ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/300/20
провадження № 3/691/162/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 року м. Городище

Суддя Городищенського районного суду Черкаської області Савенко О.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Городищенського відділення поліції Смілянського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Черкаській області м.Городище вул.Миру, №77 Черкаської області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, місце реєстрації АДРЕСА_1 , приватного підприємця,-

за ст. 44-3 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення, -

встановив:

24 березня 2020 року до Городищенського районного суду Черкаської області надійшли матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.44-3 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення.

Із протоколу про адміністративне правопорушення Серії АПР18 №515005 від 21 березня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 , 21 березня 2020 року о 13 годині 10 хвилин в м.Городище по вул.Миру, №81 Черкаської області, в магазині «Лотерейка», порушила правила щодо карантину людей, а саме здійснювала виносну торгівлю курячими яйцями, чим порушила правила та вимоги постанови КМУ №211 від 11 березня 2020 року.

ОСОБА_1 , у судовому засіданні 19 травня 2020 року, пояснила, що вона, дійсно, 21 березня 2020 року перебувала у власному магазині в АДРЕСА_2 , де сортувала продукцію, у зв`язку із введенням дії карантину та припинення господарської діяльності та прибирала приміщення магазину, на хвилину виставила курині яйця, які занесла відразу після того як здійснила прибирання і в цей час прийшли працівники поліції.

Захисник Каракоця Р.В. просив суд надати оцінку доказам у справі та закрити провадження в адміністративній справі.

У судове засідання 10 червня 2020 року, ОСОБА_1 та її захисник Каракоця Р.В., будучи вчасно та належним чином повідомленими про час та місце розгляду адміністративної справи, не прибули. Захисник Каракоця Р.В. через канцелярію суду надав заяву від 10 червня 2020 року за вхідним №2544 про судовий розгляд без його участі та ОСОБА_1 10 червня 2020 року ОСОБА_1 надала до суду клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Представник Городищенського відділення поліції Смілянського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Черкаській області, будучи повідомлений вчасно та належним чином про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, що підтверджується розписками про вручення повідомлень від 27 березня 2020 року, від 14 травня 2020 року, 22 травня 2020 року до суду не прибув, що не перешкоджає судовому розгляду адміністративної справи у його відсутності.

Розглянувши адміністративну справу, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.2 ст.7 та ст.245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі ст. 280 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення, судом при розгляді справи стосовно ОСОБА_1 було встановлено обставини, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а саме відсутність обґрунтованих та підтверджених доказами обставин, які б підтверджували факт вчинення адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, через наявність порушень у змісті протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.256 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення, це офіційний документ і до нього висуваються певні вимоги. Статтею 256 КУпАП визначено перелік тих даних, що обов`язково повинні бути закріплені у протоколі, для того, щоб він мав відповідну силу і щоб його не можливо було заперечувати. Протокол про адміністративне правопорушення повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП із зазначенням зокрема відомостей про особу порушника, підстав складання протоколу та обставин вчиненого адміністративного правопорушення (місце, час, суть адміністративного правопорушення), кваліфікації дій та пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Протокол повинен бути підписаний особою, що його склала, та особою, що вчинила правопорушення. За наявності свідків протокол підписується і ними.

Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення Серії АПР18 №515005 від 21 березня 2020 року, вбачається, що ОСОБА_1 , близько 13 години 10 хвилин в м.Городище по вул.Миру Черкаської області, здійснювала виносну торгівлю курячими яйцями, чим порушила правила та вимоги постанови КМУ №211 від 11 березня 2020 року, що не дає можливості визначитись із правовою кваліфікацією дій ОСОБА_1 , зробити висновок чи порушила вона вище зазначені норми чинного законодавства, які є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП, без розкриття об`єктивної сторони правопорушення, зазначення кваліфікуючих ознак складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення його, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Стаття 44-3 КУпАП встановлює відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

В протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суть адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, не зрозуміла: не конкретизовано, яке з порушень, передбачених диспозицією ст. 44-3 КУпАП, вчинила особа, яка притягається до адмінвідповідальності. В п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» встановлено сімнадцять підпунктів обмежувальних заходів, які заборонено вчиняти до 22 червня 2020 року в період карантину. На жоден з цих пунктів відсутнє посилання в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .. В суті правопорушення потрібно чітко зазначити, що вчинила ОСОБА_1 та які правила щодо карантину людей, санітарно-гігієнічні, санітарно-протиепідемічні правила і норми, вона порушила.

