Справа № 351/24/20
Провадження № 33/4808/139/20
Категорія ч.1 ст.164 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Калиновський М. М.
Суддя-доповідач Шкрібляк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Шкрібляк Ю.Д., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Горина В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою (далі АС) ОСОБА_1 , на постанову судді Снятинського районного суду від з 27 лютого 2020 року, -

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України,?

визнаний винуватим за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з конфіскацією паливно-мастильних матеріалів у кількості 3900л, дизельного палива та 2300л бензину А-95, металевої цистерни ємкістю 20 м.куб, терміналу для відпуску палива, двох пістолетів для заправки транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 24.12.2019р. близько 16 год. 05 хв. вчинив адміністративне правопорушення, здійснював провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкт господарювання, тобто реалізовував нафтопродукти на нелегальній АЗС без дозвільних документів за адресою: вул. В. Коснятина, 18В м. Снятині.

У своїй АС ОСОБА_1 покликається на те, що постанова судді щодо нього є незаконною, необґрунтованою, і такою, що винесена з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Суддя належним чином не дослідив усіх обставин справи та безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності. Окрім цього, вказує, що суддя розглянув справу без його та захисника участі, чим грубо порушив його право на захист.

Просить постанову судді щодо нього скасувати, закривши провадження у справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 заперечив свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення і пояснив, що дійсно у вказаному протоколі даті та час, працюючи неофіційно на АЗС по вул. В. Коснятина, 18В в м. Снятині, заправив транспортний засіб дизельним паливом, не надавши при цьому фіскальний чек на придбання ПММ через відсутність касового апарату. Реалізацію дизельного палива та бензину марки А-95 здійснював не систематично. В органах державної влади, як суб"єкт господарської діяльності не зареєстрований, дозвільні документи на функціонування АЗС за вказаною адресою відсутні. Інспектор ДФС складав щодо нього протокол про адмінправопорушення та інші документи, з якими він ознайомився на місці, надав письмові пояснення та власноручно розписався. Також зазначив, що він не є власником вказаної АЗС і про відсутність дозвільних документів йому нічого не було відомо, оскільки працювати на вказаній АЗС йому запропонувала знайома жінка.

Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, просить провадження в справі закрити.

В судовому засіданні свідок - старший оперуповноважений з ОВС ОУ ГУ ДФС Яців І.М. пояснив, що дійсно у вказаному протоколі даті та час, разом із своїми колегами, перебуваючи у Снятинському районі на відпрацюванні, була виявлена АЗС. Приїхавши на вказану АЗС, заправив автомобіль дизпаливом на суму 200 грн. Після цього, ними було встановлено особу, яка заправляла вказаний автомобіль, а саме ОСОБА_1 . На їх пропозицію ОСОБА_1 не зміг пред`явити будь-яких дозвільних документів на реалізацію нафтопродуктів, а повідомив їм, про те, що він в органах державної влади, як суб`єкт господарської діяльності незареєстрований, а тому вказані документи у нього відсутні. Після цього, ним було відібрано пояснення у ОСОБА_1 , опечатано бочки із пальним, та складено протокол про адмінправопорушення. Свідки при складенні протоколу не залучались. Також ним не встановлювалась кому належить АЗС.

В судове засідання апеляційного суду 02.06.2020 року ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату та час розгляду справи був належним чином повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду від нього не надходило, про що повідомив захисник.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Горина В.М., які просять скасувати постанову, та задовольнити апеляційні вимоги; перевіривши матеріали справи та додані документи, вислухавши пояснення свідка, вважаю, що АС слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

У своїй АС Грицюк В. П. посилається на те, що суддя першої інстанції розглянув справу без його та захисника Горина В.М. участі, чим порушив грубо його право на захист.

Перевіряючи вищевказані доводи апеляційної скарги, апеляційний суд звертає увагу на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на участь в судовому засіданні суду першої інстанції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановлено ст.268 КУпАП, відповідно до якої, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутністю ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Горина В.М., оскільки останні в належний спосіб повідомлялися судом про час та місце розгляду справи та зловживаючи своїми процесуальними правами не з`явилися до суду.

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції неодноразово відкладав вказану справу та приймав заходи щодо забезпечення їх участі в судовому засіданні.

