Справа № 206/2172/20
Провадження № 3/206/1047/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Поштаренко О.В.

за участю секретаря Бубісь А.В.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянина України, працюючого директором ТОВ «ФІРМА» «ВІЗАРТ ЛТД», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,

за участю захисника-адвоката: Прибильського В.Г.

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська з Головного Управління ДПС у Дніпропетровській області надійшли матеріали справи відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, встановлено, що вказаний протокол складено Головним державним ревізор-інспектором відділу контролю за відшкодуванням ПДВ управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДПС у Дніпропетровській області Соболь ОСОБА_2 .В ОСОБА_3 за порушення ведення податкового обліку ТОВ «Фірма «Візард ЛТД» (), яке призвело до відсутності права на отримання бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку у сумі 29 632,00 грн. по податковій декларації з ПДВ за лютий 2020 року ТОВ «Фірма «Візард ЛТД» ().

У вказаному протоколі зазначено, що посадова особа ОСОБА_1 , керівник ТОВ «Фірма «Візард ЛТД» () вчинив правопорушення встановленого порядку ведення податкового обліку (ч. 1 ст. 163-1 КУпАП), а саме: ТОВ «Фірма «Візард ЛТД» задекларовано до бюджетного відшкодування суми податку на додану вартість, які є фактично не сплаченими постачальникам, чим порушено пункт 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, що призвело до відсутності у ТОВ «Фірма «Візард ЛТД» права на отримання бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку по податковій декларації з податку на додану вартість за лютий 2020 року у сумі 29 632,00 грн., відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 163-1 КУпАП. Факт вчинення правопорушення зафіксований актом перевірки від 16.04.2020 № 18674/04-36-04-02/41156891.

Особа стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення до суду не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.?

В судовому засіданні ОСОБА_4 просив справу відносно ОСОБА_1 закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення та просив долучити до справи відповідне клопотання.

Суд, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вислухавши доводи захисника-адвоката, дослідивши клопотання, приходить до наступного.

Так, відповідно до вказаного протоколу, зазначено, що посадовою особою ТОВ «Фірма «Візард ЛТД» ОСОБА_1 вчинено адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП у зв`язку із тим, що ТОВ «Фірма «Візард ЛТД» задекларовано до бюджетного відшкодування суми податку на додану вартість, які є фактично не сплаченими постачальникам, чим порушено пункт 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, що призвело до відсутності у ТОВ «Фірма «Візард ЛТД» права на отримання бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку по податковій декларації з податку на додану вартість за лютий 2020 року у сумі 29 632,00 грн, що підтверджено актом про результати камеральної перевірки ТОВ «Фірма «Візард ЛТД» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за лютий 2020 року від 16.04.2020.

Відповідно до вказаного акту від 16.04.2020 встановлено, що ТОВ «Фірма «Візард ЛТД» задекларовано до бюджетного відшкодування суми податку на додану вартість, які є фактично не сплаченими постачальникам. Також в зазначеному акті визначено перелік підприємств, яким нібито ТОВ «Фірма «Візард ЛТД» не було сплачено вартість поставленого товару.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Фірма «Візард ЛТД» було сплачено зазначеним у акті підприємствам вартість поставленого товару, що підтверджується платіжними дорученнями під № 71 від 24.01.2020 року, № 80 від 28.01.2020, № 140 від 13.02.2020; № 170 від 21.02.2020, № 173 від 24.02.2020, № 58 від 23.01.2020, № 145 від 14.02.2020.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи працівниками ТОВ Фірма «Візард ЛТД», після складання вказаного акту, до контролюючого органу, який прийняв рішення про відсутність у ТОВ Фірма «Візард ЛТД» права на отримання бюджетного відшкодування ПДВ, останнім було надіслано на адресу контролюючого органу заперечення на акт про результати камеральної перевірки від 16.04.2020 року із наданням підтверджуючих доказів, які спростовують висновки контролюючого органу.

Відповідно до абзацу «б» пункту 200.4 статті 200 Кодексу, при відємному значені суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200, така сума підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200"'. З статті 200'1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

Таким чином єдиною умовою отримання права на бюджетне відшкодування податку на додану вартість є сплата постачальнику товару/послуги вартості даного товару/послуги яка в собі включає в свою чергу відповідний розмір ПДВ.

Так, викладені обставини спростовують висновок контролюючого органу викладений в акті під № 18674/04-36-04-02/41156891 про те, що ТОВ «Фірма «Візард ЛТД» фактично не сплатила податок на додану вартість постачальникам у попередніх та звітному (податкових) періодах.

Враховуючи фактичну сплату податку на додану вартість постачальникам на підставі підпункту «б», пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України у ТОВ «Фірма «Візард ЛТД» виникло право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, а відтак в діях посадової особи ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до матеріалів справи встановлено, що ТОВ «Фірма «Візард ЛТД» було подано уточнення Додатку3 до податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2020 року.

Так, відповідно до висновку зазначеного в акті під № 18674/04-36-04-02/41156891, вбачається що ТОВ «Фірма «Візард ЛТД» не має права на бюджетне відшкодування заявленого податку на додану вартість у зв`язку із наявністю поточної кредиторської заборгованості за товари, роботи, послуги на кінець звітного періоду в розмірі 11 057,60 тис. грн., однак зазначена обставина не знайшла свого підтвердження оскільки до зазначеного висновку контролюючий орган прийшов після аналізу фінансової звітності ТОВ «Фірма «Візард ЛТД», про що зазначено в Акті.

Проте у фінансовій звітності не передбачено зазначення суми кредиторської заборгованості по кожному контрагенту особи, яка подала звітність. Тобто контролюючий орган зробив висновки без аналізу господарських взаємовідносин по конкретному контрагенту, зокрема ТОВ «Т.Д.К.», ТОВ «Дунапак Таврія», ТОВ «Апогей», ТОВ «Талисман Лтд», ТОВ «Глобал-Инвест», а прийшов до висновки лише беручи до уваги узагальнюючі дані, що по суті протирічить чинному законодавству.

Також, в акті зазначено, що згідно з Додатком 3 (Розрахунок суми бюджетного відшкодування) до податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2020 року ТОВ «Фірма «Візард ЛТД» сформовано від`ємне значення і бюджетне відшкодування ПДВ за рахунок, у тому числі, операцій з придбання у ТОВ «Глобал-Инвест» (податковий номер 33725695, ГУ ДПС у Херсонській області, АРК, Севастополь (Херсонський), стан платника - 4 (порушено Провадження у справі про банкрутство) товару, а саме «кукурудза насіння» з кодом згідно з УКТ ЗЕД 1005.

Так, згідно з даними Єдиного реєстру податкових накладних загальний обсяг операцій з придбання ТОВ «Фірма «Візард ЛТД» у лютому 2020 року складає 294,0 тис. грн., у тому числі ПДВ - 49,0 тис. грн.

Однак, відповідно до аналізу даних Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що у ТОВ «Глобал-Инвест» з моменту реєстрації платником ПДВ відсутнє придбання товару за номенклатурою «кукурудза насіння» та/або кодом згідно УКТ ЗЕД «1005».

Виходячи з вищенаведеного, у контролюючого органу відсутня інформація, яка б підтверджувала реальність здійснення господарської операції з придбання ТОВ «Фірма Візард ЛТД» зазначеного товару у постачальника ТОВ «Глобал-Инвест».

Між тим, за змістом статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її. оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тому саме на підставі первинних бухгалтерських документів контролюючий орган мав право здійснювати оцінку та примати відповідні рішення, а не лише на підставі даних баз ДПС.

Щодо посилань в Акті перевірки на відсутність реального факту придбання ТОВ «Глобал-Інвест» товару, а саме «кукурудза насіння» з кодом згідно з УКТ ЗЕД 1005, що свідчить про відсутність необхідних умов для реального настання результатів відповідної господарської діяльності, що було встановлено з наданої податкової інформації, вважаємо такими, що не можуть бути підставою для позбавлення скаржника права на податковий кредит з тих підстав, що згідно статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Нормативними актами України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов`язаннями іншої юридичної особи, в тому числі за податковими зобов`язаннями.

Податковий кодекс України не ставить право на податковий кредит в залежність від обов`язкового підтвердження декларування відповідної суми податкових зобов`язань контрагентом. Податок на додану вартість є непрямим податком і сплачується при придбані товару (послуги) не безпосередньо до бюджету, а постачальнику товарів (послуг). І лише у такого постачальника товару (послуг), який у складі вартості придбаного товару (послуги) отримав податок на додану вартість, виникають зобов`язання стосовно сплати податку до бюджету. При цьому, покупець товарів (послуг) не може нести відповідальність за постачальника.

Дана позиція відповідає практиці Верховного Суду України у подібних правовідносинах (постанова від 11.12.2007, справа № 21-137во06ф де ВСУ дійшов висновку про те, що у разі невиконання контрагентом зобов`язання зі сплати податку до бюджету. відповідальність та негативні наслідки настають саме щодо цієї особи. Ця обставина не є підставою для позбавлення платника ПДВ права на його відшкодування у разі, коли цей платник виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

В акті перевірки контролюючим органом зазначено, що на підставі аналізу задекларованих податкових накладних встановлено невідповідність придбаних контрагентом товарів, придбаного скаржником. Однак, при проведенні вказаного аналізу контролюючий орган обмежився лише операціями контрагента скаржника згідно із даними баз ДПС. Проте контролюючим органом не бцло досліджено саме первинні бухгалтерські документи на підставі яких ТОВ «Глобал-Инвест» придбало товар «кукурудза насіння».