Слід, надати оцінку і тому факту, що у змісті протоколу про адміністративне правопорушення зазначено про порушення ОСОБА_1 «правил та вимог постанови КМУ №211 від 11 березня 2020 року».

Суд, звертає увагу, що, Акт законодавства це нормативно-правовий акт вищої юридичної сили, суб`єктом прийняття (або санкціонування) якого є парламент як законодавчий орган державної влади.

Аналізуючи діюче законодавство на час розгляду адміністративної справи, слід зауважити, що взагалі відсутній такий нормативно-правовий акт як «постанова Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2020 року № 211», оскільки вірною назвою є Постанова Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року N 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».Однак, Постанова Кабінету Міністрів України, не є актом законодавства в розумінні ст. 44-3 КУпАП, так як, суб`єктом його видачі є Кабінет Міністрів України, а не Верховна Рада України, як єдиний законодавчий орган України.

Так, протокол Серії АПР18 №515005 від 21 березня 2020 року про адміністративне правопорушення, який визначає межі судового розгляду і є доказом по справі, всупереч вимог ст. 256 КУпАП, не містить відомостей стосовно об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, остільки за змістом протоколу ОСОБА_1 здійснювала роздрібну торгівлю у не встановленому місці без відповідних документів, тобто вчинила адміністративне правопорушення відповідальність за яке не передбачена ст.44-3 КУпАП, що не дає можливості, відповідно, надати оцінку кваліфікації дій вчиненому адміністративному правопорушенню. Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено нормативний акт, який передбачає відповідальність за вказане правопорушення, вказано одного свідка без повної адреси проживання, до протоколу не додано характеризуючих даних особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. До протоколу про адміністративне правопорушення Серії АПР18 №515005 від 21 березня 2020 року додано фотознімок із якого вбачається, що ОСОБА_1 , могла здійснювати прибирання приміщення, про що свідчать предмети для прибирання та підтверджується її поясненнями наданими в судовому засіданні (а.с.4). З наведеного слід вбачати, що факт вчинення адміністративного правопорушення об`єктивно не підтверджено доказами. Зазначені недоліки унеможливлюють зробити висновок суду про належну кваліфікацію дій ОСОБА_1 ..

Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст.256 КУпАП створює перешкоди для прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення та робить неможливим в подальшому виконання постанови у разі накладення адміністративного стягнення.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

В рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого. Вимоги ч. 2 ст. 251 КУпАП та вищевказане рішення ЄСПЛ, згідно ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», обов`язкові і для працівників Національної поліції.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

З врахуванням вищенаведеного та в силу вимог ст.251 КУпАП суд, позбавлений можливості ґрунтовно, повно, всебічно і об`єктивно, за відсутності доказів правильно вирішити справу, оскільки протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не є ні відносним, ні допустимим, остільки був складений не в установленому законом порядку і передбаченими способами, а встановлені правила допустимості і відносності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

За таких обставин, враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а надані суду першої інстанції матеріали не містять достатньо доказів, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП провадження у справі слід закрити у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності в діях останньої складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Керуючись, ст.ст.247, 248, 249, 251, 252, 256, 280, 294 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення ,-

постановив:

Провадження №3/691/162/20 в адміністративній справі №691/300/20 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 , від адміністративної відповідальності, передбаченої ст.44-3 КУпАП, в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови надіслати для відому до Городищенського відділення поліції Смілянського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Черкаській області, Коврига О.М., захиснику Каракоця Р.В..

Апеляційну скаргу на постанову судді по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Черкаського апеляційного суду через Городищенський районний суд Черкаської області.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути звернена до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення, якщо інше не встановлено КУпАП та іншими законами України.

Суддя О. М. Савенко