ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/1466/20 Номер провадження 33/814/417/20Головуючий у 1-й інстанції Куліш Ю. В. Доповідач ап. інст. Маліченко В. В.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Маліченко В. В., з участю: секретарів судового засідання Гнітько А.М., Пархоменко Ю. І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Коршуна О. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні, матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харкова, студента 2 курсу Харківської державної академії культури, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 до адміністративної відповідальності не притягувався

за апеляційною скаргою захисника Коршуна О. М. діючого в інтересах ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Полтави від 15 квітня 2020 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 15 квітня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. на користь держави.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Судове рішення мотивовано тим, що він 28 березня 2020 року у період часу з 09 год. 30 хв. по 11 год. 30 хв. проводив масовий рекламний захід за адресою: м. Полтава, вул. Зіньківська,4 на ринку БПФ «Елефант», чим порушив вимоги п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції захисником Коршуном О. М. подано апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Київського районного суду Полтави Куліша Ю. В. від 15 квітня 2020 року скасувати та постановити нову, якою провадження закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України.

З рішенням районного суду не погоджується, так як останнє винесене з допущенням істотних порушень процесуального та матеріального права.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, зазначив, що судом неповно з`ясовано усі фактичні обставини справи, не досліджено та не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, не допитано свідків, суд не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду.

Відзначив, що протокол про адміністративне правопорушення та матеріали справи не доводять факту вчинення ним адміністративного правопорушення, зокрема: диспозиція ст. 44-3 КУпАП є банкетною, а тому в порушення приписів ч. 1 ст. 256, ст. 251, ст. 252 КУпАП, не було зазначено чіткої норми закону чи підзаконного нормативно правового акту, який він порушив, не долучено жодних належних доказів на підтвердження обставин викладених в фабулі протоколу про адміністративне правопорушення та відсутня оцінка наданих доказів .

Звернув увагу на те, що після підписання Шалею І. Г. протоколу про адміністративне правопорушення, до нього відбулося унесення додаткових записів, що порушує вимоги п. 7 розділу 2 Інструкції № 1376.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням.

Згідно ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На переконання апеляційного суду при розгляді справи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 суд першої інстанції вказаних вимог закону в повному обсязі не дотримався.

Так, Конституційний Суд України в своєму рішення від 22 грудня 2010 року по справі №23-рп/2010 вказав на те, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріплених в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ. Зокрема, у своєму рішення по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачено: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

У рішенні від 21.07.2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив свою позиція, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпція факту. Тобто таких, які не залишають місця сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується із практикою та позицією ЄСПЛ.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, серії ГП № 087990 від 28 березня 2020 року слідує, що ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він 28 березня 2020 року у період часу з 09 год 30 хв по 11 год 30 хв проводив масовий рекламний захід за адресою м. Полтава, вул. Зіньківська 4, на ринку БПФ «Елефант», чим порушив вимоги п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2» та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Статтею 44-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до п. 2 постанови КМУ «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 №211, у редакції яка діяла на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення, заборонено з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 р. до 3 квітня 2020 р. проведення всіх масових (культурних, розважальних, спортивних, соціальних, релігійних, рекламних та інших) заходів, у яких бере участь понад 10 осіб, крім заходів, необхідних для забезпечення роботи органів державної влади та органів місцевого самоврядування;

Тобто, встановлена зазначеним підзаконним нормативно-правовим актом заборона поширюється, на осіб які проводили масові заходи, у яких бере участь понад 10 осіб, крім заходів необхідних для забезпечення роботи органів державної влади та органів місцевого самоврядування .

Здійснивши дослідження матеріалів справи та перевірку доводів апелянта, судом було встановлено, що в матеріалах справи, відсутні будь які підтвердження того, що під час здійснення ОСОБА_1 рекламного заходу, в ньому приймало участь десять чи більше осіб. Згідно рапорту ДОП СП ВП №1 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області майора поліції Шабанова Д. вбачається, що встановлення та опитування осіб які, приймали участь в рекламному заході не відбулося. З фото долучених до матеріалів справи з місця події, вбачається, що під час проведення «рекламного заходу» біля магазину «роганський м`ясокомбінат» знаходилося 4 особи, з яких 3 спілкувалися між собою, а четверта особа знаходилася біля відкритих вхідних дверей до магазину «Роганський м`ясокомбінат» . Тобто, твердження поліцейського ОСОБА_2 , що ОСОБА_1 проводив масовий рекламний захід, та що під час проведення вказаного заходу біля магазину знаходилося більше 15 осіб, є безпідставними, оскільки до матеріалів справи не долучено належних доказів, які підтверджували факт правопорушення.

В судовому засіданні 11 червня 2020 року було також допитано свідків, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які пояснили, що вони безпосередньо перебували під час складання протоколу та допомагали ОСОБА_1 встановлювати апаратуру. Проводилася реклама магазину, який щойно відкрився. ОСОБА_1 , на фоні негучної музики рекламував відкриття магазину. При цьому не було попереднього оголошення про проведення такого заходу, будь яких розіграшів чи роздача товарів не відбувалася Під час проведенні цього заходу, будь яких скупчень людей не було.

З огляду на викладене, доводи апелянта, є слушними, та знайшли своє підтвердження в матеріалах справи. Таким чином, враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження недотримання ОСОБА_1 , вимог п. 2 постанови КМУ від 11.03.2020 №211, апеляційний суд дійшов до висновку про безпідставність прийнятої суддею районного суду постанови щодо визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, у зв`язку з чим вказане судове рішення підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката захисника Коршун Олександра Миколайовича діючого в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 15 квітня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Маліченко