Справа № 758/4658/20
3/758/3248/20 Категорія
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2020 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Зубець Ю. Г., розглянувши матеріали, що надійшли від КП «Муніципальна охорона», про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , громадянки України, працюючої продавцем у ФОП « ОСОБА_2 », яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.44-3 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії КВ № 00001 від 11 квітня 2020 року, ОСОБА_1 здійснювала продаж слабоалкогольного напою (пиво) покупцю ОСОБА_3 , порушуючи п. 1.12 з переліку зупинених видів діяльності суб`єктів господарювання.

В судове засідання з`явився захисник ОСОБА_1 - Воронцов В.В. та заперечував вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП та пояснив суду, що ФОП ОСОБА_5 не здійснює продаж алкогольних напоїв на розлив, а здійснює роздрібну торгівлю. Відповідно до Закону України від 19.12.1995 р. «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», дозволяється продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці тільки суб`єктам господарювання громадського харчування. ФОП ОСОБА_5 здійснює роздрібний продаж пива у присутності покупця з металевих нержавіючих кегів виключно в закупорену пластикову пляшку з кришкою-фіксатором. Отже, має місце продаж алкогольних напоїв, який є різновидом роздрібної торгівлі.

Суть правопорушення має бути викладена відповідно до диспозиції тієї частини або статті, за якої складається протокол. Так ст. 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Норма статті 44-3 КУпАП носить бланкетний характер, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Постанова КМУ № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" не забороняє торгівлю продуктами харчування. Протокол про адміністративне правопорушення не містить вказівки про те, яким саме закладом є ФОП ОСОБА_5 . Крім того, у протоколі має бути вказана повна та правильна назва нормативно-правового акту, а також конкретні пункти вказаного нормативно-правового акту, які забороняють вчиняти певні дії.

Крім того, ОСОБА_1 не є безпосереднім суб`єктом господарювання, а отже не є суб`єктом даного правопорушення. Рішення про припинення роботи приймає виключно повноважний керівник суб`єкта господарської діяльності, в той час як ОСОБА_1 є лише працівником.

Вислухавши пояснення захисника Воронцова В.В., дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, пояснювальну записку до протоколу, диск, копію розпорядження КМДА №444, суд прийшов до висновку, що, відповідно до ст.247 КУпАП, справа відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів у справі та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, як зазначено в ч.2 ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП і не може бути перекладений на суд.

Вказане відповідає вимогам Конституції України та практиці ЄСПЛ.

Так, відповідно до вимог ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п.2 ст.6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» (Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI), представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже ст.6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно добутих доказів.

Враховуючи викладене, вважаю, що у справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню положення ст.62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, відповідно до ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю в її діях події та складу правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44-3, 247, 294, 307, 308 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Суддя Ю.Г. Зубець