Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/558/20
Провадження № 3/674/190/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року м.Дунаївці

Суддя Дунаєвецького районного суду Хмельницької області Артемчук В.М., розрозглянувши матеріали Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця,

громадянина України, непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

-за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

09 травня 2020 року о 21 год. 45 хв. в м. Дунаївці по вул. МТС 25, ОСОБА_1 , керував автомобілем ВАЗ 2103 д.н. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю із порожнини роту, нечітка вимова, порушення координаційних рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 02 червня 2020 року о 16.00 годині не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про шо свідчить довідка про доставку рекомендованого повідомлення, порушник не повідомив про причини своєї неявки, заяву про відкладення розгляду справи не надав.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Неявка в судове засідання ОСОБА_1 , належним чином повідомленого про час та місце судового розгляду , являється його волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь в судовому розгляді справи та інших процесуальних прав.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі»№ 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення розумного строку розгляду судом справи, уникнення зловживання процесуальними правами особою, яка притягується до адміністративної відповідальності з метою ухилення від відповідальності, суд вважає за можливе справу розглянути на підставі наявних доказів.

Тим більше, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтями 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення в сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, 09 травня 2020 року о 21 год. 45 хв. в м. Дунаївці по вул. МТС 25, ОСОБА_1 , керував автомобілем ВАЗ 2103 д.н. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю із порожнини роту, нечітка вимова, порушення координаційних рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Протокол складений в присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , підписаний ними та посадовою особою, яка його склала.

Правилами дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 ПДР України).

Згідно ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , підтверджуються обставини, викладені в протоколі, а саме відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку.

Вищевказане підтверджується також оглянутим судом відеозаписом з нагрудних камер працівників патрульної поліції, з якого чітко спостерігається керування транспортним засобом порушником ОСОБА_1 , який на сигналізаційну вимогу поліцейських не зупинявся, однак після зупинки, останній не будучи в достатній мірі уважним, допустив рух автомобіля назад, чим допустив легке зіткнення з патрульним авто, на законну вимогу поліцейських стосовно проходження огляду на стан сп`яніння , водій відмовився.

Наявні у справі письмові пояснення свідків отримані у встановленому законом порядку та є належними та допустимими доказами.

Будь-яких фактів щодо неправильності складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_1 , порушення прав останнього, матеріали справи не містять, а з боку самого не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, водій притягується до адміністративної відповідальності у разі: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія БР № 055900 від 05.09.2020 р. , письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відеозаписом з нагрудної камери поліцейського та відео реєстратора службового автомобіля і є доведена.

З боку ОСОБА_1 до суду не надійшло будь-яких клопотань щодо витребування документів, виклик та допит свідків, тощо.

Таким чином, суд вважає за необхідне постановити рішення на підставі сукупності наявних у справі доказів.

Оцінивши зазначені докази в їхній сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Обставин, що обтяжують або пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що достатнім та необхідним для виховання особи правопорушника, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень, буде безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки саме таке стягнення забезпечить досягнення мети зазначеної ст. 23 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 221, 283, 284 КУпАП та на підставі ч.1 ст. 130 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Реквізити для здійснення перерахування коштів судового збору в Дунаєвецький Реквізити для здійснення перерахування коштів судового збору в Дунаєвецький районний суд Хмельницької області: для здійснення перерахування коштів судового збору отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код за , Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 22030106, Рахунок: UA0026001.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження (внесення подання прокурора) цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст.26 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Дунаєвецький районний суд в 10-тиденний строк з дня винесення постанови.

Суддя Дунаєвецького районного суду В. М. Артемчук