Справа №: 343/732/20
Провадження №: 3/0343/240/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2020 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

судді Монташевич С.М.,

з участю: секретаря судового засідання Шикор Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від Долинського відділення поліції Калуського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , посвідчення водія НОМЕР_2 , видане 22.02.2012, українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого, з спеціальною середньою освітою, неодруженого, до адміністративної відповідальності не притягувався,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Васютина Я.В.,

В С Т А Н О В И В:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи:

7 травня 2020 року до Долинського районного суду Івано-Франківської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №232323 від 02.05.2020 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, складений відносно ОСОБА_1 , в якому зазначено, що останній 2 травня 2020 року о 00.20 год в с. Новоселиця, автодорога Р21, 3-й км, керував транспортним засобом RENAULT MEGANE, н.з. НОМЕР_3 , з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка вимова слів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення:

в судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав та пояснив, що 2 травня 2020 року за кермом автомобіля він не їхав. Автомобілем Рено Меган керував ОСОБА_2 , а він, як пасажир, сидів на передньому сидінні. Коли вони проїжджали в с. Новоселиця, то він побачив як поліцейські зупинили ОСОБА_3 , який є його знайомим та односельчанином. ОСОБА_2 зупинився. Він вийшов з автомобіля та підійшов до патрульного авто запитати, що сталося. Він вів себе не належним чином перед поліцейськими, тому останні вирішили його освідувати. Посвідчення водія при собі він не мав, так як водієм не був та не керував транспортним засобом. ОСОБА_2 був присутнім весь час на місці події, однак йому сказали відійти, тому він чекав на нього в автомобілі марки "Рено Меган". Таким чином, проїжджаючи повз працівників поліції, які зупинили його знайомого, вони також зупинились. За кермом автомобіля був ОСОБА_4 . Він вказував поліцейським, що він не є водієм, однак через його поведінку вони не реагували на його пояснення, не відібрали пояснення і в особи - водія, який був присутній на місці події та який продовжив керувати транспортним засобом після їх спілкування з поліцейськими. Протокол і постанову йому на місці не вручали. З матеріалами справи ознайомився в суді, отримавши судову повістку, в яких виявив не тільки неправдиву інформацію, але й рапорт поліцейського, з якого також вбачається, що правопорушення він не вчиняв, відповідно не було підстав для його огляду.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні вказав, що він їхав з ОСОБА_1 з м. Долина, коли побачили знайомого і поліцейських. ОСОБА_1 був напідпитку, сказав йому зупинитися. Тобто, працівники поліції не зупиняли транспортний засіб RENAULT MEGANE, н.з. НОМЕР_3 за порушення ПДР, а він, керуючи вказаним автомобілем, сам зупинився на даній ділянці дороги з метою з`ясувати, що трапилось. ОСОБА_1 першим вийшов з автомобіля, підійшов до поліцейських, після чого останні відвели його в невідомому напрямку. Під`їхала ще одна патрульна поліція, потім охорона. ОСОБА_1 трохи дебоширив, тому він теж вирішив підійти, на що поліцейські сказали йому відійти, що самі розберуться, і він пішов до транспортного засобу, яким приїхав. Коли під`їхав автомобіль з охороною, він побачив свого знайомого, тому знову підійшов уточнити, що таке відбувається. Потім відійшов розмовляти по телефону. Подумав, що ОСОБА_1 забирають працівники поліції через те, що він дебоширив, однак останній повернувся та сказав просто «поїхали», про те, що на нього склали протокол, нічого не говорив. А на їх односельчанина, якого власне зупинили перед тим, склали протокол. Він був на місці події до кінця. Наголосив, що саме він був за кермом автомобіля Рено Меган, керував ним з м. Долина через с. Новоселиця додому в с. Шевченкове.

Захисник Васютин Я.В. в судовому засідання вказав, що зі складеним протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №232323 від 02.05.2020 вони категорично не згідні, вважають, що він був завідомо неправдиво та упереджено складений інспектором поліції з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права. Заявив клопотання, в якому просив закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. На обґрунтування клопотання наводить таке:

- 2 травня 2020 року о 00 год 20 хв в с. Новоселиця на автодорозі Р21 3-й км+500 м ОСОБА_1 взагалі не керував автомобілем RENAULT MEGANE, н.з. НОМЕР_3 , оскільки в той період часу за кермом вказаного транспортного засобу перебував ОСОБА_2 , житель с. Шевченкове Долинського району, тоді як ОСОБА_1 сидів на пасажирському сидінні автомобіля, а отже для нього не було законної підстави проходити огляд на стан сп`яніння, в зв`язку з чим й була зумовлена відмова останнього проходити огляд на стан сп`яніння як на місці, так і в медичному закладі охорони здоров`я;