Враховуючи сукупність вищевказаних обставин суддя першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що процесуальна поведінка ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Горина В.М. свідчила про зловживанням правом на відкладення розгляду справи та затягуванням строків розгляду справи. Дійсно, суддя розглянув справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисника, дотримуючись розумних строків її розгляду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під зловживанням правом, як матеріальним, так і процесуальним, необхідно розуміти таке його використання, яке спрямоване на боротьбу із закладеним у ньому ж позитивним регулятивним потенціалом, в тому числі, що суперечить принципу правової визначеності.

Апеляційний суд вважає, що вищевказані обставини та процесуальна поведінка особи, яка притягалась до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Горина В.М. протягом розгляду справи в суді першої інстанції дозволили судді прийти до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для встановлення факту зловживання правом на відкладення розгляду справи та можливість розглянути справу без їх участі.

Вищевказані обставини підтверджуються тим, що ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Горин В.М. неодноразово не з`являлися в судове засідання суду першої інстанції, намагаючись затягнути розгляд справи з метою перешкоджання ухваленню несприятливого для себе судового рішення, використовуючи надані процесуальні права всупереч інтересам забезпечення справедливого та неупередженого правосуддя у розумний строк.

Вказані дії, спрямовані на зловживання процесуальними правами, хоч і виглядають як дії, спрямовані на повне та всебічне дослідження обставин справи або захист порушеного права, однак по суті були спрямовані на деструктивність судового розгляду.

Зокрема, як вбачається із матеріалів справи, що: 03.01.2020р. до Снятинського районного суду надійшли матеріали щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 164 КУпАП та призначено до судового розгляду на 17.01.2020р; 17.01.2020р. - ОСОБА_1 у судове засідання не з"явився, через що розгляд справи було відкладено на 29.01.2020р; 29.01.2020р.- судове засідання відкладено, оскільки ОСОБА_1 у телефонному режимі повідомив, що перебуває на лікарняному та зобов"язався надати докази про перебування на лікарняному листку у наступне судове засідання; 12.02.2020р. - розгляд справи відкладено за заявою ОСОБА_1 , у зв"язку із тим, що останній хоче скористатись послугами адвоката та ознайомитись з матеріалами справи; 21.02.2020р. - від адвоката Горин В.М. надійшла заява про відкладення розгляду справи для можливості ознайомлення з матеріалами справи та належної підготовки до захисту. Розгляд справи відкладено на 27.02.2020р.

Однак, не зважаючи на це, від адвоката Горина В.М. 26.02.2020р. до суду знову надійшла заява про відкладення слухання справи на іншу дату, оскільки він 27.02.2020р. о 09:30 год. має з"явитись в приміщення Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області по кримінальному провадженні ЄРДР №0000029 від 18.01.2020р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, що підтверджується повісткою про виклик.

Зазначене свідчить, що захисник в черговий раз намагався у такий спосіб затягнути розгляд справи, а тому суддя першої інстанції прийшов до обґрунтованого переконання про розгляд справи без участі правопорушника та його захисника.

Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 року наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження". Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення. Тим більше, ст. 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ст. 164 цього Кодексу без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

При вирішенні вищевказаного питання, апеляційний суд приймає до уваги, що в своєму рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав на те, що заявник (заінтересована особа) зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що його безпосередньо стосуються, утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Апеляційний суд також приймає до уваги, що розгляд справи повинен відбуватися у розумні строки та те, що чинним КУпАП встановлені скорочені строки щодо розгляду справ про притягнення осіб до адміністративної відповідальності та відносно виконання вищевказаних рішень.

Щодо інших доводів АС слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст.ст.280 та 283 КУпАП, при розгляді справи про адмінправопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адмінвідповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Вказаних вимог закону суддя першої інстанції в повній мірі дотримався.

