Справа № 201/3534/20
Провадження № 3/201/1859/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2020 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 05 березня 2020 року об 11 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «Шкода», д/н НОМЕР_1 , рухався в районі електроопори № 5387/09 по вул. Кодацький узвіз в м. Дніпрі, де при зміні напрямку руху ліворуч з метою розвороту не переконався в безпечності свого маневру, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Ніссан», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався позаду та здійснював маневр обгону, після чого автомобіль «Ніссан» продовжив некерований рух та виїхав за межі проїзної частини, де здійснив наїзд на перешкоди у вигляді електроопори № 5387/09 та будівлі гаражу. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав та пояснив, що, керуючи автомобілем «Шкода», він рухався по вул. Кодацький узвіз в м. Дніпрі та мав намір здійснити маневр розвороту, у зв`язку з чим обрав відповідне дозволене місце на дорозі для цього, потім впевнився у відсутності будь-яких перешкод як у зустрічному напрямку, так і позаду через дзеркала заднього виду, потім ввімкнув світловий покажчик повороту та розпочав маневр, однак в той момент, коли його автомобіль вже знаходився на зустрічній смузі, перпендикулярно дорозі, десь в 20-30 см. від узбіччя, то несподівано відбулось зіткнення з іншим автомобілем, що наближався позаду в попутному напрямку, при цьому він вважає, що цей водій рухався на більшій аніж він швидкості, оскільки перед початком маневрування іншого транспорту не було в зоні його оглядовості. Контактування з його автомобілем відбулось у водійські двері та по дотичній у ліве переднє крило.

Водій ОСОБА_2 , будучи допитаним під час судового розгляду, суду пояснив, що, знаходячись за кермом свого власного автомобіля «Ніссан» в час та місці зазначені в протоколі, він рухався по вул. Кодацький узвіз в м. Дніпрі зі сторони вул. Мандриківська зі швидкістю 50 км/год. По цій же дорозі попереду нього, ближче до правого краю проїзної частини, рухався автомобіль «Шкода», водій якого почав знижувати швидкість, при цьому на вказаному автомобілі не були ввімкнені світлові покажчики повороту, а тому він вирішив здійснити маневр обгону останнього. Ввімкнувши світловий покажчик повороту, він перестроївся на зустрічну частину дороги та продовжив рухатись прямо на безпечній боковій відстані від автомобіля «Шкода», однак водій вказаного транспортного засобу розпочав різко та несподівано здійснювати розворот у протилежному напрямку в той момент коли дистанція між ними була приблизно 15-20 м. Він намагався запобігти зіткненню, у зв`язку з чим гальмував та можливо навіть маневрував в межах зустрічної смуги в іншу від удару сторону, однак зіткнення все одно не вдалось уникнути та їх контактування між собою відбулось десь посередині проїзної частини, після чого його автомобіль продовжив некерований рух та виїхав за межі проїзної частини, де здійснив наїзд на перешкоди у вигляді стовпа та будівлі гаражу. При зіткненні з автомобілем «Шкода» на його автомобілі «Ніссан» було пошкоджено праве переднє крило. Він вважає, що перед зіткненням автомобіль «Шкода» ще не знаходився повністю перпендикулярно проїзній частині, проте і паралельно дорозі останній також вже не рухався. На його думку, те, що місце зіткнення знаходилось приблизно по середині проїзної частини, відповідає дійсності, оскільки при виконанні ним маневру обгону контактування з іншим автомобілем відбулось між правою та лівою частиною транспортних засобів відповідно.

Дослідивши безпосередньо у судовому засіданні показання учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, суд робить висновок про винуватість правопорушника ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Так, винність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується: схемою місця дорожньо-транспортної події від 05 березня 2020 року, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, напрямки руху водіїв та розташування транспортних засобів після цього, при цьому з координат розміщення останніх на проїзній частині дійсно вбачається, що зіткнення між транспортними засобами відбулось в той момент, коли водій ОСОБА_1 почав змінювати напрямок руху ліворуч з метою подальшого розвороту, а водій ОСОБА_2 в цей час вже наблизився позаду зліва по зустрічній смузі, внаслідок чого траєкторії руху останніх перетнулись між собою, що призвело до наслідків, які настали, також з зворотнього боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень вищезазначених транспортних засобів, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення; фотографіями з місця ДТП, які доповнюють повну картину дорожніх умов та обстановки на даній ділянці дороги; поясненнями водія-учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 , чим в сукупності доводиться, що ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення за зазначених обставин.

