справа № 631/1022/19
провадження № 3/631/2/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року селище міського типу Нова Водолага

Суддя Нововодолазького районного суду Харківської області Трояновська Т.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Управління патрульної поліції в Миколаївській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого у ФОП ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Нововодолазького районного суду Харківської області від Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області для розгляду по суті надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 .

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 285057 від 19 вересня 2019 року вбачається, що 19 вересня 2019 року близько 15 години 42 хвилин в місті Миколаєві, на перехресті вулиці Курортна з вулицею Київська водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «MERCEDES-BENS2 SPINTER 313», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухався по вулиці Курортна зі сторони вулиці Озерна в сторону вулиці Г. Карпенка, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «HYUNDAI», державний номерний знак НОМЕР_3 НОМЕР_4 , під керуванням громадянки ОСОБА_3 , яка знаходилась попереду. При дорожньо транспортній пригоді транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, своїми діями ОСОБА_1 порушив пункти 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, за що передбачена відповідальність за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, а також письмові пояснення відповідно до яких, свою провину не визнав, зазначивши, що під час складання матеріалів про притягнення його до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, посадовою особою до уваги не було взято порушення привал дорожнього руху другим учасником дорожньо транспортної пригоди.

Суддя дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, прийшов до наступного висновку.

Положення частин 1 та 2 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог частини 1 статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 Кодексу України про адміністративне правопорушення).

Положеннями статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вказано, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 та 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюються Правилами дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі Правила дорожнього руху), пункт 1.3 яких передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 2.3 б Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з пункту 12.1 Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом 13.1 Правил дорожнього руху регламентовано, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

На підставі пункту 1 розділу VIII наказу МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються:

1) схема місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейський;

2) пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності);

3) показання технічних приладів (у разі їх наявності);

4) показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності);

5) інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини (стаття 6) передбачає право на справедливий судовий розгляд. Загальні вимоги справедливості, що містяться у вказаній статті застосовуються у провадженнях щодо всіх справ.

В рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України», Європейський суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Такими доказами у даній справі є протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, які були ним надані безпосередньо під час оформлення дорожньо транспортної пригоди, схема місця дорожньо транспортної пригоди, пояснення свідків та іншого учасника дорожньо транспортної пригоди, а також висновок експерта.

Так, судовим розглядом встановлено, що 19 вересня 2019 року близько 15 години 42 хвилин в місті Миколаєві, на перехресті вулиці Курортна з вулицею Київська водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «MERCEDES-BENS2 SPINTER 313», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухався по вулиці Курортна зі сторони вулиці Озерна в сторону вулиці Г. Карпенка не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «HYUNDAI», державний номерний знак НОМЕР_5 , під керуванням громадянки ОСОБА_3 , яка знаходилась попереду. При дорожньо транспортній пригоді транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками

У зв`язку з невизнанням своєї вини та заявленим клопотанням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у справі була призначена судова автотехнічна експертиза, проведення якої доручено експертам Харківського науково дослідного інституту судових експертиз імені Заслуженого професора М. С. Бокаріуса

З висновку експерта Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені Заслуженого професора М. С. Бокаріуса за результатами проведення судової авто технічної експертизи № 27297 від 18 лютого 2020 року, вбачається, що відповідно до проведених досліджень встановлено, що у даній дорожній ситуації водій ОСОБА_3 повинна була, діяти згідно з вимогами пункту 10.2 Правил дорожнього руху України. В дорожній ситуації, що склалася водій ОСОБА_1 повинен був діяти згідно з вимогами пунктів 12.3 та 12.4 Правил дорожнього руху України. Технічна можливість уникнути ДТП для водія ОСОБА_3 визначалася виконанням нею вимог пункту 10.2 Правил дорожнього руху України, для чого у неї не було будь яких перешкод технічного характеру. Дії водія ОСОБА_3 не відповідали вимогам пункту 10.2 Правил дорожнього руху України, із технічної точки зору, знаходились у причинному зв`язку з ДТП.

