Справа № 643/5134/20
Провадження № 3/643/1551/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2020 року м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Крівцов Д.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Московського ВП ГУНП в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює ФОП, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Московського районного суду м. Харкова надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 471537 від 21.03.2020, відповідно до якого ОСОБА_1 21.03.2020 року о 10 год. 50 хв. за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська, 33, не припинив роботу кіоску з ремонту годівників та здійснював прийом відвідувачів, чим порушив вимоги п.п. 3, 2 постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020.

ОСОБА_1 в судовому засіданні 15.06.2020 зазначив, що вину у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, не визнає. Пояснив, що є фізичною особою підприємцем та 21.03.2020 робив у кіоску прибирання, відвідувачів не приймав. До нього підійшли двоє людей у штатському одязі, які хотіли здати годинник в ремонт, проте ОСОБА_1 їм відмовив в цьому, в приміщення не пускав, ціну за проведення ремонту не називав, годинник не приймав, гроші не отримував, оскільки не працював у зв`язку з карантином, а робив прибирання в приміщенні. Після цього до нього підійшли працівники поліції та примусили відкрити кіоск. Пояснення він написав під диктовку дільничного. Вважає дії працівників поліції провокацією та намаганням штучно підвищити показники роботи.

Також ОСОБА_1 надав суду копії заяв, адресованих Прем`єр-Міністру України, прокурору Харківської області з приводу складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Працівник поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення, викликався в судове засідання для надання пояснень, проте до суду не з`явився, причини неявки не повідомив.

Крім пояснень ОСОБА_1 , судом досліджено протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення ОСОБА_1 , рапорт співробітника поліції О. Лобури.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зміст стандарту доведення поза розумним сумнівом надано, зокрема, в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі № 688/788/15-к, згідно якої вказаний стандарт означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Аналогічні положення фактично висловлені Європейським судом з прав людини в остаточному рішенні від 06.06.2018 року у справі «Михайлова проти України», який зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.

Відповідно до ст. 44-3 КУпАП порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У протоколі про адміністративне правопорушення, а також рапорті працівника поліції, які складені працівником поліції ОСОБА_2 , не зазначено про наявність будь-яких інших осіб, зокрема відвідувачів кіоску, які можуть підтвердити факт надання послуг з ремонту ОСОБА_1 та факт прийому ним будь-яких відвідувачів. Отже, показання ОСОБА_1 відносно того, що він будь-якого прийому відвідувачів не проводив та станом на час приходу працівників поліції, у кіоску будь-які відвідувачі були відсутні та послуги з проведення ремонту не надавались, матеріалами справи не спростовуються.

Як вбачається з постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 02.03.2017 року, залишеної без змін постановою Верховного Суду від 05.08.2019 року (справа № 712/12830/16-а), показання працівника поліції, надані в якості свідка, повинні оцінюватись критично, якщо останній є зацікавленою особою.

Письмові пояснення ОСОБА_1 , згідно яких він вийшов на робоче місце у зв`язку з скрутним матеріальним становищем та продовжив діяльність, не можуть бути визнані достатньою підставою для притягнення його до відповідальності, оскільки в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що під діяльністю мав на увазі прибирання у кіоску та будь-яких відвідувачів не приймав. Матеріалами справи вказані доводи ОСОБА_1 не спростовуються.

Крім того, як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Верховного Суду від 15.05.2019 року по справі № 537/2088/17, сам факт визнання особою вини не може бути достатнім доказом правомірності притягнення її до адміністративної відповідальності та не звільняє суб`єкта владних повноважень від доведення правомірності рішення про притягнення до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведене вище та розглядаючи справу на засадах рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, які є конституційними засадами судочинства, суд приходить до висновку, що особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не доведено поза розумним сумнівом наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

У відповідності до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене вище, суд закриває провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 44-3, п. 1 ч. 1 ст. 247, 248-249, 279, 283-284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Крівцов Д.А.