Справа №463/1064/20
Провадження №3/463/374/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Леньо С. І., з участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника - адвоката Палєй Ю.А., представника потерпілої - адвоката Чубак Б.Г. розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ст. ст. 173-2 ч. 2, 173-2 ч. 2 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Громадянин ОСОБА_1 , будучи особою, яка протягом року притягалась до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, повторно, 26.01.2020р., о 20:30 год., перебуваючи за місцем свого проживання вчинив домашнє насильство, а саме виражався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим чинив моральний та психологічний тиск.

Крім того, громадянин ОСОБА_1 , 27.01.2020р. близько 08:00 год. за адресою АДРЕСА_1 порушив вимоги термінового заборонного припису № АА 082955 від 26.01.2020р., а саме прийшов за вказаною адресою та перебував у квартирі.

ОСОБА_1 при розгляді справи про адміністративне правопорушення вину у вчиненому заперечив та пояснив, що не вчиняв дій, пов`язаних з домашнім насильством. Навпаки, конфлікт спровокувала невістка, колишня дружина та син. Останній на нього напав а він захищався. 27.01.2020р. повернувся додому за документами та грошима.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвокат Палєй Ю.А., повноваження якого підтверджуються договором про надання правової допомоги та ордером, винуватість свого довірителя у вчиненні інкримінованих правопорушень заперечив, оскільки факт вчинення домашнього насильства не доведений належними і допустимими доказами. Крім того, ОСОБА_1 постійно не проживає за адресою АДРЕСА_1 , не є членом сім`ї потерпілої ОСОБА_2 . Остання, яка є дружиною його сина має власну сім`ю і тому, він не міг вчинити відносно неї домашнє насильство та не є суб`єктом інкримінованого правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_2 в останнє судове засідання не з`явилась, хоча про дату, місце та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Будучи присутньою в попередньому судовому засіданні пояснила, що 26.01.2020р. ОСОБА_1 прибув додому у п`яному вигляді, ходив по квартирі, виражався нецензурною лайкою, чіплявся до всіх та провокував конфлікт. В подальшому, після того, почав її ображати, розмахувати руками біля її лиця та зловив її за шию і почав душити. На всі ці події відреагував її чоловік ОСОБА_3 - син ОСОБА_1 , який схопив батька та повалив його на землю. Від вказаних дій ОСОБА_1 у неї на шиї появились синці, а також царапина. Під час цих подій в квартирі перебував малолітній син, який міг чути нецензурну лайку. Описана вище поведінка ОСОБА_1 є систематичною. Після всіх цих подій 27.01.2020р. ОСОБА_1 прибув додому та відмовився його покидати, внаслідок чого вони повторно викликали поліцію. Проживає ОСОБА_1 в окремій кімнаті і коли тверезий, то з ними не розмовляє. Конфлікти провокує виключно тоді, коли перебуває у п`яному виді.

Свідок ОСОБА_3 , який є сином ОСОБА_1 та чоловіком потерпілої і який також постійно проживає за адресою АДРЕСА_1 надав аналогічні пояснення, що й потерпіла та підтвердив, що саме ОСОБА_1 будучи в п`яному вигляді провокував конфлікт, чіплявся до всіх і почав душити його дружину. На наступний день ОСОБА_1 під приводом отримання документів прибув додому та відмовився його покидати, повторно провокуючи конфлікт. Відносно обставин спільного проживання зі ОСОБА_1 надав пояснення, аналогічні тим, що і потерпіла.

ОСОБА_4 , яка є колишньою дружиною ОСОБА_1 і яка також проживає за адресою АДРЕСА_1 надала аналогічні пояснення про обставини події що і потерпіла та свідок ОСОБА_3 , в тому числі, про обставини спільного проживання.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважаю, що ОСОБА_1 слід визнати винними у вчиненні інкримінованих правопорушень виходячи з таких підстав.

З об`єктивної сторони правопорушення, передбачене ст. 173-2 КУпАП полягає у вчинені будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Вважаю, що в судовому засіданні встановлено і підтверджено факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованих правопорушень, що підтверджуються показами потерпілої та свідків, які є послідовними, перебувають у логічному взаємозв`язку та не дають підстав для сумнівів у їх достовірності. Терміновим заборонним приписом від 26.01.2020р., згідно якого ОСОБА_1 зобов`язано залишити місце проживання та встановлено заборону на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи, а також заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Факт вчинення згаданих вище правопорушень також стверджуються протоколами про адміністративне правопорушення.

В свою чергу, вважаю неспроможними аргументи сторони про те, що потерпіла і ОСОБА_1 не є членами сім`ї, а відтак, останній не є суб`єктом інкримінованих діянь.

Зокрема, відповідно до частин другої та четвертої статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права й обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Велика Палата Верховного Суду під час розгляду цивільної справи № 644/6274/16-ц (постанова № 22.08.2018р.) вказала, що законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

Житлом фізичної особи, згідно ст. 379 ЦК України, є в тому числі квартира.

Квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання (ч. 1 ст. 382 ЦК України).

В тлумаченні ЄСПЛ термін «житло» означає насамперед місце, де особа є «вдома».

Так, визначаючи, зокрема, поняття «житло», ЄСПЛ тлумачить його як місце (помешкання), де особа постійно проживає, незалежно від форми чи підстави такого проживання, утримує і облаштовує його, навіть якщо це здійснено з порушенням національного законодавства (справа «Барклі проти Сполученого Королівства» 1996 року).

Потерпіла та свідки підтвердили, що постійно проживають за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 , натомість, заперечуючи факт постійного проживання за цією адресою, з одного боку, не надав належних і допустимих доказів про те, що «вдома» він почувається за іншою адресою, а з іншого, усі учасники підтвердили і ОСОБА_1 не заперечив, що саме за адресою АДРЕСА_1 у нього є окрема кімната, якою він користується одноосібно.

Очевидно, що проживаючи у цій квартирі ОСОБА_1 , потерпіла та свідка спільно користуються її вигодами і зокрема кухнею, ванною та вбиральнею, мають спільний вхід у квартиру та спільно повинні нести обов`язки по її утриманні, а тому, всі вони є такими, що пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки і незважаючи на конфлікти між собою, всі вони вважаються членами сім`ї.

Той факт, що сторони не спілкуються, а ОСОБА_1 не приймає участі в утриманні квартири та сім`ї лише вказує на невиконання таких обов`язків, однак сам по собі, не свідчить про їх відсутність.

Тому, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушень, передбачених ст. ст.173-2 ч. 2, 173-2 ч.2 КУпАП.

Однак, у відповідності до ч. 2 ст. 38 КУпАП встановлено трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення з дня вчинення правопорушення.

З матеріалів справ про адміністративні правопорушення вбачається, що правопорушення вчинені 26.01.2020р. та 27.01.2020р., тому особа могла бути піддана адміністративному стягненню до 26.04.2020 та до 27.04.2020р. відповідно.

Враховуючи те, що розгляд справи неодноразово відкладався з причин запровадження особливого режиму роботи суду у період карантину вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення трьохмісячного строку з дня вчинення правопорушення.

Керуючись ст.ст. 38, 173-2, 280, 283, 284, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173-2 ч. 2, ст. 173-2 ч. 2 КУпАП, та провадження по справі закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення трьохмісячного строку з дня вчинення правопорушень.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Личаківський районний суд м. Львова.

Суддя: Леньо С. І.