Справа № 365/135/20 Номер провадження: 3/365/49/20
ПОСТАНОВА

іменем України

02.06.2020 смт. Згурівка Київської області

Суддя Згурівського районного суду Київської області Денисенко Н.О.,

секретар судового засідання Матвієнко Н.В.

за участі захисника Педика І.В.

розглянувши в залі судового засідання справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Згурівського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , непрацездатного, особи з інвалідністю першої групи від загального захворювання, зі слів, працюючого на посаді водія у ФОП « ОСОБА_10 » у м. Березань, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

30 березня 2020 року о 21 годині 40 хвилин по вулиці Чкалова в селі Войтове Згурівського району Київської області ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ-21063», номерний знак НОМЕР_2 , із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, нестійка хода, запах алкоголю із порожнини рота, млява мова. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, на місці зупинки та в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

На підставі ст. 129 Конституції України за ініціативою суду здійснювалось повне фіксування судового засідання технічними засобами.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнав та пояснив, що він є особою з інвалідністю першої групи та має незадовільний стан здоров`я. 30 березня 2020 року о 21 годині 40 хвилин по вулиці Чкалова в селі Войтове Згурівського району Київської області не керував автомобілем «ВАЗ-21063». Цього дня він з дружиною та сином гостював у брата ОСОБА_3 , де йому стало погано, тому брат повіз його по ліки, які знаходились у його тестя ОСОБА_4 По дорозі його самопочуття погіршилось, тому вони зупинились та брат побіг по воду. Він вийшов з автомобіля, обійшов його та включив аварійну сигналізацію.

У цей час під`їхав службовий автомобіль поліції без проблискових маячків та до нього підійшли троє працівників поліції, які не представились йому та не роз`яснили його прав, у тому числі право на захист. Він приспустив скло на водійській дверці. Пасажирська дверка була відчинена. Працівники поліції не пояснили, чому під`їхали до нього. На їхню вимогу він вийшов з автомобіля, відчинив багажник та пред`явив документи. Останні запідозрили, що він перебуває у стані сп`яніння. Він пояснив їм, що не вживає алкогольні напої, оскільки хворіє. Від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці, так і в лікарні, він відмовився, оскільки не керував автомобілем. Пізніше він та ОСОБА_4 просили працівників поліції відвезти його до лікарні, у чому останні грубо відмовили.

Потім його тесть ОСОБА_4 - власник автомобіля забрав автомобіль та поїхав. Він випив таблетки та залишився. Працівники поліції не надавали йому будь-якої допомоги. За медичною допомогою до лікарні ні цього, ні наступного дня він не звернувся. У Згурівській ЦРЛ йому не можуть надавати допомогу відповідно до його захворювання. Вдома він також вжив таблетки, заспокоївся та його стан покращився.

Оскільки свідків не було, то залучили як свідка його брата ОСОБА_3 , який привів іншого свідка ОСОБА_5 , щоб прискорити події. Він не міг бачити, які пояснення надали свідки.

Брат сперечався із працівниками поліції, кричав та телефонував на службу «102».

Йому не пропонували підписати протокол та надати письмові пояснення. Події, зафіксовані на відео, відбувалися за його участі та стосуються обставин справи.

За клопотанням захисника були допитані як свідки поліцейські ОСОБА_6 . ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Свідки - поліцейські ОСОБА_6 . ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пояснили, що вони під час патрулювання в селі Войтове 30.03.2020 о 21 годині 40 хвилин побачили автомобіль «ВАЗ», який рухався їм назустріч по вулиці Чкалова та зупинився, не ввімкнувши покажчика повороту, та вимкнув світло фар. Їхній службовий автомобіль перебував у полі зору ОСОБА_1 , оскільки місце, де вони зупинилися, було освітлене та на автомобілі є світловідбиваюча стрічка з написом «поліція». Коли вони почали рухатися, то ввімкнули проблискові маячки. Автомобіль «ВАЗ» весь час перебував у полі їхнього зору, яким керував ОСОБА_1 та який вийшов з нього через двері водія та пред`явив посвідчення водія. Це посвідчення не вилучили, оскільки водій не передав його. Вони представились водію, ОСОБА_7 пояснив причину зупинки та провели візуально поверхневий огляд багажника, проти чого водій не заперечував. Коли вони під`їжджали до автомобіля «ВАЗ», із правої пасажирської дверки вийшов пасажир та кудись побіг. Під час спілкування із водієм ОСОБА_1 виявили ознаки алкогольного сп`яніння, зазначені у протоколі, та поліцейський ОСОБА_9 запропонував останньому на місці події із застосуванням відповідного приладу, чи у лікарні пройти огляд з метою виявлення стану сп`яніння. Поведінка водія не відповідала обстановці та останній категорично відмовився від огляду, посилаючись на те, що він не керував автомобілем, та намагався конфліктувати.

ОСОБА_1 було видане направлення до Згурівської ЦРЛ для проходження ним такого огляду. Також водій відмовився надавати письмові пояснення та підписувати протокол про адміністративне правопорушення, про що було зазначено у протоколі. Відповідно до інструкції у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу про адміністративне правопорушення в ньому робиться відповідний запис.

