Провадження № 33/4808/75/20
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Деркач Н. І.
Суддя-доповідач Шкрібляк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Шкрібляк Ю.Д., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Косійчука І.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою (далі АС) ОСОБА_1 , на постанову судді Івано-Франківського міського суду від 21 січня 2020 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець

АДРЕСА_1 , громадянин України,

визнаний винуватим за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 420 грн.

З постанови судді вбачається, що 06 грудня 2019 року о 03 год. 10 хв. ОСОБА_1 в м. Івано-Франківську, по вул. Довженка, порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), а саме, керував автомобілем «ВАЗ 2105» н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: дуже розширені зіниці очей, які не реагують на світло, підвищена жвавість. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

У своїй АС Лазорук М.В. покликається на те, що постанова судді щодо нього є незаконною, необґрунтованою, і такою, що винесена з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Суддя належним чином не дослідив усіх обставин справи та безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності .

Просить постанову судді Івано-Франківського міського суду від 21 січня 2020 року щодо нього скасувати та закрити справу, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституцією України та ст. 268 КУпАП.

В засіданні апеляційного суду 20 березня 2020 року ОСОБА_1 заперечив свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення і пояснив, що 06 грудня 2019 року, приблизно четвертої години ночі, його зупинили працівники поліції, обґрунтувавши причину зупинку у зв`язку з наявними технічними несправностями його автомобіля. В ході спілкування працівники поліції запропонували йому поїхати в Івано-Франківський ОНД для проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, однак він відмовився. Працівниками поліції був проведений його поверхневий огляд та його автомобіля, під час якого виявлено заборонені наркотичні засоби. Відкрито з приводу цього кримінальне провадження, однак у висновку експерта зазначено, що вага забороненої речовини становила 0, 5 гр.

Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, просить провадження в справі закрити.

В судовому засіданні поліцейський-свідок ОСОБА_2 , пояснила, що однієї ночі у грудні 2019 року, з напарником патрулювала по вул. Довженка, що в м.Івано-Франківськ, де побачила автомобіль марки «ВАЗ 2105» н.з. НОМЕР_1 , що рухався з наявними технічними несправностями. Даний автомобіль вони зупинили. У водія були відсутні реєстраційні документи на транспортний засіб, у зв`язку з чим розглянули справу на місці вчинення правопорушення та винесли відповідну постанову за ч.1 ст.126 КУпАП із застосуванням адмінстягнення у виді штрафу розміром 425 грн. В процесі спілкування було виявлено у водія ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння та запропоновано водію поїхати в Івано-Франківський ОНД для медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, однак водій ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду.

Під час перевірки водія було викликано екіпаж 152 і на запитання чи є у водія заборонені законом речовини, останній відповів так - є. Працівники поліції здійснили поверхневий огляд, під час якого виявлено наркотичні засоби Після чого викликали слідчо-оперативну групу, яка за даним фактом відкрила кримінальне провадження.

Свідок-поліцейський ОСОБА_3 , пояснив, що 06 грудня 2019 року приблизно четвертої години ночі отримав виклик від ОСОБА_2 про допомогу, приїхавши на місце події побачив ОСОБА_4 з явними ознаками наркотичного спяніння. Йому було запропоновано пройти медичний огляд в медзакладі на стан наркотичного сп`яніння, на що останній відмовився. Тоді було проведено поверхневий огляд ОСОБА_1 , під час якого було виявлено наркотичні речовини.

Апеляційним судом свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 неодноразово були повідомлені про їх виклик, однак в судове засідання не з`явилисся, хоча їх пояснення були предметом дослідження суддею місцевого суду. Достовірність пояснень вказаних свідків суддею апеляційного суду не викликають сумнівів.

03 червня 2020 року ОСОБА_4 пояснив, що його захисник Косійчук І.Г. знає про розгдяд даної справи, однак не може з`явитися у суд, свої законні інтереси представляти буде сам. Письмового клопотання від захисника ОСОБА_7 про відкладання справи до апеляційного суду не надходило.

05 червня 2020 року ОСОБА_1 не з`явився в апеляційний суд, хоча належним чином був повідомлений про розгляд даної справи. Письмового клопотання від ОСОБА_1 про відкладання справи до апеляційного суду не надходило.

