Номер справи 220/666/20
Номер провадження 3/220/454/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Суддя Великоновосілківського районного суду Донецької області Дурач О.А., при секретарі Сербіної І.В., за участю захисника Каратиш Ю.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, що надійшли від Волноваського ВП ГУ Національної поліції в Донецькій області у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, інвалідність не встановлена, на утриманні неповнолітніх дітей або інших осіб, яких зобов`язаний утримувати за законом, не має, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 144313 від 05 квітня 2020 року, ОСОБА_1 , 05.04.2020 р. о 01-30 год. за адресою: вул.. Набережна, буд. 111, с. Старомлинівка, керував транспортним засобом марки «ВАЗ-21063», д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, невнятна мова), від продуття алкотестера «Драгер» та проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , вину не визнав, зазначив, що дійсно вказаної у протоколі дати їхав на належному йому автомобілі, разом із ним були ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , його брат. Зупинили співробітники поліції, перевірили документи, пропонували пройти огляд на стан сп`яніння в м. Маріуполь, на місці не пропонували, він відмовився їхати саме до ОСОБА_4 , але на місці провів би вказаний огляд. Алкогольні напої не вживав. Від керування транспортним засобом його не відсторонювали.

Захисник Каратиш Ю.В. у судовому засіданні просила провадження по справі закрити за відсутністю складу правопорушення у діях ОСОБА_1 , оскільки під час складання протоколу про адміністративне правопорушення порушено вимоги 266 КпАП України, Інструкції та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 р. Письмові заперечення долучено до матеріалів провадження.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показав, що був пасажиром у автомобілі ОСОБА_1 , 04.04.2020 р., знаходився на пасажирському сидінні з боку водія, позаду знаходився брат порушника, ОСОБА_6 Близько 24 год. у с. Старомлинівка біля клубу, автомобіль зупинили співробітники поліції, було два поліцейські автомобілі, він особисто бачив двох поліцейських, запитали документи, ОСОБА_1 їх надав, потім попросили відімкнути багажник, він пішов відмикати, запитав, з якої причини, але йому у відповідь поліцейські запитали, чому він хвилюється, може у стані сп`яніння, він просив пройти огляд на місці, поліцейські сказали лише до м. Маріуполь їхати, він не чув відповіді. Потім ОСОБА_1 запросили до машини поліцейських. Дана машина була на відстані від них 20-25 м. До цієї машини ніхто не підходив, не під`їзжав, поліцейські жодних інших машин не зупиняли, при них жодних свідків інших не було. Потім ОСОБА_1 повернувся, сів до машини, поїхали далі. Жодних ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не мав, при ньому спиртні напої не вживав, вони весь день до цього провели разом, працювали.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду показав, що був пасажиром у автомобілі ОСОБА_1 , на початку квітня, знаходився на задньому сидінні автомобіля, на пасажирському сидінні з боку водія знаходився ОСОБА_2 . Близько 24 год. автомобіль у с. Старомлинівка, біля клубу, зупинили співробітники поліції, було два поліцейські автомобілі, він особисто бачив двох поліцейських, запитали документи, ОСОБА_1 їх надав, потім попросили відімкнути багажник, він пішов відмикати, запитав, з якої причини, але йому у відповідь поліцейські запитали, чому він хвилюється, може у стані сп`яніння, він просив пройти огляд на місці, поліцейські сказали лише до м. Маріуполь їхати. Потім ОСОБА_1 запросили до машини поліцейських. Дана машина була від них на відстані 25 м. До цієї машини ніхто не підходив, не під`їзжав, поліцейські жодних інших машин не зупиняли, при них жодних свідків інших не було. Якщо би вони були, він би їх бачив, оскільки там, хоча і погане, але світло було, цього було достатньо, щоб бачити поліцейські автомобілі. Потім ОСОБА_1 повернувся, сів до машини, поїхали далі.

У судове засідання за викликом не з`явились особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с. 12, 21) та свідок ОСОБА_7 , зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, який викликався до судового засідання (а.с. 18, 25). Порушник не наполягав на їх допиті. Тобто, беручи до уваги, що суд вжив заходів щодо виклику даних свідків, вони не виявили бажання приймати участь у розгляді справи, застосування примусового приводу або інших заходів на забезпечення явки свідків у судове засідання нормами КпАП не передбачено, судом вирішено провести розгляд справи без участі вказаних свідків.

Вислухавши пояснення порушника, свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , оглянувши відеозапис адміністративного правопорушення, дослідивши надані докази правопорушення у їх сукупності та логічному взаємозв`язку, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, виходячи з наступних підстав.

За ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення гарантоване ст. 7 КУпАП, за якою ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Відповідно до статей 1 та 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннями ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Визначення «законності» або «згідно із законом» досить широко наведено в практиці ЄСПЛ, яка є джерелом права, у зв`язку із чим є обов`язковою до врахування судами при розгляді справ відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Так, в рішенні «Салов проти України» (Salov v. Ukraine) від 27 квітня 2004 р. ЄСПЛ нагадав, що фраза «відповідно до закону» вимагає, щоб оскаржуваний захід мав певне підґрунтя в національному праві.