Технічна можливість уникнути ДТП для водія ОСОБА_1 визначалася виконанням ним вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху України. Дії водія ОСОБА_1 не відповідали пунктам 12.3 та 12.4 Правил дорожнього руху України, а невідповідність його дій вимогам пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, знаходились у причинному зв`язку з ДТП.

Пунктом 10.2 Правил дорожнього руху передбачено, що водій виїжджаючи з дороги з житлової зони, дворів місць стоянки, автозаправочних станцій та інших прилеглих територій, повинен перед проїздною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їдаючи з дороги- велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Згідно пункту 12.3 Правил дорожнього руху України у разі виникнення небезпеки для руху або перешкод, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкод, а пунктом 12.4 встановлено, що у населених пунктах, рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю 50 км/год.

Отже, згідно наданого висновку було встановлено, що дії водія ОСОБА_1 не відповідали вимогам пунктів 12.3 та 12.4 Правил дорожнього руху України, так як і дії водія ОСОБА_3 не відповідали вимогам пункту 10.2 Правил дорожнього руху України, а отже знаходились у причинному зв`язку з дорожньо транспортною пригодою.

Відповідно до положень статті 7-1 Закону України «Про судову експертизу» підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб. При проведенні дослідження та визначення вихідних даних експертом використані матеріали справи про адміністративні правопорушення, які йому надавалися заявником.

На думку суду, висновок експерта є обґрунтованим та об`єктивним, фактичні дані, що містяться у висновку цієї експертизи, суд визнає належними, допустимими і достовірними, які не притерічать іншим письмовим доказам по справі.

З письмових пояснень ОСОБА_1 , наданими 19 вересня 2019 року, з`ясовано, що 19 вересня 2019 року близько 15 години 42 хвилини за адресою: місто Миколаїв на перехресті вулиці Курортна з вулицею Київською, ОСОБА_1 на автомобілі марки «MERCEDES-BENS2 SPINTER 313», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухався зі швидкістю 60-65 км/год. Під`їжджаючи до пологового будинку, до якого залишилось близько 30 метрів, побачив, як з території пологового будинку, розташованого з правої сторони відносно напрямку руху його автомобіля, різко виїхав на вулицю Курортну транспортний засіб марки «HYUNDAI», державний номерний знак НОМЕР_5 , водій якого повернув праворуч в сторону вулиці Г. Карпенка, а потім різко зманеврував вліво і зупинився для лівого повороту. Водій ОСОБА_1 застосував екстрене гальмування, однак відбулось зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_3 .

З письмових пояснень свідка ОСОБА_4 від 19 вересня 2019 року встановлено, що 19 вересня 2019 року близько 15 години 45 хвилин за адресою: місто Миколаїв на перехресті вулиць Курортна та Київська відбулася дружньо транспортна пригода, а саме транспортний засіб марки «HYUNDAI», державний номерний знак НОМЕР_5 , виїхав з території пологового будинку на вулицю Курортну, повернувши праворуч, в цей час по вулиці Курортній рухався автомобіль марки «MERCEDES-BENS2 SPINTER 313», державний номерний знак НОМЕР_2 , в попутному напрямку перед яким виїхав автомобіль марки «HYUNDAI», увімкнув лівий покажчик повороту та зупинився перед поворотом на вулицю Київську, а саме увімкнув показник повороту після зупинки. Автомобіль «MERCEDES-BENS2 SPINTER 313» не встиг зупинитись та допустив зіткнення з автомобілем марки «HYUNDAI».

Відповідно до письмових пояснень свідка ОСОБА_5 , які були надані 19 вересня 2019 року вбачається, що 19 вересня 2019 року близько 15 години 45 хвилин він став свідком дорожньо транспортної пригоди, а саме автомобіль марки «MERCEDES-BENS2 НОМЕР_6 313» їхав по вулиці Курортній в бік вулиці Карпенка, в цей час автомобіль марки «HYUNDAI», державний номерний знак НОМЕР_5 , різко виїхав зі сторони пологового будинку, повернув праворуч, обігнав з правої сторони автомобіль марки «MERCEDES-BENS2 SPINTER 313» та став перед ним, увімкнувши поворот ліворуч. Оскільки все відбулося дуже швидко, водій автомобіля марки «MERCEDES» почав гальмувати, але зіткнення автомобілів відбулося.

З письмових пояснень ОСОБА_3 від 19 вересня 2019 року, вбачається, що рухаючись на автомобілі (Туксон), виїжджаючи з прилеглої території пологового будинку № 3, маючи намір здійснити маневр у вигляді повороту праворуч, завчасно ввімкнувши «поворотник» здійснила виїзд у вказаному напрямку по вулиці Курортна. Після чого продовжила свій рух у напрямок вулиці Г. Карпенка, виконавши вимоги пункту 2.3 Правил дорожнього руху України, не створюючи загрози іншим учасникам дорожнього руху, завчасно ввімкнувши покажчик повороту ліворуч, маючи намір здійснення маневру повороту на вулицю Київську. Переконалась в безпечності виконання своїх дій, зайняла крайнє ліве положення проїзної частини і почала плавне гальмування транспортним засобом, під час якого керувалась пунктом 1.4 Правил дорожнього руху України та зупинила автомобіль перед перехрестям на вулиці Київській з метою пропустити транспортні засоби, які рухались у зустрічному напрямку, після чого через деякий час відчула потужний удар у задню частину свого автомобіля. Вийшовши з автомобілю засвідчила на власний погляд механічне контактування свого авто з транспортним засобом марки «MERCEDES-BENS2 SPINTER 313», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 .

Відповідно до надісланих на адресу суду пояснень представника потерпілої особи ОСОБА_3 адвоката Олексієнко Валентини Володимирівни, вбачається, що 19 вересня 2019 року приблизно о 15 годині 42 хвилини на перехресті вулиці Курортної з вулиці Київською в місті Миколаєві відбулося зіткнення автомобіля «Мерседес бенц спринтер», що знаходився під керуванням водія ОСОБА_1 з автомобілем «Хюндай» під керуванням водія ОСОБА_3 , про що було складено протокол про адміністративне правопорушення за статтею 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення БД №285057 відносно ОСОБА_1 . При ознайомленні з висновком експерта за результатами проведеної судової авто технічної експертизи № 27297 по вищевказаній справі, на думку потерпілої особи, вбачається суттєва різниця між текстом пояснень водіїв, які були складені на місці пригоди та тими, що викладені в розділі «Обставини пригоди та вихідні дані » і були прийняті до уваги під час проведення вказаної експертизи експертом. Вищевказане полягає в тому, що з тексту, викладеного в висновку експерта в розділі «Обставини пригоди та вихідні дані» з пояснень ОСОБА_3 слідує, що вона виїхала на вулицю Курортну з прилеглої території пологового будинку, маючи намір здійснити маневр повороту ліворуч. Рухаючись по вулиці Курортній водій ОСОБА_3 увімкнула показчик лівого повороту для руху на вулицю Київську, зайняла крайнє ліве положення та зупинилася перед перехрестям з вулицею Київською. Через деякий час відчула удар в задню частину автомобіля. В той час, на місці пригоди нею були надані інші пояснення, а саме: «рухаючись на автомобілі (Туксон), виїжджаючи з прилеглої території пологового будинку № 3, маючи намір здійснити маневр у вигляді повороту праворуч, завчасно ввімкнувши «поворотник» здійснила виїзд у вказаному напрямку по вулиці Курортна. Після чого продовжила свій рух у напрямок вулиці Г. Карпенка, виконавши вимоги пункту 2.3 Правил дорожнього руху України, не створюючи загрози іншим учасникам дорожнього руху, завчасно ввімкнувши покажчик повороту ліворуч, маючи намір здійснення маневру повороту на вулицю Київську. Переконалась в безпечності виконання своїх дій, зайняла крайнє ліве положення проїзної частини і почала плавне гальмування транспортним засобом, під час якого керувалась пунктом 1.4 Правил дорожнього руху України, зупинила автомобіль перед перехрестям на вулиці Київській з метою пропустити транспортні засоби, які рухались у зустрічному напрямку, після чого через деякий час відчула потужний удар у задню частину свого автомобіля. Вийшовши з автомобілю засвідчила на власний погляд механічне контактування свого авто з транспортним засобом (Мерседес Бенц Спрінтер) з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 ». Потерпілій є не зрозумілим той факт, чому експерт на власний розсуд змінив зміст пояснення ОСОБА_3 не прийнявши до уваги всі викладені обставини, що стало підставою для складання невірного висновку. Крім того, в основу при проведенні розрахунків щодо можливості зупинки транспортного засобу «Мерседес Бенц Спрінтер» з метою уникнення скоєння механічного контактування, стали дані про швидкість руху вказаного транспортного засобу, а також відстань від автомобілю «Мерседес Бенц Спрінтер» до виїзду з прилеглої території звідки виїжджав автомобіль «Хундай» і вони відображені в поясненні ОСОБА_1 . На думку потерпілої особи даний висновок експерта є неналежним доказом у справі, оскільки вказані докази були визначені експертом на власний розсуд. Крім того, представник ОСОБА_3 адвокат Олексієнко В. В. просила суд визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Пленуму Верховного Суду України у пункті 7 Постанови № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що у випадках, коли передбачені суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з`ясовувати характер порушень, які допустив кожний з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо транспортної події та її наслідків.