Таким чином суд приходить до висновку про винуватість водія ОСОБА_1 , оскільки, як було встановлено під час судового розгляду, саме правопорушником було змінено траєкторію руху, в той час коли інший водій ОСОБА_2 наближався позаду зліва, намагаючись випередити автомобіль по смузі зустрічного руху, яку навскіс став перетинати правопорушник, намагаючись виконати маневр розвороту, при цьому останній не врахував дорожні умови та геометричні параметри на вказаній ділянці дороги, а отже саме його дії знаходяться в причинному зв`язку з наслідками, що настали. Також відповідні пошкодження на обох транспортних засобах дають можливість відтворити механізм цієї пригоди, яка відбулась в момент коли водій ОСОБА_1 став розгортатись в безпосередній близькості перед іншим автомобілем, під керуванням водія ОСОБА_2 , який слідував позаду по зустрічній смузі руху, а тому контактування з автомобілем «Ніссан» відбулось його передньою правою частиною з лівою передньою частиною автомобіля «Шкода», яким керував водій ОСОБА_1 . Отже, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності при зміні напрямку руху та розвороті повинен був переконатись, що це буде безпечним та не створить небезпеки не тільки перед початком свого маневрування, а також і в ході (впродовж) всього його здійснення, однак водієм при виборі прийомів керування транспортним засобом не була врахована дорожня обстановка, її інтенсивність, рівень організації дорожнього руху на ділянці дороги, по якій позаду наближався водій ОСОБА_2 , у зв`язку з чим їх траєкторії руху перетнулись між собою, так як водій ОСОБА_1 продовжив рух, перетинаючи смугу руху автомобіля «Ніссан».

Щодо заперечень сторони захисту відносно того, що протокол про адміністративне правопорушення було складено пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту його виявлення, що, на їх думку, суперечить вимогам ст. 254 КУпАП, слід зазначити наступне. Зокрема, відповідно до положень пункту 6 Розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у випадках, коли для прийняття об`єктивного рішення виникає необхідність для отримання додаткових даних, поліцейський, який оформлює матеріали ДТП, протягом доби передає оформлені матеріли ДТП для подальшого розгляду уповноваженій особі підрозділу патрульної поліції, на території обслуговування якого сталася пригода. Згідно пункту 7 Розділу ІХ зазначеної Інструкції, уповноважена особа підрозділу патрульної поліції під час розгляду матеріалів ДТП повинен в найкоротший строк, але не більше одного місяця з дати вчинення ДТП, встановити всі обставини її скоєння, вжити інших заходів щодо об`єктивного визначення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, скласти відносно такої особи протокол про адміністративне правопорушення. Інкриміноване ОСОБА_1 діяння мало місце 05 березня 2020 року, а протокол відносного нього було складено 06 квітня 2020 року, тобто пізніше одного місяця з дати вчинення ДТП, однак дані обставини не стали наслідком порушень з боку уповноважених посадових осіб, а навпаки настали з причин неявки ОСОБА_1 на запрошення та виклики до управління патрульної поліції.

Відомості про те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не отримувала копії відповідного протоколу про адміністративне правопорушення в момент його складання дійсно мають місце, однак це не порушує права такої особи, оскільки ОСОБА_1 не з`явився на запрошення до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, про що мається відповідний запис в змісті протоколу. В той же час слід зауважити, що зазначені недоліки не вплинули на реалізацію порушником свого права на захист і реалізацію інших прав, передбачених ст. 268 КУпАП, оскільки в ході судового розгляду останній ознайомився з матеріалами справи в повному обсязі, приймав участь у судових засіданнях із захисником-адвокатом та заявляв відповідні клопотання щодо його невинуватості. Тому вказані обставини не перешкоджають суду досягти завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення і, як наслідок, забезпечити охорону порушених прав і свобод, а також охорону встановленого правопорядку.

Отже, аргументи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо наявності недоліків у протоколі про адміністративне правопорушення, слід вважати безпідставними, оскільки, перевіривши зміст даного протоколу на відповідність вимогам закону, зокрема ст. 256 КУпАП, суд приходить до висновку про відсутність порушень на які вказує сторона захисту у своєму клопотанні. Вказаний протокол про адміністративне правопорушення містить в собі всі необхідні обставини, необхідні для вирішення справи по суті, зокрема фактичні обставини вчиненого протиправного діяння були викладені в повному обсязі, що дозволяє встановити дорожні умови та обстановку, що склалась на відповідній ділянці дороги під час зіткнення автомобілів між собою.

З приводу зауважень сторони захисту про наявність недоліків у схемі місця ДТП та її невідповідності вимогам закону, необхідно зазначити, що суд, перевіривши її на відповідність вимогам п.п. 4, 5 Розділу ІХ зазначеної Інструкції вважає, що даний доказ був оформлений допустимим шляхом та належно відповідає обставинам зафіксованим в протоколі про адміністративне правопорушення. Зокрема, на схемі місця ДТП було графічно зображено ділянку дороги, на якій сталось ДТП, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини, координати місця зіткнення та інші відомості необхідні для прийняття обґрунтованого та справедливого рішення по справі.

