Справа № 161/6483/20
Провадження № 3/161/2091/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 18 червня 2020 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Плахтій І.Б, розглянувши матеріали, які надійшли з Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомо,

-за ст. 44-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

27.04.2020 до Луцького міськрайонного суду Волинської області з Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області надійшли матеріали у справі про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №450564 від 24.04.2020 року вбачається, що 24.04.2020 року о 14 год. 00 хв. гр. ОСОБА_1 будучи особою, яка 18.04.2020 о 19 год. 00 хв. здійснила перетин державного кордону в МАПП «Ягодин», відмовився від обов`язкової госпіталізації до обсервації в м. Ковель, вул. Володимирська, 137, чим порушив вимоги п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211, що кваліфіковано за ст. 44-3 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча був належним чином судом повідомлений про час, дату та місце розгляду справи.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 268 КУпАП, неявка особи в судове засідання для розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, не є перешкодою для розгляду такої справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 44-3 КУпАП визначено, що відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що підставою складення вказаного протоколу є порушення ОСОБА_1 вимог п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211.

Так, відповідно до абз. 4, 7 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020р. № 211, «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19» ( в редакції від 10.04.2020) встановлено, що обов`язковій госпіталізації до обсерваторів (ізоляторів), які визначаються обласними, Київською міською державними адміністраціями, підлягають, зокрема, особи, які здійснюють перетин державного кордону (крім осіб, які є працівниками дипломатичних представництв та консульських установ іноземних держав, представництв офіційних міжнародних місій, організацій, акредитованих в Україні, та членів їх сімей, водіїв та членів екіпажу вантажних транспортних засобів, членів екіпажів повітряних і морських, річкових суден, членів поїзних і локомотивних бригад, якщо немає підстав вважати, що вони були в контакті із хворою на COVID-19 особою). Обов`язкова госпіталізація таких осіб до обсерваторів (ізоляторів) проводиться у порядку, визначеному цією постановою. Строк обсервації становить 14 днів.

Однак, як встановлено з матеріалів справи підписуючи Інформовану добровільну згоди особи на проведення проти епідеміологічних та/або профілактичних заходів від 18.04.2020, ОСОБА_1 добровільно погодився на власну самоізоляцію в помешканні, квартирі, будинку протягом необхідного періоду для проведення протиепідемічних та/або профілактичних заходів, що встановлюються протягом інкубаційного періоду 14 діб, а також зобов`язався дотримуватись режиму самоізоляції в тому числі негайно повідомляти лікаря про будь-яке погіршення самопочуття під час перебування в самоізоляції та виключити прямі контакти з іншими людьми.

Дана інформована згода є дійсною протягом всього періоду, необхідного для проведення проти епідеміологічних та/або профілактичних заходів.

Згідно п.1 Закону України "Про внесення змін до Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 17.04.2020, самоізоляція це перебування особи, щодо якої є обґрунтовані підстави про ризик інфікування або поширення нею інфекційної хвороби, у визначеному нею місці з метою дотримання протиепідемічних заходів на основі особистого зобов`язання.

Санітарні та протиепідемічні (профілактичні) заходи, відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» - комплекс організаційних, адміністративних, інженерно-технічних, медичних, нормативних, екологічних, ветеринарних та інших заходів, спрямованих на усунення або зменшення шкідливого впливу на людину факторів середовища життєдіяльності, запобігання виникненню і поширенню інфекційних хвороб і масових неінфекційних захворювань (отруєнь) та їх ліквідацію.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», громадяни зобов`язані: піклуватися про своє здоров`я та здоров`я і гігієнічне виховання своїх дітей, не шкодити здоров`ю інших громадян; брати участь у проведенні санітарних і протиепідемічних заходів; проходити обов`язкові медичні огляди та робити щеплення у передбачених законодавством випадках; виконувати розпорядження та вказівки посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби при здійсненні ними державного санітарно-епідеміологічного нагляду; виконувати інші обов`язки, передбачені законодавством про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя.

За абз. 9 п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020р. № 211, у разі призначення зобов`язання щодо самоізоляції: особа зазначає місце своєї самоізоляції та інформацію про засоби зв`язку (номер телефону), короткі відомості про стан здоров`я та хронічні захворювання на час самоізоляції (за згодою особи); повідомляється, що за надання неправдивих відомостей про місце своєї самоізоляції, інформації про засоби зв`язку, недотримання режиму самоізоляції особу буде притягнуто до адміністративної відповідальності, а у випадку порушення режиму самоізоляції, що призвело до тяжких наслідків, в тому числі смерті третіх осіб, до кримінальної відповідальності.

До відповідних інформаційних систем (зокрема до мобільного додатка Єдиного державного веб-порталу електронних послуг) вноситься інформація про прізвище, ім`я, по батькові особи, дату її народження, місце самоізоляції та засоби зв`язку (номер телефону), чи особа проживає сама, чи є можливість піклування про неї іншими особами в період самоізоляції. За згодою особи також вносяться короткі відомості про хронічні захворювання та стан здоров`я на час самоізоляції.

Особи, які потребують самоізоляції, можуть внести самостійно інформацію до мобільного додатка Єдиного державного веб-порталу електронних послуг за умови наявності технічної можливості.

Особи, які потребують самоізоляції, зобов`язані постійно перебувати у визначеному ними місці самоізоляції, утримуватися від контакту з іншими особами, крім тих, з якими спільно проживають.

Таким чином, будь-які докази того, що особі було повідомлено про обов`язкову обсервацію при перетині кордону, і того, що особа відмовилась від такої обсервації, в матеріалах справи відсутні, натомість наявні докази надання добровільної згоди ОСОБА_1 на перебування в самоізоляції за місцем проживанням протягом 14-ти днів, що і виконувалось останнім протягом вказаного періоду.

Докази про порушення ОСОБА_1 режиму самоізоляції в матеріалах справи відсутні.

Окрім того, судом враховано особисті письмові пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та на окремому аркуші, а також письмові пояснення ОСОБА_2 від 24.04.2020, відповідно до яких встановлено, що ОСОБА_1 виконувався покладений на нього обов`язок дотримання самоізоляції протягом 14-ти днів з дня перетину кордону.

Статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися та припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не буде доведено згідно з законом.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Отже, встановлюючи відповідно до ст. 251 КУпАП наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вважає, що докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, у справі відсутні.

Відповідно до вимог п.1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження в справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 280, 283, 284 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій