Справа № 428/2299/20
Провадження №3/428/638/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Олійник В.М., за участю секретаря Солошенка П.В., захисника Петрощук К.В.,

розглянувши матеріали, які надійшли які надійшли з Управління з питань праці ГУ Держпраці у Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності ч. 1 ст. 41 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , працюючого ФОП, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення № ЛГ4602/35/АВ/П/ПТ від 17.02.2020 року, 17.02.2020 за місцем провадження господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено порушення ч.3 ст.24 КЗпП та постанови КМУ № 413, яке виразилося в тому, що ОСОБА_1 не надав повідомлення до ДПІ у м.Сєвєродонецьк ГУ ДФС у Луганській області про прийняття на роботу ОСОБА_2 , за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 41 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причин неявки суду не повідомив, про день та час розгляду адміністративної справи повідомлений належним чином, шляхом направлення повістки з повідомленням за зазначеною ним адресою зазначеною в протоколі, заяв про відкладення розгляду справи чи слухання справи без його участі не надходило.

Захисник Петрощук К.В. в судовому засіданні просила закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, зазначивши, що на підставі наказу про прийняття на роботу № 3 від 25.05.2016 ОСОБА_2 , було прийнято на роботу та з 26.05.2016 вона приступила о роботи. Того ж дня 25.05.2016 ОСОБА_1 повідомив відповідний податковий орган про прийняття на роботу ОСОБА_2 , про що свідчить належним чином завірена копія повідомлення зі штампом територіального органу Державної податкової служби України про отримання повідомлення від 25.05.2016.

Вислухавши пояснення захисника, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність закрити провадження у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Так, суд зобов`язаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 1 КУпАП, в якій зазначено, що завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, ч. 1 ст. 41 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Відповідно до ч.3 ст.24 КЗпП працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ № 413 від 17.06.2015 (в редакції на момент укладення трудового договору) було визначено порядок та способи повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу, а також затверджено форму повідомлення про прийняття на роботу.

ОСОБА_1 інкримінується порушення ч.3 ст.24 КЗпП та постанови КМУ № 413, яке виразилося у ненаданні повідомлення до ДПІ у м.Сєвєродонецьк ГУ ДФС у Луганській області про прийняття на роботу ОСОБА_2 , за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 41 КУпАП. В підтвердження даних обставин також надано акт інспекційного відвідування та припис про усунення виявлених порушень від 17.02.2020.

З наказу про прийняття на роботу № 3 від 25.05.2016 слідує, що ОСОБА_2 було прийнято на посаду молодшої медичної сестри. До роботи приступити з 26.05.2016.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

У той же час стороною захисту суду було надано повідомлення від 25.05.2016 про прийняття працівника ОСОБА_2 на роботу, затвердженої форми на момент прийняття, зі штампом територіального органу Державної податкової служби України про отримання повідомлення від 25.05.2016.

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

У відповідності до ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

У відповідності до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: … закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу…

З матеріалів справи, зокрема і протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що порушення було виявлене 17.02.2020 під час проведення перевірки, того ж дня було і складено протокол у відношенні ОСОБА_1 .

Таким чином, строк притягнення до адміністративної відповідальності передбачений ст.38 КУпАП на час розгляду справи - сплинув.

Однак зі змісту п.7 ч.1 ст.247 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні правопорушення.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі ЛГ4602/35/АВ/П/ПТ від 17.02.2020 року спростовано наданими в судовому засіданні поясненнями, а також копією повідомлення про прийняття працівника на роботу, а отже в даному випадку відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, тому суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до п. 1 ст. 247, ст.284 ч.1 п.3 КУпАП.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, ст. 6, 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.247 п.1, п. 3 ч. 1 ст. 284 , ст. 294 КУпАП України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сєвєродонецький міський суд.

Суддя В. М. Олійник