Провадження №: 3/752/5156/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

28 травня 2020 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши матеріали об`єднаних адміністративних справ про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за місцем за реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,-

встановив:

ОСОБА_1 , як особа, яка була піддана стягненню за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, за ознаками вчинення домашнього насильства відносно матері, повторно протягом року 25.05.2020 року о 18 год., перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно цивільної дружини ОСОБА_2 - душив і ображав нецензурною лайкою.

Він же, будучи особою, відносно якого встановлено терміновий заборонний припис серії АА 004092 від 25.05.2020 р., яким йому заборонено у будь-який спосіб контактувати з постраждалою ОСОБА_2 строком на 10 діб з 19 год. 25.05.2020 р. до 19 год. 03.06.2020 р., порушив встановлену заборону і 25.05.2020 р. о 22 год. за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку з дружиною ОСОБА_2 ,

В судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечував, що події яки визначені у протоколах мали місце. Суду пояснив, що сварки з дружиною виникають на ґрунті вживання ним алкогольних напоїв. Про те, що поліцейським складений терміновий заборонний припис йому відомо. Він не заперечує, що вчиняв домашнє насильство і порушував припис.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 18.02.2020 року на ОСОБА_1 накладено стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП за ознаками насильства психологічного і фізичного насильства відносно матері. Постанова набрала законної сили.

Пунктом 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п. 17 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Згідно із ч.1 ст. 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Частиною 2 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність повторне як за вчинення домашнього насильства фізичного і психологічного характеру так і за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих дій, підтверджується даними рапорту оперативного чергового Голосіївського УП ГУНП у м. Києві від 25.05.2020 р., письмовими поясненнями постраждалої ОСОБА_2 , копією термінового заборонного припису серії АА № 004092 від 25.05.2020 р., яким ОСОБА_1 заборонено у будь-який спосіб контактувати з постраждалою ОСОБА_2 строком на 10 діб з 19 год. 25.05.2020 до 19 год. 03.06.2020.

Також з матеріалів справи встановлено, що постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 18.02.2020 р., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2КУпАП за ознаками вчинення домашнього насильства фізичного та психологічного характеру відносно матері.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає доведеним скоєння ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.173-2 КУпАП, за ознаками вчинення домашнього насильства психологічного і фізичного характеру відносно співмешканки ОСОБА_2 та за ознаками невиконання термінового заборонного припису, що вчинені повторно протягом року після притягнення до відповідальності.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст.35 КУпАП України, суд визнає вчинення правопорушень в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи, вищевикладене, суд вважає за доцільне застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту.

Суд вважає, що така міра відповідальності відповідає вчиненим правопорушенням і є такою, що відповідає меті адміністративного стягнення, встановленого ст. 23 КУпАП.

Окрім того, згідно ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 420,40грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 24, 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст.ст. 9, 301, 33-35, 40-1, ч. 2 ст. 173-2, ст.ст. 276-280, 283-285 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні правопорушень, передбачених ч.2 ст. 173-2 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді адміністративного арешту строком на 10 (десять) діб з відбуванням у місцях, що визначаються органами Національної поліції.

Строк відбування призначеного покарання у виді адміністративного арешту рахувати з моменту затримання ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.В. Єсауленко