Крім того, у рішенні по справі «Пантелеєнко проти України» (Panteleyenko v. Ukraine) від 29 червня 2006 р., заява №11901/02, в п. 60 ЄСПЛ зазначено, що «законність розуміють як фундаментальну юридичну категорію, що є критерієм правового життя суспільства і громадян; законність також розглядають як «принцип, метод та режим суворого, неухильного дотримання, виконання норм права всіма учасниками суспільних відносин». У правовій державі законність (правозаконність) є гарантією правомірності застосованого примусу».

Однак концепція «законності» стосується не лише статті 8, але й багатьох інших статей Конвенції. Наприклад, у справі «Кац та інші проти України» (Kats and Others v. Ukraine, заява №29971/04), рішення від 18 грудня 2008 року, ЄСПЛ зазначив, що слово «законний» та словосполучення «відповідно до процедури, встановленої законом», які містяться в пункті 1 статті 5, по суті, відсилають до національного законодавства і встановлюють обов`язок забезпечувати дотримання матеріально-правових та процесуальних норм такого законодавства.

Ще однією вартою уваги справою за статтею 8 Конвенції, в якій йдеться про принцип законності, є «Володимир ОСОБА_4 та Світлана Поліщук проти України» (Vladimir Polishchuk and Svetlana Polishchuk v. Ukraine, заява №12451/04), рішення від 30 вересня 2010 року, в п. 44 якого ЄСПЛ наголосив, що «словосполучення «згідно із законом» у пункті 2 статті 8 Конвенції, по суті, стосується національного законодавства і встановлює обов`язок забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм (див. рішення від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» (Panteleyenko v. Ukraine), заява №11901/02, п. 49).

Таким чином, особа може бути піддана заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, що кореспондується із ст. 245 КУпАП, за якою завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

За змістом ч. 2 ст. 251 КУпАп обов`язок щодо збирання доказів покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Диспозиція частини 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, порушення вимог якої інкримінується порушнику, передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 р., водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, згідно пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, алкогольних напоїв під час керування транспортним засобом при обставинах, за яких був складений протокол про адміністративне правопорушення, він не вживав, від керування транспортним засобом не усунений. Суд, аналізуючи показання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, надані ним у судовому засіданні, знаходить їх правдивими, достовірними, оскільки вони є логічними, послідовними за хронологією подій. У протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 3) зазначено лише одного свідка, свідка ОСОБА_7 , інші свідки не зазначені. Як вбачається з пояснень допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 жодних свідків правопорушення не було під час того, як було запропоновано пройти медогляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 . При цьому, поліцейський СРПП Волноваського ВП Л. Гавриш не отримував прилад Драгер у період з 04.04.2020 р. по 05.04.2020 р. (а.с. 21), тобто дані, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 3) про те, що ОСОБА_1 відмовився від продуття алкотестеру «Драгер» не відповідають дійсності, та ставлять під сумнів законність дій посадової особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення. Таким чином, суд вважає показання свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 правдивими, достовірними у їх логічному взаємозв`язку, такими, що відображають хронологію події, узгоджуються з поясненнями ОСОБА_1 . Стосовно письмових пояснень свідка ОСОБА_7 (а.с. 6), суд відноситься до них критично, оскільки вони спростовуються показаннями свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , відповіддю Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області від 15.05.2020 р. (а.с. 21). Суду невідомо, з яких причин додано до протоколу про адміністративне правопорушення пояснення ОСОБА_8 (а.с. 5), оскільки дана особа взагалі не зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення як свідок чи понятий (а.с. 3). З відеозапису адміністративного правопорушення (а.с. 22), взагалі не вбачається присутність свідків під час дії поліцейських щодо запропонування ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, даний відеозапис є неповним, а тому за його допомогою неможливо підтвердити обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Інших доказів, які можуть підтвердити факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення, суду не надано.

Згідно п.6 розділу І та п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також у присутності двох свідків. Вищенаведений пункт 6 розділу І даної Інструкції передбачає альтернативний порядок проведення огляду на стан сп`яніння, або на місці зупинки, або у закладі охорони здоров`я.

Згідно «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» який затверджений Постановою № 1103 Кабінету міністрів України від 17.12. 2008 р. з внесеними змінами від 28.10.2015 р. В пункті 8 якого зазначено, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, під час керування транспортним засобом, 05.04.2020 р., при обставинах, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 144313, не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні.

Також суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 3) не містить даних щодо усунення ОСОБА_1 від права керування транспортним засобом, зазначене підтверджується й поясненнями ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , наданими у судовому засіданні.

Статтею 265-1 КУпАП передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, за яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, працівник уповноваженого підрозділу тимчасово вилучає посвідчення водія до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Приймаючи до уваги вищезазначені положення суд зазначає, що складений протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 144313 від 05.04.2020 року стосовно ОСОБА_1 викликає сумніви у законності його складання й з тих підстав, що працівниками поліції були грубо порушені вищезазначені вимоги закону, а саме від керування транспортним засобом останнього відсторонено не було (доказів зворотнього суду не надано), що є обов`язковим при складанні протоколу про адміністративне правопорушення на особу за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 185, 130, 247 ч.1 п.1, 254, 256, 276-280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги чи протесту прокурора в апеляційний суд Донецької області через Великоновосілківський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О.А. Дурач