Достовірність доказів, що були перевірені при розгляді справи в суді першої інстанції, а саме про те, що ОСОБА_1 здійснював провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб"єкт господарювання, знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Не зважаючи на заперечення ОСОБА_1 у АС своєї вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, вона доводиться наявними в матеріалах справи доказами, зокрема протоколом про вчинення адміністративного правопорушення серії №442 від 24.12.2019р., з якого слідує, що ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкт господарювання, а саме: реалізував нафтопродукти на нелегальній АЗС без дозвільних документів по вул.В. Коснятина, 18В в м. Снятині (а.с.1); актом огляду речей (документів) при вчиненні адміністративного правопорушення від 24.12.2019р., з якого вбачається, що в ході проведення огляду автозаправної станції яка знаходиться за адресою: м. Снятин, вул. В. Коснятина, 18В, було виявлено та вилучено металеву цистерну з 2300 літрів бензину та 3900 літрів дизельного палива, яка обладнана автозаправним терміналом для відпуску палива та два пістолети для заправки транспортних засобів. Дані товарно-матеріальні цінності належним чином опечатані та передані на відповідальне зберігання ОСОБА_1 (а.с.2); актом приймання-передачі на відповідальне зберігання від 24.12.2019р., з якого вбачається, що ОСОБА_1 передано на відповідальне зберігання металеву цистерну ємкістю 20 м. куб., термінал для відпустки палива, два пістолети для заправки транспортного засобу та ПММ, які поміщені у вказану металеву цистерну в кількості: 3900л дизельного палива та 2300л бензину А-95 (а.с.3); письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 згідно яких він 24.12.2019р. близько 16 год. 05 хв. на АЗС по вул. В. Коснятина, 18В в м. Снятині заправив транспортний засіб, а саме дизельним паливом у кількості 8,69 літри на суму 200 грн., не надавши при цьому фіксальний чек на придбання ПММ через відсутність касового апарату. Реалізацію дизельного палива та бензину марки А-95 здійснював не систематично. В органах державної влади, як суб"єкт господарської діяльності не зареєстрований, дозвільні документи на функціонування АЗС за вказаною адресою відсутні. Також повідомив, що в резервуарі білого кольору із надписом "вогненебезпечно" ємкістю 20 м.куб знаходиться дизельне паливо та бензин марки А-95 у кількості: 3900 літрів дизельного палива та 2300 літрів бензину А-95. Вказав, що пояснення з його слів записані вірно та зауважень і доповнень немає (а.с.4); фототаблицями розташування об"єкту реалізацїї ПММ на якій зображена металева цистерна, яка обладнана автозаправним терміналом для відпуску палива та два пістолети для заправки транспортних засобів (а.с. 5-7).

Згідно зі ст. 42 Конституції України кожен має право на підприємницьку діяльність, що не заборонена законом.

Статтею 42 ГК України передбачено, що підприємницькою є самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Фізичні особи вправі здійснювати підприємницьку діяльність, як зі створенням, так і без створення юридичної особи. Фізична особа, яка на законних підставах займається підприємництвом без створення юридичної особи, набуває статусу фізичної особи-підприємця.

Як випливає зі ст. 50 ЦК України, дієздатність фізичної особи як підприємця пов`язана з двома умовами: а) набуття (надання) повної цивільної дієздатності фізичною особою, що бажає займатися підприємництвом; б) державна реєстрація фізичної особи як підприємця.

Здійснення підприємницької діяльності без реєстрації тягне адміністративну відповідальність за ст. 164 КУпАП.

Відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП наступає у разі провадження господарської діяльності без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом. Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності.

Об`єктивна сторона даного правопорушення полягає у активних діях, виражених у продажу товарів.

Основними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, є, крім інших, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 6 «Право на справедливий суд» Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Зокрема, відповідно до вимог ст. 58 ГКУ суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч.1 ст.128 ГКУ громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до норм чинного законодавства, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників ДФС, в тому числі і при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Твердження ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Горина В.М. про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адмінправопорушення, є необґрунтованим, оскільки спростовуються, наявними в матеріалах справи доказами, а тому суддя першої інстанції прийшов до правильного висновку про його винуватість поза всяким розумним сумнівом.

Дані твердження апеляційний суд розцінює, як спосіб захисту і такими, що спрямовані на уникнення ним відповідальності за вчинене.

Наведеними доказами, у їх сукупності, спростовуються доводи апелянта про недоведеність вини у вчиненні зазначеного вище адміністративного правопорушення, і відповідно, про його безпідставне притягнення до адміністративної відповідальності.

Інші доводи, викладені в АС є безпідставними, та не можуть бути підставою для скасування оскарженої постанови.

Окрім цього, судом вірно накладено на ОСОБА_1 додаткове стягнення у виді конфіскації паливно-мастильних матеріалів у кількості 3900л дизельного палива та 2300л бензину А-95, металевої цистерни ємкістю 20 м.куб, терміналу для відпуску палива, двох пістолетів для заправки транспортного засобу, оскільки санкція ч.1 ст. 164 КУпАП передбачає накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

Окрім цього, порушень вимог матеріального та процесуального права, а також особистих прав порушника при розгляді справи в суді першої інстанції, під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому підстав для скасування постанови судді від 27 лютого 2020 року щодо ОСОБА_1 немає.

За таких обставин, АС ОСОБА_1 не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Снятинського районного суду від 27 лютого 2020 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Ю.Д. Шкрібляк