КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№33/824/836/2020 Постанова винесена суддею Ларіною О.В.
Категорія: ст. 183-1 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., за участю захисника Ткаченка С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника Ткаченка С.О. на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2019 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, не працюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк 120 годин.

Також постановлено стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно з постановою суду, за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_1 не сплачує аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 01.10.2019 становить 44086,13 грн., сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Не погодившись з таким рішенням суду, захисник Ткаченко С.О. подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи постанову суду незаконною, просить її скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного прав опорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що органом, уповноваженим на складання протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема державним виконавцем Білоцерківського міського відділу ДВС ГТУ юстиції у Київській області Давидюк О.А. грубо порушено порядок складання такого протоколу та направлення матеріалів до суду. Так, в порушення норм КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення відсутня відмітка про роз`яснення ОСОБА_1 його прав і обов`язків, а також відмітки про підписання ОСОБА_1 такого протоколу та вручення його копії ОСОБА_1 або ж про відмову від підпису такого протоколу, і відсутні відомості про свідків чи понятих, які б могли посвідчити факт відмови ОСОБА_1 від його підписання. При цьому в протоколі наявна відмітка про направлення його поштою, проте відсутні будь-які докази такої відправки. Як зазначає апелянт, вказані обставини прямо підтверджують той факт, що протокол про адміністративне правопорушення складався за відсутності ОСОБА_1 , без його повідомлення про таке складання та без вручення і без направлення йому копії такого протоколу, чим грубо порушено права ОСОБА_1 гарантовані КУпАП.

Також в матеріалах справи наявний поштовий конверт та зворотне поштове повідомлення, з яких вбачається, що повістку про виклик до суду ОСОБА_1 не вручено з невідомих причин, що свідчить про те, що він не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в суді, а суд першої інстанції, розглянувши справу за відсутності ОСОБА_1 , грубо порушив його права, гарантовані ст. 268 КУпАП.

Крім того, при складенні розрахунку про заборгованість зі сплати аліментів від 11.10.2019 року державним виконавцем не враховано того, що ОСОБА_1 періодично сплачував аліменти на користь стягувача, що підтверджується квитанціями. Кілька разів, як стверджує ОСОБА_1 кошти повертались через відмову стягувача їх отримувати, а тому питання щодо наявності заборгованості є сумнівним та потребує детального вивчення державним виконавцем.

Також захисник Ткаченко С.О. просить поновити строк на апеляційне оскарження, як пропущений з поважних причин, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення у суді, і в матеріалах провадження відсутні відомості про отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови, а він отримав її копію безпосередньо в суді лише 19.12.2019 року.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення вважаю, що строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції захисником Ткаченком С.О. пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення захисника Ткаченка С.О. на підтримку доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апелянта, ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, який, на противагу твердженням апелянта, складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, підписано відповідною посадовою особою, та направлено ОСОБА_1 поштою, що в цілому не суперечить вимогам КУпАП, адже, якщо при складенні протоколу особа, яка притягується до відповідальності, не була присутня, то за відсутності законодавчо визначених механізмів, які б забезпечували можливість вручення примірнику протоколу такій особі в іншій спосіб, найбільш сприятливим, для забезпечення можливості ознайомлення особи з його змістом, є направлення його поштою, що в даному випадку і було здійснено державним виконавцем, а також копією виконавчого листа № 2-25008/2010 від 25.03.2011 року, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання: сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по 1/3 частині з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.12.2010 року, копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 19.04.2011 року, розрахунком заборгованості по аліментам, яка станом на 01.10.2019 року становить 44086,13 грн., наданими державному виконавцю поясненнями ОСОБА_1 від 09.07.2019 року, в яких він повідомив про те, що не працює, а перебуває на обліку у центрі зайнятості та попереджений про кримінальну відповідальність ( а.с. 7).

Що ж стосується посилання апелянта на відсутність заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів, то вони не заслуговують на увагу, оскільки ні в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції, ні при апеляційному перегляді справи стороною захисту не було надано документів підтверджуючих відсутність повної заборгованості зі сплати аліментів, та навіть при наданні захистом трьох квитанцій про сплату ОСОБА_1 аліментів: 19.09.2019 року в розмірі 1000 грн. та 24.09.2019 року в розмірі 1500 грн., на загальну суму 2500 грн., при необхідності сплати за вересень 2019 року аліментів в розмірі 2844,67 грн., це не вказує на їх сплату в повному розмірі.

Твердження апелянта про недотримання судом першої інстанції прав ОСОБА_1 внаслідок розгляду справи у його відсутність, коли він не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в суді, не відповідають дійсності, оскільки 02.12.2019 року ОСОБА_1 особисто отримав повістку про виклик до суду у судове засідання на 09.12.2019 року, проте до суду не з`явився, про поважність причин своєї неявки суду не повідомив, і ніяких заяв та клопотань не подавав, що й дало суду підстави для розгляду справи у його відсутність.

При цьому ОСОБА_1 в повному обсязі отримав можливість реалізувати надані йому права, що передбачені ст. 268 КУпАП, подавши апеляційну скаргу на судове рішення, проте будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, під час апеляційного розгляду стороною захисту ОСОБА_1 надано не було.

З огляду на викладене, фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, а вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183- КУпАП, доведена повністю, і тому твердження апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу цього адміністративного правопорушення не ґрунтуються на доказах у справі.

Таким чином, висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, є законним і обґрунтованим.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд, у відповідності з вимогами ст.ст. 33, 34 КУпАП, врахував характер вчиненого правопорушення, особу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, і наклав стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, що за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

Також обгрунтовано судом першої інстанції було прийнято рішення про необхідність стягнення із ОСОБА_1 судового збору, оскільки відповідно до Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав, чого не має місце в даній справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, де порушуються права дітей ОСОБА_1 - сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на належне матеріальне утримання, як не зміг вказати на таке порушення прав ОСОБА_1 і апелянт, а лише зазначив, що стягнення із ОСОБА_1 судового збору, ймовірно, є неправомірним.

За таких обставин, постанова суду є законною та обґрунтованою, тому підстави для її скасування - відсутні, а відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Поновити захиснику Ткаченку С.О. строк на апеляційне оскарження постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2020 року.

Апеляційну скаргу захисника Ткаченка С.О. залишити без задоволення, а постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк сто двадцять годин, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Горб І.М.