СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3-в/759/18/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Жмудь В.О., розглянувши заяву захисника Лисенка Сергія Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про перегляд постанови Святошинського районного суду міста Києва від 12.11.2019 за нововиявленими обставинами,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 12.11.2019 2019 ОСОБА_1 , зокрема, визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці.

19.05.2020 до Святошинського районного суду міста Києва надійшла заява захисника Лисенка С.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про перегляд постанови Святошинського районного суду міста Києва від 12.11.2019 за нововиявленими обставинами, яка відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 28.05.2020 передана головуючому судді Жмудь В.О. 29.05.2020 року.

Заяву про перегляд постанови Святошинського районного суду міста Києва від 12.11.2019 за нововиявленими обставинами захисник Лисенко С.М. мотивує тим, що ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 30.04.2020 визнано неправомірними дії державного виконавця Тернівського відділу ДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Чередниченко А.О. щодо не направлення постанови про обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами від 21.03.2018, прийнятої у рамках виконавчого провадження № 48157885 від 17.07.2015 та скасовано постанову вказаного державного виконавця про обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами від 21.03.2018 року. Відтак, вказаною ухвалою суду визнано незаконним з моменту його прийняття та скасовано акт, на підставі якого було винесено постанову Святошинського районного суду міста Києва від 12.11.2019 року

У судове засідання захисник Лисенко С.М. та ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином. Через канцелярію суду захисник подав клопотання про розгляд заяви без його участі та участі ОСОБА_1 .

За таких обставин, суддя вважає за можливе розглянути заяву захисника Лисенка С.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про перегляд постанови Святошинського районного суду міста Києва від 12.11.2019 за нововиявленими обставинами, без участі вказаних осіб.

Дослідивши заяву та долучені до неї додатки, суддя дійшла до таких висновків

Відповідно до положень ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно зі ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.

Положеннями ст. 55 Конституції передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно зі ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 9 від 01.11.1996 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» вказав, що Конституцією України кожній людині гарантовано право звернутись до суду для захисту своїх конституційних прав і свобод.

Згідно з положеннями ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до положень ст. 9 та ч. 1 ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції. Відповідно до вказаного Закону Україна визнає на своїй території дію ст. 25 Конвенції щодо визнання компетенції Європейської комісії з прав людини та ст. 46 Конвенції щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини провадження у справах про адміністративні правопорушення вважається кримінальним у розмінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Швидка проти України» від 30.10.2014).

Враховуючи вище зазначене, а також те, що нормами КУПАП не врегульовано перегляд постанов за нововиявленими обставинами, суддя вважає за доцільне застосувати норми права, що регулюють подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відтак, для розгляду заяви захисника Лисенка С.М. підлягають застосуванню норми КУпАП з урахуванням норм КПК України, якими передбачено порядок та строки розгляду перегляду рішень за нововиявленими обставинами.

Відповідно до положень ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Нововиявленими обставинами визнаються, зокрема, інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Статтею 460 КПК України передбачено, що учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 461 КПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.

Так, з постанови Святошинського районного судом міста Києва 12.11.2019 вбачається, що ОСОБА_1 був присутній під час розгляду стосовно нього справи про адміністративне правопорушення, передбачене, зокрема, ч. 3 ст. 126 КУпАП, та надав пояснення, згідно з якими

він дійсно має заборгованість по сплаті аліментів. Крім того, у січні 2019 року стосовно нього вже складався протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 126 КУпАП, однак, провадження у справі було закрито Оболонським районним судом міста Києва з тих підстав, що йому не було відомо про обмеження у праві користування транспортними засобами.

Тобто, з пояснень ОСОБА_1 , які він надав у судовому засіданні 12.11.2019, вбачається, що він ще у січні 2019 року знав про встановленні стосовно нього обмеження у праві користування транспортними засобами. Однак, жодних спроб щодо скасування даних обмежень він не вчиняв.

Разом з тим, з копії ухвали Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 30.04.2020, якою визнано неправомірними дії державного виконавця Тернівського відділу ДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Чередниченко А.О. щодо не направлення постанови про обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами від 21.03.2018, прийнятої у рамках виконавчого провадження № 8157885 від 17.07.2015, та скасовано постанову вказаного державного виконавця про обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами від 21.03.2018, вбачається, що ОСОБА_1 лише 23.12.2019 звернувся до вказаного суду зі скаргою на дії державного виконавця, тобто після постановлення, 12.11.2019, Святошинським районним судом міста Києва постанови про накладення на нього адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Враховуючи вище наведене, доводи захисника Лисенка С.М. зазначені у заяві, не впливають на зміст, форму та обставини прийнятого судом рішення - постанови Святошинського районного суду міста Києва від 12.11.2019, а відтак підстави для задоволення заяви захисника Лисенка С.М. про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відсутні.

Керуючись ст. 8, 22, 55, 64 Конституції України, ст. 2 КУпАП, ст. 459, 460, 461, 466, 467 КПК України, ст. 9, ч. 1 ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву захисника Лисенка Сергія Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про перегляд постанови Святошинського районного суду міста Києва від 12.11.2019 за нововиявленими обставинами залишити без задоволення, а постанову Святошинського районного суду міста Києва від 12.11.2019 - без змін.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: В.О. Жмудь