ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 337/1573/20 Головуючий в 1 інст. Котляр А.М.
Провадження № 33/807/391/20 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 13 травня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто судовий збір, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду першої інстанції 26 квітня 2020 року о 01.10 годині по вул. Василя Сергієнка у м. Запоріжжі, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати провадження закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу правопорушення.

В обґрунтування зазначає, що із постановою суду не згоден, оскільки вона винесена з порушенням матеріального та процесуального права. Суд першої інстанції не з`ясував всі обставини справи, заявлені клопотання про виклик свідків безпідставно проігнорував.

Наводячи положення ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», вказує, що при наявності суперечливих показань свідків, суд їх не викликав та не допитав, в зв`язку із чим вважає, що їх письмові показання не є доказами.

Зазначає, що перед тим, як його зупинили працівники поліції він працював весь день до півночі, тому так пізно повертався до дому та був дуже втомлений.

Коли його зупинили працівники поліції він не перебував у стані алкогольного сп`яніння та від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку не відмовлявся, добровільно поїхав з працівниками поліції до медичного огляду, де виконував всі вказівки лікаря, йому пропонували пройти тестування на приладі «Драгер», на що він погодився, двічі пройшов тестування на ньому, який стан алкогольного сп`яніння не виявив, незважаючи на це лікар склав висновок, про який йому стало відомо лише після того, коли вже працівник поліції почав складати протокол в службовому транспорті, що він нібито відмовився від проходження експертизи, хоча він не відмовлявся пройти медосвідування на стан сп`яніння.

Вважає, що такі дії суперечать п.п. 11, 13 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», де передбачено, що предметом біологічного середовища може бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покрову обличчя і рук. Також для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у п. 12 цього розділу.

Але йому не було запропоновано пройти інші дослідження, лише запропонували пройти тестування на приладі «Драгер», який стан алкогольного сп`яніння не виявив, що засвідчено відеозаписом, доданим до протоколу, з якого видно, що він не відмовлявся від проходження огляду у лікаря нарколога та при цьому не були присутні свідки.

Також відеозаписом підтверджено, що його не ознайомили з висновком лікаря.

Заперечує присутність свідків під час складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Вважає, що зміст оскаржуваної постанови не відповідає вимогам ст.ст. 283, 284 КУпаП, суд припустився спрощеного підходу до розгляду справи.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та розглянувши доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованими та засновані на досліджених в судовому засіданні ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується: відомостями, зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 062547 від 26.04.2020 (а.с. 1); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.04.2020 (а.с. 6); висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.01.2020, в якому викладені відомості про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с. 7), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с. 5, 6); відеозаписом правопорушення.

Останньому доказу суд першої інстанції надав належну оцінку.

Зокрема із відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції під час керування транспортним засобом, які його переслідували. Мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, які виражались у порушення мови, координації рухів. Був доставлений до спеціалізованого медичного закладу, де на пропозицію лікаря-нарколога дотримуватися порядку огляду на стан сп`яніння та здійснити продув алкотестера, ОСОБА_1 кілька разів лише імітував видих, що не відповідає умовам застосування технічного засобу.

Оскільки через такі дії водія огляд за допомогою технічного засобу не був проведений, апеляційний суд відхиляє доводи ОСОБА_1 про те, що спеціальний технічний засіб не показав стан алкогольного сп`яніння.

Положеннями розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015, зокрема, визначено наступне.

Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством .

Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Отже, проведення лабораторних досліджень здійснюється в обов`язковому порядку для визнання наркотичного засобу або психотропної речовини.

Пунктом 18 акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, форма якого затверджена цією інструкцією, визначено необхідність використання технічних засобів для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі.

За наведеного апеляційний суд відхиляє доводи ОСОБА_1 про те, що лікар-нарколог не запропонував здати інші аналізи.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що водій ОСОБА_1 , який відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху мав обов`язок на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, ухилився від виконання цього обов`язку, що тягне за собою відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, адже відмова від проходження огляду може бути виражена й у пасивній формі шляхом ухилення від виконання цього обов`язку, що випливає із змісту п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, на який посилається апелянт.

Є безпідставним твердження апелянта, що суд не задовольнив його клопотання про виклик свідків, адже матеріали справи, у тому числі зміст судового рішення та письмові пояснення особи в суді (а.с. 14), не вказують на те, що таке клопотання ОСОБА_1 заявлялося.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 13 травня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 337/1573/20