Питання наявності або відсутності вини має бути встановлено в обов`язковому порядку, оскільки наявність або відсутність вини, встановленої судом рішенням у подальшому може суттєво вплинути на права і інтереси особи, яка є потерпілою від адміністративного правопорушення (на стягнення шкоди з особи винної у вчиненні дорожньо транспортної пригоди в цивільно правовому порядку, чи відшкодування шкоди страховиком правопорушника).

Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07 лютого 2018 року у справі з єдиним унікальним № 910/18319/16.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил, а також бути взаємовічливими.

Крім того, відповідно до пункту 1.4 Правил дорожнього руху кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9 Правил дорожнього руху встановлює, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Отже, аналізуючи вищевикладене, беручи до уваги висновок експерта, надані пояснення свідків та учасників дружньо транспортної пригоди, суд приходить до висновку, що вищевказана дорожньо - транспортна пригода, яка мала місце 19 вересня 2019 року, відбулася, у тому числі, з вини водія «MERCEDES-BENS2 SPINTER 313», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_1 .

Разом із тим, встановлювати винуватість інших учасників дорожньо транспортної пригоди, а саме ОСОБА_3 , суд не вправі, оскільки це буде суперечити загальним принципам судочинства з огляду на те, що протокол відносно ОСОБА_3 не складався. Оскільки судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення, судом приймається рішення тільки щодо дій ОСОБА_1 .

Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення регламентовано, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Норми статті 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення містять вичерпний перелік постанов, які суд виносить за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до приписів статті 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Отже, зазначеними положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії, що унеможливлює здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи встановлено, що дорожньо транспортна пригода, яка стала підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 мала місце 19 вересня 2019 року.

Таким чином, на момент розгляду справи судом 02 червня 2020 року вже сплинули строки накладення адміністративного стягнення, передбачені частини 2 статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому, суд звертає увагу, що закриття провадження на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення не є реабілітуючими обставинами та не свідчить про відсутність події дорожньо транспортної пригоди, що не перешкоджає її учасникам вирішувати питання про відшкодування майнової шкоди, в тому числі в разі розгляду справи в порядку цивільного судочинства з урахуванням, при необхідності, матеріалів даної справи.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 7, чатиною 1 статті 9, статтями 23, 38, 124, 245, пунктом 7 частини 1 статті 247, статтями 251, 252, 279, 280, 283 285, 287, 289 та 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого частиною 2 статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький суд Харківської області протягом десяти днів з моменту її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Якщо апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку, у разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: Т. М. Трояновська