справа № 415/2496/20
провадження № 3/415/891/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" червня 2020 р. м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Старікова М.М., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанська Луганської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

07 лютого 2020 року о 00 годині 20 хвилин, ОСОБА_1 , який протягом року, а саме постановою Лисичанського міського суду від 03.06.2019 був підданий адміністративному стягненню, повторно, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно ОСОБА_2 , з якою раніше проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу, висловлювався на адресу останньої грубою нецензурною лайкою, внаслідок чого завдав шкоди її психічному здоров`ю.

У судове засідання, призначене на 02 червня 2020 року ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини його неявки суду не відомі, клопотань, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Таким чином особа, що притягається до адміністративної відповідальності, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, суд, виходячи з вищезазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає можливим провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у суді: крім визнання своєї провини правопорушником в судовому засіданні, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які відповідно до ст. 251 КУпАП суд визнає належними, допустимими, та які повністю доводять провину ОСОБА_3 у вчинені адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі:

- поясненнями ОСОБА_1 , згідно яких, 06 лютого 2020 року хвилин він прийшов в гості до своєї колишньої співмешканки ОСОБА_2 , де між ними виник конфлікт, в ході якого він ображав та висловлювався на адресу останньої грубою нецензурною лайкою, після чого вона викликала поліцію(а.с.12).

- поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , згідно яких, 06 лютого 2020 року її колишній співмешканець ОСОБА_1 прийшов до неї додому, а приблизно о 00 годині 20 хвилин 07.02.2020 вчинив сварку, в ході якої останній ображав та висловлювався на її адресу грубою нецензурною лайкою, після чого вона викликала поліцію (а.с.9,11).

З постанови Лисичанського міського суду Луганської області від 03 червня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 було піддано адміністративному стягненню у виді адміністративного арешту строком на 3 (три) доби, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Сім`я, згідно з положеннями ст. З Сімейного кодексу України, є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.1 вищезазначеного Закону, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності вважає, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, органом поліції кваліфіковані правильно, як вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру, внаслідок яких була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Вирішуючи питання про застосування до правопорушника виду адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого санкцією ч.2 ст. 173-2 КУпАП суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті (ч.2 ст.38 КУпАП).

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, правопорушення вчинене ОСОБА_1 - 07.02.2020, відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями (а.с.22) справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 173-2 КУпАП надійшла на розгляд судді Лисичанського міського суду Луганської області Старіковій М.М. 21.05.2020, тобто пізніш, як через три місяці з дня вчинення правопорушення, у зв`язку з чим на момент розгляду справи у суді, закінчився строк передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП, а тому суд не мав можливості розглянути справу по суті до перебігу строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Беручи до уваги вищевикладене, вважаю необхідним на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 173-2 КУпАП закрити, у зв`язку закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ч. 2 ст.38 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 38, ч.2 ст.173-2, 221, п. 7 ст. 247, 284, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених частиною 2 статті 38 цього Кодексу.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд.

Суддя: М.М. Старікова