Справа № 594/667/20
Провадження № 3/594/306/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2020 року м.Борщів

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області Губіш О.А., розглянувши матеріали, що надійшли від начальника Борщівського відділення поліції Чортківського відділу поліції ГУНП України в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, непрацюючого,

за ч.2 ст.173-2, ч.1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 175942 від 22 квітня 2020 року слідує, що 22 квітня 2020 року біля 10 год. 00 хв. ОСОБА_1 за місцем проживання в с.Панівці Борщівського району, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю.

Під час розгляду справи, ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнав, при цьому пояснив, що 22 квітня 2020 року він зранку повернувся з городу, та побачивши що його співмешканка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, почав з нею сваритися. Під час сварки обзивав її нецензурними словами. Після чого поїхав з дому та теж випив спиртного. ОСОБА_3 співмешканка викликала поліцію.

Поряд з тим, факт сварки ОСОБА_1 з співмешканкою ОСОБА_2 підтверджується і письмовими поясненнями останньої.

Заслухавши пояснення порушника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 по відношенню до співмешканки ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 173-2 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається - умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству", домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності саме за вчинення домашнього насильства.

Дані, які містяться у доданих до протоколу про адміністративне правопорушення матеріалах, вказують виключно на те, що під час сварки, яка виникла між потерпілою та її співмешканцем, останній нецензурно виражався.

Статтею 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що на час розгляду справи доказів наявності складу та події адміністративного правопорушення за ч.2 ст.173-2 КУпАП в діях ОСОБА_2 суду не надано, провадження в справі підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Поряд з тим, ОСОБА_1 пред`явлено обвинувачення у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, а саме в тому, що 22 квітня 2020 року о 10 год. 00 хв. за місцем проживання в с.Панівці Борщівського району, перебуваючи в п`яному вигляді, вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_2 в присутності малолітніх дітей ОСОБА_4 , 2011 року народження, ОСОБА_5 , 2018 року народження, ОСОБА_6 , 2014 року народження, ОСОБА_7 , 2016 року народження, тим самим порушивши ст.10 Закону України «Про захист дитинства», чим вчинив правопорушення, передбачене ст.184 ч.1 КУпАП. .

Згідно зі ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст.61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Частиною 1 ст.184 КУпАП передбачено відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

У своїх рішеннях у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії» ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

А тому, виходячи з вищенаведеного, слід прийти до висновку, що дії ОСОБА_1 , які, за твердженням працівника правоохоронного органу, полягали у вчиненні насильства психологічного характеру стосовно співмешканки ОСОБА_2 в присутності неповнолітніх дітей, і кваліфіковані за ч.1 ст.184 КУпАП, охоплюються диспозицією ч.2 ст.173-2 КУпАП, у зв`язку з чим виключають його відповідальність за ч.1 ст.184 КУпАП.

З огляду на що, провадження по справі за ч.1 ст.184 КУпАП підлягає до закриття у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з наведеного, керуючись ч.1 ст.247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2, ч.1 ст. 184 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Скарга на постанову може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Борщівський районний суд.

Суддя: