Справа №461/2907/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2020 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.182 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

04 березня 2020 року о 03 годині 50 хвилин громадянин ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , в нічний час доби гучно кричав, свистів на зупинці громадського транспорту та біля житлового будинку, чим порушив п.3.2.1. ухвали Львівської міської ради №3166 від 01/28/2010, повторно протягом року.

ОСОБА_1 в судове засідання неодноразово не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується наявними у матеріалах справи судовими викликами. З матеріалів справи вбачається обізнаність ОСОБА_1 про скерування протоколу на розгляд до суду. Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Зважаючи на обов`язок суду щодо розгляду справи в розумні строки, приходжу до переконання про можливість розгляду справи за відсутності особи щодо якої складено протокол.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною 2 ст.182 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення, порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях.

Ухвалою Львівської міської ради №3166 від 01/28/2010, затверджені Правила дотримання тиші у громадських місцях на території м. Львова.

Пунктом 3.2.1. цих Правил, забороняється здійснювати дії, що порушують громадський порядок та санітарні норми рівня допустимого шуму, такі як: гучні крики, свист, співи, гра на музичних інструментах, користування звуковідтворювальною апаратурою на захищених об`єктах.

При оцінці доказів суд керується принципом "поза розумним сумнівом», а саме, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад вказаного вище адміністративного правопорушення, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №154167 від 04 березня 2020 року, рапортом працівника поліції, протоколом про адміністративне затримання від 04 березня 2020 року, які за своїм змістом доводять те, що 04 березня 2020 року о 03 годині 50 хвилин громадянин ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , в нічний час доби гучно кричав, свистів на зупинці громадського транспорту та біля житлового будинку.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.182 доведена повністю.

Враховуючи особу ОСОБА_1 , характер вчиненого правопорушення, ступінь вини у скоєному, беручи до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, ст.40-1КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. Так, згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому з ОСОБА_2 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 420,40 гривень.

Керуючись ст. ст.182, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.182 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 15 (п`ятнадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 255 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 420 гривні 40 копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.В. Стрельбицький