Справа № 175/1666/20
Провадження № 3/175/774/20

Постанова

Іменем України

10 червня 2020 року суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Озерянська Ж.М., розглянувши матеріали, що надійшли із Дніпровського районного відлуння поліції Головного Управління національної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №680281 від 05 травня 2020 року вбачається, що 05 травня 2020 року в період з 21-00 год. по 22-40 год. ОСОБА_1 знаходився за адресою: АДРЕСА_2 разом зі своїми знайомими у кількості 12 осіб, чим порушив Постанову Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року, а саме скупчення людей під час карантину і на законну вимогу працівника поліції розійтися, щоб не створювати велике скупчення людей під час карантину, ОСОБА_1 не відреагував. Своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення передбачене ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 свою провину не визнав та просив закрити провадження по справі через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення оскільки злісної непокори працівнику поліції не здійснював; надав суду відповідне письмове клопотання.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані ОСОБА_1 докази, вважає, що провадження по справі підлягає закриттю, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 185 КУпАП.

За ст. 9 КУпАП, що регламентує поняття адміністративного правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено правопорушення, чи є винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Згідно ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як зазначив ОСОБА_1 в клопотанні про закриття провадження по справі, 05 травня 2020 року, за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 знаходився оскільки, був запрошений власником даного будинку ОСОБА_3 , що підтвердження чого надав суду Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації права власності №139547620 від 28.09.2018 року. За заявою ОСОБА_3 на керівника ГУНП в Дніпропетровській області та структурних підрозділів ГУНП в Дніпропетровській області, які знаходячись 05.05.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 область АДРЕСА_3 . АДРЕСА_2 , перевищили свої службові повноваження, ТУ ДБР у м. Полтава 15 травня 2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, кримінальне провадження №0000675 за ч. 2 ст. 365 КК України.

У матеріалах справи, відсутні будь-які належні і допустимі докази вчинення ОСОБА_1 злісної непокори працівнику поліції. Сам по собі протокол та/або рапорт, не можуть бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

За положеннями ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, всі сумніви у невинуватості особи, що притягається до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Аузаг v. Тигкеу), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Так ст. 185 КУпАП передбачає відповідальність за «Злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядок». Дане правопорушення обов`язково передбачає наявність законної вимоги поліцейського, саме законної. Вимоги поліцейського та їх розпорядження акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, мають бути законодавчо обґрунтовані. В протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути відображені які саме законні вимоги були висунуті працівниками поліції.

Проте, належних та допустимих доказів (свідки, фото- чи відео- фіксації тощо), що підтверджують вчинення ОСОБА_2 злісної непокори працівнику поліції суду не надано. У протоколі взагалі не зазначено, які саме, вимоги були висунуті працівниками поліції.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищенаведене, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП, у зв`язку із чим його слід звільнити від адміністративної відповідальності, а провадження в даній справі закрити в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Частиною 1 статті 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення на цю особу адміністративного стягнення.

З огляду на те, що провадження по справі підлягає закриттю, судовий збір не сплачується.

Керуючись ст.ст. 38, 40-1, 124, 247, 268, 276, 277, 283-285 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду через місцевий суд.

Суддя Ж.М. Озерянська