ОСОБА_3 був залучений як свідок, оскільки тривалий час не вдавалося знайти свідків. ОСОБА_5 та ОСОБА_3 були свідками відмови ОСОБА_1 від проходження огляду з метою виявлення стану сп`яніння. Свідкам були роз`яснені їхні права. Поліцейський ОСОБА_9 передав автомобіль рід розписку ОСОБА_4 , який не мав претензій щодо технічного стану автомобіля.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що 30.03.2020 у селі Войтове він керував автомобілем, пасажиром якого був його рідний брат ОСОБА_1 та якому по дорозі стало погано. Він зупинив автомобіль та побіг по воду. Коли повернувся до автомобіля, поруч стояв службовий автомобіль поліції без маячків. Працівники поліції відмовилися надати йому будь-які пояснення, не представились та не роз`яснили прав та ст. 63 Конституції України. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у лікарні. Коли ОСОБА_1 пропонували пройти огляд на місці, він був відсутній. ОСОБА_4 привіз ОСОБА_1 ліки, після вживання яких стан останнього покращився. Про те, що автомобілем керував він, працівникам поліції не повідомляв. Чому, пояснити не може. У подальшому він просив працівників поліції відвезти ОСОБА_1 у лікарню, проте вони відмовились. Він неодноразово телефонував на службу «102», проте ніхто не прибув на його виклик. На службу «103», з метою викликати медичних працівників для надання допомоги брату, не телефонував, причини чого пояснити не може.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що 30.03.2020 у селі Войтове працівники поліції запросили його бути свідком. Однак не представились та права не роз`яснили. На місці події перебував ОСОБА_1 . Йому невідомо, чи перебував останній у стані сп`яніння. Проте ОСОБА_1 було погано, тому йому привезли ліки. Його пояснення письмово виклав працівник поліції про те, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, від чого той відмовився. Ці пояснення йому оголосив працівник поліції, оскільки почерк був нерозбірливий. Він підписав ці пояснення та ставив свій підпис у протоколі.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що він є опікуном ОСОБА_1 . Його дочка перебуває із останнім у цивільному шлюбі. Увечері 30.03.2020 ОСОБА_1 зателефонував йому та на прохання останнього він привіз тому пігулки. ОСОБА_1 просив швидко приїхати, оскільки до нього під`їхали працівники поліції. Коли він передавав пігулки, то запаху алкоголю від ОСОБА_1 не чув. ОСОБА_1 хворіє та не вживає алкоголю. Працівники поліції відмовилися везти ОСОБА_1 у лікарню. Під розписку вони передали йому автомобіль.

Під час розгляду справи переглянуто відеозапис, доданий до матеріалів справи, з якого вбачається, що назустріч автомобілю, із якого ведеться відеофіксація, рухається автомобіль із ввімкненими фарами. Автомобіль, із якого ведеться відеофіксація, зупиняється, зустрічний - продовжує рух, потім зупиняється та вмикається аварійна світлова сигналізація. Автомобіль, із якого ведеться відеофіксація, продовжує рух та через 15 секунд зупиняється навпроти зустрічного автомобіля, який в цей час перебуває у зоні видимості. Передня пасажирська дверка відкрита. За кермом автомобіля знаходиться ОСОБА_1 , що він підтвердив у судовому засіданні. Впродовж 15 секунд дверка водія не відчинялась та через неї ніхто не виходив. Троє поліцейських підійшли до автомобіля, з водійського місця вийшов ОСОБА_1 та відкрив багажник.

У подальшому ОСОБА_1 та його брат ОСОБА_3 вели себе агресивно, намагалися конфліктувати з поліцейськими, вживаючи нецензурні слова. На вимогу ОСОБА_1 поліцейські пред`явили свої службові посвідчення. Проте сам ОСОБА_1 тривалий час не називав себе та не пред`являв документів. Категорично відмовився надавати письмові пояснення, проходити огляд на стан сп`яніння як на місці, так і у медичному закладі, та підписувати протокол про адміністративне правопорушення, мотивуючи тим, що він не керував автомобілем, а сидів у стоячому автомобілі, чекаючи його власника. ОСОБА_1 ознайомився зі змістом протоколу та наполіг на тому, щоб ОСОБА_3 як свідок не ставив свого підпису у протоколі, оскільки там зазначено, що він керував автомобілем.