- ОСОБА_2 допитаний в судовому засіданні 01.06.2020 в якості свідка підтвердив, що дійсно 02.05.2020 о 00 год 20 хв в с. Новоселиця, на автодорозі Р21 3-й км+500 м саме він перебував за кермом автомобіля RENAULT MEGANE, н.з. НОМЕР_3 , в той час як ОСОБА_1 сидів на пасажирському сидінні транспортного засобу;

- з переглянутого 01.06.2020 в судовому засідання відеозапису з нагрудної камери поліцейського, який міститься в матеріалах справи, вбачається, що 02.05.2020 о 00 год 20 хв в с. Новоселиця на автодорозі Р21 3-й км+500м, ОСОБА_5 заперечував факт керуванням ним транспортним засобом RENAULT MEGANE, н.з. НОМЕР_3 , та намагався пояснити інспектору поліції, що він не є водієм вказаного автомобіля, однак перший не звертав на це уваги. Вказаний відеозапис не містить жодної інформації де відображений транспортний засіб RENAULT MEGANE, н.з. НОМЕР_3 , сам факт та причини зупинки транспортного засобу поліцейським, факт складання інспектором поліції направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, акту огляду на стан наркотичного сп`яніння, пояснень свідків та оскаржуваного протоколу. Більше того, сам відеозапис зафіксований з грубим порушенням, оскільки відеозйомка на ньому ведеться не безперервно до її завершення;

- з огляду на положення п.1.10 ПДР та диспозицію ст.130 КУпАП, в даній ситуації ОСОБА_1 неможливо визнати водієм, оскільки матеріали справи, пояснення двох осіб, які записані як свідки та відеозапис не містять достовірних доказів руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 ;

- щодо письмових пояснень осіб, які вписані інспектором поліції в протокол як свідки, то їх пояснення, які долучені до матеріалів справи, не підтверджують факт керування транспортним засобом RENAULT MEGANE, н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_1 , а тільки вказують, що останній відмовився проходити огляд на стан сп`яніння з причини, яка в дійсності зумовлена тим, що він взагалі не керував транспортним засобом. Отже, такі письмові пояснення не можуть вважатись достовірним доказом у справі;

- інспектором поліції при складанні протоколу допущено ряд грубих помилок, а саме: пояснення свідка ОСОБА_6 містять виправлення щодо населеного пункту, де відбирались пояснення та місця вчинення адміністративного правопорушення, що дає підстави вважати, що ці пояснення не відбирались інспектором поліції на місці складання протоколу; до матеріалів справи поліцейським долучено акт огляду на стан наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, хоча протокол поліцейським складався відносно ОСОБА_1 за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а отже такий акт огляду складено з грубим порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, зважаючи, що протокол про адміністративне правопорушення не містить всіх конкретних даних про обставини вчинення правопорушення, у такому вигляді через його істотні недоліки не може бути предметом судового розгляду, оскільки викликає обґрунтовані сумніви, які тлумачаться на користь ОСОБА_1 , по справі не зібрано належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, через що провадження по справі слід закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні письмові докази та відеозапис:

на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення в судове засідання надано такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №232323 від 02.05.2020, в якому зазначено, що ОСОБА_1 2 травня 2020 року о 00.20 год в с. Новоселиця, автодорога Р21, 3-й км, керував транспортним засобом RENAULT MEGANE, н.з. НОМЕР_3 , з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка вимова слів. Від проходження огляду на стану сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків. Надавати пояснення останній відмовився, що відмічено у протоколі. Документи у нього не вилучалися, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався. Автомобіль передано ОСОБА_2 . З протоколом ознайомлений, однак підписувати його також відмовився (а.с.1);

- акт огляду на станнаркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка вимова слів за допомогою приладу Drager Alcotest 6810. Огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не проводився, свідками чого були ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (а.с.2);

