуючи незначний термін пропуску строку та з метою забезпечення реалізації права особи на апеляційний перегляд судового рішення, апеляційний суд вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 березня 2020 року, ухваленої відносно нього.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Однак, суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , зазначених вимог закону в повній мірі не дотримався, що призвело до прийняття сумнівного, з точки зору його законності, рішення. Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно із вимогами ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обґрунтовуючи доведеність вини ОСОБА_1 в порушенні ним п.2.9 а) Правил дорожнього руху України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП суддя місцевого суду посилається на фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ 3202246 та поясненнях. Однак, як вбачається з матеріалів справи зазначений протокол відносно ОСОБА_1 не складався, а в матеріалах справи наявні, як пояснення самого ОСОБА_1 , зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №223272 від 01 лютого 2020 року, так і пояснення свідків, в присутності яких проводився огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Зазначені вище обставини свідчать про те, що приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП суддею місцевого суду фактично не наведено доказів на підтвердження такого висновку, у зв`язку з чим постанова судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 березня 2020 року, не може вважатися законною та підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

В ході апеляційного розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 01 лютого 2020 року о 13 годині 50 хвилин, в с.Проців, Бориспілського району, Київської області керував транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія в установленому законом порядку на місці зупинки в присутності двох свідків, за результатами огляду в повітрі, видихнутому водієм ОСОБА_1 зафіксовано 0,80 проміле.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 а) Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення підтверджується фактичними даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 223272 від 01 лютого 2020 року (а.с.2), фактичні дані, зазначені у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів водія ОСОБА_1 (а.с.6), роздруківкою результатів огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння (а.с.3). Суд апеляційної інстанції вважає наведені вище докази допустимими, належними та достатніми для доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Зазначене адміністративне правопорушення вчинено ОСОБА_1 01 лютого 2020 року, а тому адміністративне стягнення до нього не може бути застосоване у зв`язку зі спливом строку його накладення.

Таким чином, провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 - підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП. Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 березня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 березня 2020 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати. Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а провадження по справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Гриненко