Долучені до матеріалів справи за клопотання сторони захисту відеозаписи, на яких зафіксовано їх власний огляд місця ДТП та прилеглої до неї території, не може вважатися належним доказом, оскільки оглянуті обставини не мають значення для об`єктивного визначення причин події.

Експертні висновки спеціалістів, що були надані на заяви сторін процесу, суд не приймає до уваги, оскільки для вирішення даної справи по суті зібрано достатню кількість вищевказаних доказів, які є допустимими, належними, достовірними та не суперечливими між собою, а тому в необхідності спеціальних знань експертів немає потреби, в матеріалах цієї справи наявна достатня кількість інформації, яка в повному обсязі характеризує дорожні умови та обстановку, що склалась на відповідній ділянці дороги, при цьому таких матеріалів достатньо для прийняття об`єктивного та обґрунтованого рішення у справі. Також вказані висновки спеціалістів суд не може визнати прийнятними, оскільки вихідні дані надані сторонами на дослідження та обставини, які були встановлені в ході судового розгляду різняться між собою, а тому висновки експертних досліджень не беруться за основу при вирішенні справи по суті.

Висловлювання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо завчасного включення ним світлового покажчику повороту, який мав би попередньо свідчити про його намір виконати відповідний маневр, необхідно вважати такими, що не підтверджуються та не спростовуються будь-якими матеріалами справи, оскільки останнє не знайшло свого обґрунтування під час судового розгляду. До того ж слід звернути увагу учасників процесу, що позначення повороту попереднім включенням відповідного світлового покажчику являється лише попереджувальним заходом та не позбавляє особу обов`язку переконатись в безпечності своїх дій при зміні напрямку руху.

Крім того слід зазначити, що покази ОСОБА_1 з приводу того, що водій ОСОБА_2 міг рухатись на великій швидкості, що, на його думку, могло призвести до наслідків, які настали, слід вважати не доведеними, оскільки останні також не знайшли свого обґрунтування під час дослідження матеріалів адміністративної справи, а тому такі покази суд вважає неприйнятними виходячи з вимог допустимості та належності доказів по справі. Суд критично відноситься до вказаних аргументів сторони захисту ще й з огляду на те, що термін «велика швидкість» в даному випадку вважається оціночним поняттям та може не вірно трактуватись самим правопорушником або трактуватись ним у вигідну для нього сторону. Вказані обставини мають суб`єктивний характер, оскільки швидкість автомобіля сприймається кожною особою індивідуально, а тому, з цієї точки зору, ці відомості не можуть бути визнані достовірними.

Аргументи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо порушення іншим водієм ОСОБА_2 правил дорожнього руху не заслуговують на увагу в рамках розгляду даної адміністративної справи, оскільки під час її розгляду провадження здійснюється лише в рамках фактичних обставин викладених в даному протоколі відносно водія ОСОБА_1 та встановлення в його діях порушень правил дорожнього руху. До того ж достовірно було встановлено, що водій ОСОБА_2 вже деякий проміжок часу до зіткнення знаходився в усталеному стані, тобто без змін траєкторії його руху, а отже його дії не могли викликати наслідки, що настали, останній рухався в напрямку, що був обраний ним раніше, в той час коли саме водієм ОСОБА_1 попереду було змінено напрямок руху, що призвело до наслідків, які настали.

Клопотання захисника про направлення цієї справи для дооформлення суд вважає недоцільними, оскільки в матеріалах адміністративної справи наявна достатня кількість інформації, яка в повному обсязі характеризує дорожні умови та обстановку, що склалась на відповідній ділянці дороги, при цьому таких матеріалів достатньо для розгляду справи по суті та прийняття об`єктивного та обґрунтованого рішення по ній. Разом з тим, слід звернути увагу учасників провадження, що відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, встановлення наявності вказаних у клопотанні обставин підлягає з`ясуванню саме при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідним органом (посадовою особою), в даному випадку судом.

Підсумовуючи вищевикладене, а також даючи оцінку дослідженим вище доказам з точки зору їх достатності та взаємозв`язку між собою для прийняття обґрунтованого процесуального рішення, суд вважає безперечним та доведеним той факт, що водієм ОСОБА_1 було порушено правила дорожнього руху, які призвели до дорожньо-транспортної події з автомобілем «Ніссан».

Таким чином, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про доведеність вини правопорушника в порушенні водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При визначені виду і розміру стягнення враховую характер вчиненого правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність.

З урахуванням викладеного вважаю за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, 299 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі трьохсот сорока гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі чотирьохсот двадцяти гривень сорока копійок.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Постанова набрала чинності:

Суддя: В.М. Гончаренко