- письмові пояснення від 02.05.2020 ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які вказали, що їх було запрошено в якості свідків для складання протоколу за ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 . В їхній присутності вказаний водій відмовився у встановленому законом порядку пройти перевірку для визначення стану сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Alcotest Drager 6810 та відмовився проїхати в медичний заклад Долинську ЦРЛ, що засвідчили своїми підписами (а.с.3,4). Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_6 викликались в судове засідання для дачі показань, однак на виклик суду не з`явилися, причин неявки не повідомили;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в Долинську ЦРЛ, складене о 00.35 год 02.05.2020 у зв`язку з виявленими поліцейським ознаками сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка вимова слів. Відповідно до направлення, огляд ОСОБА_1 не проводився (а.с.5);

- свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/5616, яке чинне до 02.10.2020, свідчить, що газоаналізатор Alcotest 6810 відповідає вимогам Методики повірки МПУ 066/05-2013 (а.с.10);

- відеозапис на диску DVD-R 4,7GB з написом "02.05.2020 оптичний диск з відеозаписом відносно гр. ОСОБА_1 за ст.130 КУпАП" (а.с.11), на якому містяться два відео файли формату МР-4: на першому ніч, дощ, зупинено декілька автомобілів, чути як хтось кличе «Олег». Поліцейський пропонує водію одного з автомобілів, які припарковані, пройти огляд. ОСОБА_1 , в якого наявні ознаками алкогольного сп`яніння, запитує цього водія, чи він їхав чи його зупинили, далі виражається нецензурною лексикою. Інший водій вимагає відеофіксацію. Тоді поліцейські просять підійти ОСОБА_8 . Під час сутички надівають йому кайданки. Пропонують йому пройти огляд у присутності двох свідків, на що він заперечує та вказує, що не їхав за кермом. Видно як встановлюють особи свідків, заповняють документи, перевіряють їх особи по посвідченню водія; на другому файлі в автомобілі пропонують отримати копію протоколу, на що ОСОБА_1 відповідає, що не керував транспортним засобом і що вони його не зупиняли, виражається нецензурною лайкою.

В свою чергу особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, в спростування своєї вини надала особисті пояснення та клопотала про виклик свідків.

ІV. Оцінка суду:

оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, беручи до уваги клопотання захисника про закриття провадження у даній справі, суд приходить до таких висновків.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував, що визначення суті правопорушення та його ідентифікація як кримінального правопорушення здійснюється не тільки з врахуванням того, що таке правопорушення відноситься до кримінального права у правовій системі держави, а і з врахуванням правової природи порушення , його характеру і ступеню суворості покарання, яке може понести правопорушник (справа "Озтюрк проти Німеччини","Кемпбелл і Фелл проти Сполученого Королівства").

При цьому, Європейський суд зазначав про те, що санкція у виді позбавлення прав на управління транспортним засобом розглядається як кримінально-правова санкція, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності».

Таким чином, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи практику Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" повинні застосовуватись судами, як джерело права, приймаючи до уваги правову природу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його характер і ступінь суворості передбачених стягнень, необхідно прийти до висновку, що особа, яка обвинувачується у вчиненні вищевказаного правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення.

Так, в даній ситуації ОСОБА_1 повністю заперечив вчинення ним адміністративного правопорушення, надав пояснення, в яких, зокрема, стверджував, що в стані алкогольного сп`яніння автомобілем він не керував, оскільки не був за кермом транспортного засобу, а був його пасажиром, відтак у інспекторів поліції не було жодних підстав для проведення його огляду, що відповідно до статті 251 КУпАП може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення. Його пояснення в судовому засіданні підтверджені показами свідка ОСОБА_2 .

Надаючи оцінку протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 232323 від 02.05.2020, відеозапису, письмовим поясненням свідків, які додані до протоколу, суд звертає увагу на таке.

Процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача та судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (див. наприклад пункти 44-45 справи «Кривошапкін проти Росії»). У зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Відповідно до статей 251, 254 КУпАП, обов`язок надання доказів покладено на осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

КУпАП визначає форму і основні елементи змісту протоколу про адміністративне правопорушення і рішення (постанови), що приймається в конкретній справі.

У них, зокрема, мають бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення і правильності його юридичної кваліфікації.

Предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, та які визначають його суть.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно та всебічно з`ясувати усі обставини справи, зокрема, чи мало місце адміністративне правопорушення, чи вина особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного її вирішення. При цьому, встановити істину по справі необхідно з аналізу наявних доказів, які, відповідно до чинного законодавства, представляють собою будь-які фактичні дані, які підтверджують або спростовують ті чи інші обставини і мають суттєве значення для вирішення справи по суті.