У захисній промові захисник посилається на те, що працівники поліції склали протокол щодо ОСОБА_1 , проте не надали доказів, що той керував автомобілем. Пояснення працівників поліції містять розбіжності між собою щодо того, чи були включені проблискові маячки на службовому автомобілі, чи перебував цей автомобіль у стоячому положенні, чи котився. У протоколі відсутній підпис свідка ОСОБА_3 . Вважає, що працівники поліції, які перебували у масках, навряд чи могли чути запах алкоголю з ротової порожнини ОСОБА_1 . Щодо млявої мови останнього, то ця ознака не узгоджується із поясненнями цих свідків у тій частині, що ОСОБА_1 сперечався з ними. Працівники поліції відмовилися везти ОСОБА_1 до лікарні на огляд. ОСОБА_3 п`ять разів телефонував до поліції, проте на виклик ніхто не з`явився та до цього часу не надали будь-якої відповіді. ОСОБА_1 потребує стороннього догляду. ОСОБА_4 призначено його піклувальником, без якого він не міг їхати до лікарні.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 511524 від 30.03.2020, який складений уповноваженою на те особою - поліцейським ОСОБА_6, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. При цьому протокол був підписаний особою, яка його склала, та міститься підпис свідка ОСОБА_5 , у присутності якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Свідок ОСОБА_3 відмовився ставити підпис у протоколі, проте матеріали справи містять його письмові пояснення, у яких він також підтвердив відмову ОСОБА_1 від огляду, поясненнями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , допитаних за клопотанням захисника, які підтвердили обставини, викладені у протоколі. При цьому пояснення працівників поліції підтверджуються сукупністю інших доказів у справі.

Зокрема ці обставини підтверджуються також наявним відеозаписом з місця події, з якого вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем та на вимогу поліцейського відмовився пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Відеозапис є об`єктивним доказом у справі, який не залежить від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.ст. 7, 254 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється в межах протоколу про адміністративні правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом, в якому містяться фактичні дані про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103. На виконання зазначеної постанови з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров`я наказом МВС України та МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 затверджена Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до зазначених нормативних актів за наявності ознак алкогольного сп`яніння, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров?я.

Форма направлення на огляд, яка наведена в додатку 1 до Інструкції, заповнюється у випадку направлення водія на огляд до закладу охорони здоров?я.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був направлений працівником поліції до медичного закладу та одночасно вказане свідчить про виконання працівником поліції вимог Інструкції. Направлення міститься в матеріалах справи.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до Інструкції у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу про адміністративне правопорушення в ньому робиться відповідний запис.

Посилання захисника на те, що працівниками патрульної поліції не надано доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, а з відеозапису вбачається, що останній не є водієм і транспортним засобом не керував, є безпідставними, оскільки спростовуються цим відеозаписом.

Розбіжності у поясненнях працівників поліції щодо того, чи були включені проблискові маячки на службовому автомобілі та чи перебував цей автомобіль у стоячому положенні, чи котився, не можуть бути підставою для звільнення особи від відповідальності.

У протоколі дійсно відсутній підпис свідка ОСОБА_3 за наполяганням ОСОБА_1 , що вбачається з відеозапису. Проте свої письмові пояснення щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння він підписав.

Сумніви захисника щодо того, що працівники поліції, які перебували у масках, навряд чи могли чути запах алкоголю з ротової порожнини ОСОБА_1 , та щодо млявої мови останнього ґрунтуються на припущеннях.

Посилання захисника на відмову працівників поліції везти ОСОБА_1 до лікарні на огляд на стан сп`яніння спростовуються тим же відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на місці події, у зв`язку з чим йому було видано направлення у лікарню та він відмовився.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому розцінюється як бажання уникнути адміністративної відповідальності і вбачається за можливе визнати достатньо обґрунтованими зазначені вище зібрані у справі докази в їх сукупності, що ретельно проаналізовані й покладаються в основу постанови, та підтверджують його винність як особи, яка керувала транспортним засобом та на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, відмовився, що є порушенням п. 2.5 Правил дорожнього руху України та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 суперечать даним, зафіксованим на відеозаписі. Також необхідно врахувати, що ОСОБА_3 є рідним братом ОСОБА_1 , а свідок ОСОБА_4 - батьком дружини, які зацікавлені у результатах розгляду справи. Відтак пояснення свідка ОСОБА_3 підлягають критичній оцінці у тій частині, що ОСОБА_1 не керував автомобілем. При цьому необхідно зауважити, що цей свідок не повідомив працівникам поліції, що він керував автомобілем.

Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та свідків, переглянувши відеозапис, дослідивши письмові докази у справі, заслухавши промову захисника, вбачається, що ОСОБА_1 своїми діями, як особа, яка керувала транспортним засобом, вчинив відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, є винним у вчиненні цього правопорушення, підлягає адміністративній відповідальності, вину у вчиненому не визнав.

Призначаючи вид стягнення, який необхідно накласти на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, необхідно врахувати те, що він є непрацездатним, особою з інвалідністю 1 групи від загального захворювання, зі слів, працює на посаді водія, такі ж дані містить Індивідуальна програма реабілітації інваліда від 16.02.2020 № 70, має право керування транспортними засобами, протягом року до адміністративної відповідальності притягувався чотири рази, у тому числі за ч. 1 ст. 178 КУпАП, має малолітнього сина, обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, не вбачається, тому на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, необхідно накласти адміністративне стягнення з врахуванням характеру та тяжкості вчиненого правопорушення, обставин події та його особи, форми та ступеня його вини, у виді штрафу з позбавленнмя права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що діяла під час і за місцем вчинення правопорушення, що є достатнім для досягнення мети, передбаченої статтею 23 КУпАП, а саме щодо виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самою особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.

На підставі викладеного і керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 40-1Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто10200 (десять тисяч двісті) грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня вручення постанови.

Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя Н.О. Денисенко