Заслухавши пояснення ОСОБА_8 та його захисника Косійчука І.Г., які просять скасувати постанову, а провадження закрити; перевіривши матеріали справи та додані документи, переглянувши відеозаписи з нагрудних знаків поліцейських та додані документи, допитавши свідків-поліцейських Дзюрбіль В.Я та ОСОБА_3 , апеляційний суд вважає, що АС слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до приписів ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таких вимог закону суддя при розгляді справи дотримався.

Так, в АС Лазорук М.В. посилається на те, що суддя першої інстанції безпідставно розглянув справу без його участі, чим порушив його право на захист.

Перевіряючи вищевказані доводи АС, апеляційний суд звертає увагу на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на участь в судовому засіданні суду першої інстанції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановлено ст.268 КУпАП, відповідно до якої, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_8 вказав, що він знав, що його справа розглядатиметься Івано-Франківський міський судом, адже йому були роз`ясненні його права під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, однак при розгляді справи не був присутній.

Вказані дії, спрямовані на зловживання процесуальними правами. Хоч і ззовні виглядають як дії, спрямовані на повне та всебічне дослідження обставин справи або захист порушеного права. Разом з тим по суті були спрямовані на деструктивність судового розгляду.

При вирішання вищевказаного питання, апеляційний суд приймає до уваги , що в своєму рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав на те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що його безпосередньо стосуються, утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутністю ОСОБА_1 , оскільки останній в належний спосіб повідомлявся судом про час та місце розгляду справи та зловживаючи своїми процесуальними правами не з`явився до суду (а.с.6-8).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Суддя першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР , водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 названого Кодексу особа, яка керує транспортним засобом не може відмовитись від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, мотивуючи свої відмову тим, що не довіряє лікарю, який проводить медичний огляд. Згідно ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Суддя першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводиться матеріалами справи про адміністративне правопорушення: а саме: протоколом про адмінправопорушення від 06.12.2019 року серії ОБ №207397; письмовими поясненнями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 06.12.2019 року, з яких вбачається, що ОСОБА_1 , будучи з явними ознаками наркотичного сп`яніння від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився, а також переглянутими в судовому засіданні відеозаписами із нагрудних камер працівників поліції, що оформляли матеріали про адміністративне правопорушення, де візуально підтверджено відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, направленням на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (а.с.2).

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

З вищевказаних відеозаписів, які були досліджені апеляційним судом, вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення було складено поліцейським відразу після відмови ОСОБА_1 від проходження на стан наркотичного сп`яніння в ОНД, з роз`ясненням його прав, передбачених ст.63 Конституцією України та ст.268 КпАП.

В результаті перевірки вищевказаних доводів АС не було встановлено порушень, передбаченого ст.266 КУпАП порядку проведення огляду на стан сп`яніння та приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103.

Апеляційний суд вважає, що вищевказані доводи захисника Косійчкука І.Г ОСОБА_9 є неспроможними, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам та повністю спростовуються сукупністю доказів, які були досліджені апеляційним судом.

Зокрема, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що під час його складання ОСОБА_1 відмовився від дачі пояснень на підставі ст.63 Конституції України.

Право відмовитись давати письмові пояснення щодо себе, закріплене ст.63 Конституції України, є важливою гарантією захисту від незаконного тиску на особу з метою змусити її своїми показаннями створити підставу для притягнення її до відповідальності. Дотримання права не свідчити проти себе є складовою реалізації права особи на справедливий і публічний розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, закріпленого у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оцінюючи вищевказані доводи апелянта, апеляційний суд приймає до уваги обставини, за яких стосовно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення та те, що він, саме як водій транспортного засобу, відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`яітаким чином порушив п.2,5 ПДР.

Апеляційний суд визнає, що накладене судом адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.

Апеляційний суд приходить до висновку, що вина водія ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП доведена поза всяким розумним сумнівом.

З огляду на наведене підстав для скасування постанови не вбачається, а тому АС ОСОБА_1 не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Івано-Франківського міського суду від 21 січня 2020 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Ю.Д. Шкрібляк