Справа № 442/1634/20
Провадження №3/442/645/2020
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 червня 2020 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Гарасимків Л.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Дрогобицького ВП ГУНП України у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, приватний підприємець, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 ,

- за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

за участю адвоката Бобикайло Н.І.,

потерпілої ОСОБА_2 ,

представника потерпілої - адвоката Волощук Б.І.

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області знаходяться матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення АПР 18 № 486235 від 19.02.2020 року, ОСОБА_1 , 07.02.2020р., близько 12.00 год., в АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство відносно колишньої дружини ОСОБА_2 , в ході якого виражався в її сторону нецензурною лайкою, ображав і погрожував фізичною розправою, тобто вчинив правопорушення, передбачене частиною1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Правопорушник ОСОБА_1 в судовому засіданні вину свою не визнав та суду пояснив, що в той день 07.02.2020 року у нього виник конфілкт з його колишньою тещею ОСОБА_3 з приводу крадіжки дров. Колишньої дружини ОСОБА_2 в той день взагалі не було. Жодних дій відносно останньої він не вчиняв.

Присутній при розгляді справи адвокат Бобикайло Н.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , зазначив, що в діях останнього відсутня подія і склад адміністративного правопорушення. Матеріали справи містять ряд суперечностей. Не зрозуміло коли саме був конфлікт, хто звернувся в поліцію. Яке саме насильство було вчинено, тощо. Просив суд закритти провадження по справі.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні давала суперечливі пояснення з приводу подій та обставин вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого частиною1 статті 173-2 КУпАП. Вказала, що ОСОБА_1 є її колишній чоловік. В с. Винники знаходиться будинок, який є їх спільною власністю. 07.02.2020 року вона приїхала в село, однак зайти у будинок вона не змогла, так як ОСОБА_1 поміняв замки. З приводу цього вона викликала поліцію. Згодом приїхав і сам ОСОБА_1 , який почав погрожувати, обзивати у присутності поліції. Однак після ознайомлення з матеріалами справи вона змінила свої покази і вказала, що оскільки такі дії з боку ОСОБА_1 мають систематичний характер, вона не могла пригадати чітко події, які мали місце саме 07.02.2020 року, тому вказала, що 07.02 2020 року вона приїхала в м. Дрогобич і звернулася в Дрогобицький ВП ГУНП у Львівській обалсті де написала заяву, що ОСОБА_1 їй постійно погрожує, обзиває, тощо. Ніхто 07.02.2020 року поліцію не викликав. Просить притягнути його до адміністративної відповідальності.

Присутній при розгляді справи адвокат Волощук Б.І., який діє в інтересах ОСОБА_2 , зазначив, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Оскільки останній систематично вчиняє домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини та тещі. Тому потерпіла ОСОБА_2 після ознайомленння з матеріалми справи пригадала про події , які мали місце 07.02.2020 року. Просить притягнути його до адміністративної відповідальності.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , яка є теперішньою дружиною ОСОБА_1 , суду пояснила, що 07.02.2020 року у чоловіка виник конфлікт з його колишньою тещею ОСОБА_3 з приводу крадіжки дров. Колишньої дружини ОСОБА_2 в той день взагалі не було. Жодних дій відносно останньої він не вчиняв.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , яка є матір"ю ОСОБА_2 , суду пояснила, що колишній зять ОСОБА_1 постйно провокує їх, скандалить, влаштовує сварки. Після розлучення з дочкою вони поділили майно добровільно. Все було добре, поки він не одружився з ОСОБА_4 та почав з нею жити. ОСОБА_5 останніх подій зазначила, що такі тривали три дні з 06.02.2020 по 08.02.2020 року. 06.02.2020 року дочка викликала поліцюі, бо він її не пускав до будинку, ображав. Однак поліція ніяких мір не приняла. 07.02.2020 року знову не пускав до будинку, вчинив скандал, тоді дочка вже поїхала до поліції сама і там написала заяву. З приводу крадіжки дров пояснила, що такий конфлікт теж був.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, матеріали, додані до протоколу, вислухавши пояснення учасників розгляду справи, суддя дійшла наступних висновків.

Відповідно до статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі й гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення гарантоване статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за якою ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Таким чином, особа може бути піддана заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, що кореспондується із статтею 245 КУпАП, за якою завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом

Згідно зі статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до стататті 173-2 Кодексу України про Адміністративні правопорушення - вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування, передбачено, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Тобто за змістом диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

Таким чином обов`язковою умовою настання відповідальності за цією статтею є, зокрема, вчинення дій, внаслідок яких могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Пункт 3 частини 1 статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначає домашнє насильство як діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Зі змісту протоколу вбачається, що ОСОБА_1 , 07.02.2020р., близько 12.00 год., в АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство відносно колишньої дружини ОСОБА_2 , в ході якого виражався в її сторону нецензурною лайкою, ображав і погрожував фізичною розправою, тобто вчинив правопорушення, передбачене за частиною1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи, суд не має права у будь-який спосіб конкретизувати пред`явлене посадовою особою адміністративне обвинувачення та його змінювати, оскільки це суперечить загальним засадам судочинства, які передбачені ст. 129 Конституції України.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Однак у протоколі про адміністративне правопорушення АПР 18 № 486235 від 19.02.2020 року, всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, не вказано суть адміністративного правопорушення, не вказано, яке саме насильство та в чому воно проявилось з боку ОСОБА_1 до своєї колишньої дружини.

Крім того, об`єктивна сторона ч. 1 ст. 173 - 2 КУпАП передбачає наслідки насильства, а саме, наявність чи відсутність шкоди фізичному чи психічному здоров`ю потерпілого, яка могла бути чи була завдана, проте у вищевказаному протоколі така вказівка також відсутня.

Крім того, під час судового засідання сама потерпіла давала суперечливі покази з приводу дати та часу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Ці дані не були спростовані ні поясненнями свідків ні матеріалами справи, які містять дані, що і свідок ОСОБА_3 07.02.2020 року та 08.02.2020 року, і потерпіла ОСОБА_2 07.02.2020 року зверталися до поліції. Однак приводом звернення було не домашнє насильство, а те, що ОСОБА_1 поміняв замки і не пускає до будинку, що носить цивільно- правовий характер, та підлягає захисту в порядку цивільного законодавства.

Статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною поки її вину не доведено згідно закону.

Таким чином дії, які вчинив ОСОБА_1 відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, не містять складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173 - 2 КУпАП, а саме відсутня об`єктивна сторона правопорушення, вина особи у вчиненні даного правопорушення має бути підтверджена належними та допустимими доказами, які в матеріалах даної справи фактично відсутні, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого частини 1 статті 173 - 2 КУпАП, а тому провадження у справі підялнгає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 221, 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною 1 статті 173-2 КУпАП закрити на підставі пункту1 частини 1 статті 247 КУпАП, у звязку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом 10 днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана протягом 10 днів. У разі подання апеляційної скарги, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Гарасимків Л.І.