В свою чергу посилання податкового органу на недоведеність факту постачання та придбання скаржником товару, у зв`язку із неможливістю встановленням походження такого товару протирічить принципу індивідуальної відповідальності, закріпленого ст. 61 Конституції України.

Разом з цим, скаржник не зобов`язаний та не має об`єктивної можливості під час придбання товару у контрагента встановлювати його походження, а тому не може нести відповідальність з урахуванням таких обставин діяльності контрагента.

Окрім того, скаржник позбавлений можливості впливати на його контрагентів в частині здійснення ними господарської діяльності в рамках чинного законодавства України, зокрема і в частині своєчасної подачі до контролюючих органів податкової звітності.

Постановами Верховного суду від 07.03.2018 у справі № 804/3420/169 та від 23.05.2018 у справі № 804/2551/13-а встановлено, що відсутність товарів по ланцюгу постачання не є доказом нереальності господарських операцій. Правовідносини контрагентів із третіми особами у ланцюгах постачання, з якими скаржник не вступав у господарські відносини, самі по собі, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про нереальність господарських взаємовідносин.

Посилання контролюючого органу, на результати опрацювання зібраної податкової інформації, отриманої від податкових органів на обліку в яких перебуває контрагент скаржника, скаржник вважає безпідставними, а результати опрацювання зібраної податкової інформації щодо контрагента скаржник не можуть бути допустимими доказами, оскільки чинним законодавством України не покладено обов`язку здійснення контролю за дотриманням постачальниками по ланцюгу вимог законодавства з оподаткування в їх господарській діяльності і можливі неправомірні дії і у разі припущення ними будь-яких порушень нести за них негативні наслідки у разі припущення ними будь-яких порушень нести за них негативні наслідки у вигляді позбавлення прав на податковий кредит за податку на додану вартість, яке виникає в результаті сплати податку на додану вартість при придбанні товарів (робіт, послуг), так як згідно Конституції і податкового законодавства передбачена індивідуальна відповідальність, згідно якої припущені порушення одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом не впливають на права та обов`язки іншого платника податків.

А відтак, доводи контролюючого органу про не підтвердження реальності здійснення господарських операцій мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на віднесення певних витрат до складу валових витрат з податку на прибуток чи віднесення до складу податкового кредиту певних сум податку на додану вартість.

При дослідженні факту здійснення господарської операції оцінюватися повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Обґрунтування контролюючим органом своїх висновків про нереальність господарської операції на підставі інформаційних баз даних є невмотивованими, оскільки у своїй діяльності відповідач повинен керуватися Конституцією України, Податковим кодексом України, законами України, іншими нормативними актами, відповідно до яких об`єктом документальної перевірки є первинні документи, які використовуються в бухгалтерському і податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, тоді коли інформаційні бази даних податкового органу не є об`єктом перевірки та не є належними доказами.

Так, викладене вказує на безпідставність висновків контролюючого органу про нереальність здійснення господарської операції з придбання ТОВ «Фірма «Візард ЛТД» зазначеного товару у постачальника ТОВ «Глобал-Инвест».?

Так, відповідно до положень підпункту «б» пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України єдиною умовою для бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку є факт оплати податку отримувачем товарів у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів.

Факт оплати податку отримувачем товарів у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів підтверджено платіжними дорученнями, наданими ТОВ «Фірма «Візард ЛТД», а тому останні мають право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень тау спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 163-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена в адміністративно правових нормах відповідною статтею Особливої частини КУпАП сукупність ознак, які визначають громадську небезпечність, винність, протиправність вчинку, що призводить до застосування адміністративно правових санкцій. До складу правопорушення входять: об`єкт правопорушення; об`єктивна сторона правопорушення; суб`єкт правопорушення; суб`єктивна сторона правопорушення. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.

Згідно із ч. 13 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Враховуючи зазначені положення КУпАП для притягнення особи до адміністративної відповідальності необхідно встановити в діях особи склад адміністративного правопорушення, а враховуючи той факт, що ТОВ «Фірма «Візард ЛТД» здійснила оплату за поставлений товар постачальникам таких товарів то у діях посадової особи ТОВ «Фірма «Візард ЛТД» відсутній склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що обставини, викладені в протоколі не містять всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 163- 1 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст. 163-1, 247, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ,про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя О.В.Поштаренко