Отже, повертаючись до обставин даної справи, суд звертає увагу на те, що ч. 1 ст. 130 КУпАП, в тому числі, передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що в даному випадку інкримінується ОСОБА_1 .

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносити у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

В даному випадку об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення полягає в тому, що правопорушник має, по-перше, керувати транспортним засобом, по-друге мати ознаки алкогольного сп`яніння; по-третє - відмовитися від проходження огляду у встановленому порядку. Відсутність будь-якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності. Тобто, працівники поліції повинні представити суду докази того, що особа керувала автомобілем, при цьому знаходилась в стані алкогольного сп`яніння та відмовилася від проходження огляду на визначення стану сп`яніння. Факт керування автомобілем може бути доведений, зокрема показаннями свідків, які підтвердять, що особа керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння; фотознімками, відеозаписами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.

На обґрунтування того, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду суду було надано, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, відеозапис, акт огляду на стан наркотичного сп`яніння, направлення на огляд в заклад охорони здоров`я та письмові пояснення свідків.

Переглянувши відеозапис, суд встановив, що на ньому не видно як автомобіль рухався, зупинявся, не видно, що ОСОБА_1 керував ним. Хоча відповідно до рапорту поліцейського (а.с.6), саме під час спілкування з ОСОБА_9 , якого було зупинено працівниками поліції за порушення ПДР, до них під`їхав автомобіль RENAULT MEGANE, н.з. НОМЕР_3 , з-за керма якого вийшов ОСОБА_1 , однак на відео цього немає. Не видно на відео також факт складання інспектором поліції направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, акту огляду на стан наркотичного сп`яніння, пояснень свідків та оскаржуваного протоколу.

З долучених письмових пояснень осіб, які вписані інспектором поліції в протокол як свідки, останні не підтверджують факт керування транспортним засобом RENAULT MEGANE, н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_1 , а тільки вказують, що він відмовився проходити огляд на стан сп`яніння. Судом вживалися заходи з метою перевірки даної обставини, зазначені свідки викликалися в судове засідання, про що свідчать відповідні розписки, однак вони в судове засідання не з`явилися. За таких обставин, їхні письмові пояснення не можуть вважати доказом вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Більше того, свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні спростував факт, що за кермом автомобіля в той час перебував ОСОБА_1 , підтвердив той факт, що водієм транспортного засобу RENAULT MEGANE, н.з. НОМЕР_3 , НОМЕР_4 о 00.20 годин був саме він, а ОСОБА_1 , хоча і перебував в автомобілі, однак в якості пасажира.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобі.

Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Однак ,жодних доказів того, що за кермом автомобіля знаходився ОСОБА_1 суду не надано.

Таким чином, хоча і зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, проте відсутній один з елементів об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, пробаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме факт керування автомобілем.

Серед іншого необхідно вказати, що п.3.5 розділу III Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016 №100, встановлює, що після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно. Отже, якщо із відеозапису нагрудної камери (відеореєстратора) працівників поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом.

Аналогічне вказано і в пункті 5 розділу II та пункті 2 розділу III Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженій наказом МВС України 18.12.2018 № 1026, а саме, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка (відеозапис) ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Крім цього, як зазначено в постанові Верховного Суду від 18.07.2019 (справа №216/5226/16-а(2-а/216/33/17), адміністративне провадження №К/9901/20315/18) відеозапис може бути прийнятий до уваги судом, якщо він відображає відомості про вчинення правопорушення, а не лише містить процесуальну послідовність винесення оскаржуваної постанови.

В даному випадку жодних відомостей про вчинення правопорушення, тобто керування транспортним засобом, відеозапис не містить. Він виключався, переривався, долучені тільки записи, з яких можна встановити, що особа перебуває на вулиці біля поліцейських з ознаками алкогольного сп`яніння, особа веде себе дещо неадекватно, зафіксовано заперечення пройти огляд на стан сп`яніння.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна права позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №536/1703/17, адміністративне провадження №К/9901/3839/17.

Отже, в такій ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Таким чином, наведені факти відповідно до ст. 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Отже, з наданих доказів на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема відсутні докази об`єктивної сторони, тобто факту керування особою, що мала ознаки алкогольного сп`яніння та відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, транспортним засобом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За даних обставин суд приходить до висновку, що наявні всі підстави для закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі вище викладеного, ст.ст. 1, 9, 23, 33, 130, 251, 252 КУпАП та керуючись ст.ст. 40-1, 247, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, закрити на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя С.М. Монташевич