Борівський районний суд Харківської області
справа: № 614/376/20
провадження: 3/614/136/20
категорія: 156

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2020 Борівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Гуляєвої Ганни Миколаївни,

за участю секретаря Євтіхієвої С.В.

особи, яка склала протокол Чередниченко О.О.

особи, стосовно якої складено протокол ОСОБА_1

захисника Молчанова М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Борова Харківської області матеріали, які надійшли від Борівського ВП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Борова Борівського району Харківської області, працюючого головним спеціалістом головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 ,

за ст.130 ч.1 КУпАП,

У С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 391228 від 26.04.2020 вбачається, що ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України, а саме: 26.04.2020 о 16.30 год. в смт. Борова по вул. Партизанській, 10 водій керував автомобілем Opel Vectra, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп?яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан сп?яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Здійснювалася відеофіксація на службовий пристрій планшет Samsung.

13.05.2020 ОСОБА_1 подав до Борівського районного суду Харківської області клопотання про скасування протоколу про адміністративне правопорушення та про закриття провадження по адміністративній справі, мотивоване наступними обставинами. При складенні протоколу відносно ОСОБА_1 йому не виписували направлення на проходження медичного огляду, не роз?ясняли його права, не вручили копію протоколу, який був складений не о 16.40 год., а о 17.30 год. після того, як ОСОБА_1 в квартирі ОСОБА_3 вживав алкогольні напої, проте транспортним засобом після цього не керував. Свідки, зазначені в протоколі, не можуть засвідчити в якому стані ОСОБА_1 о 16.15 год. керував автомобілем, оскільки вони були запрошені не відразу після зупинки ОСОБА_1 близько 16.15 год., а близько 17.30 год., після того, як ОСОБА_1 вийшов з квартири ОСОБА_3

10.06.2020 захисник Молчанов М.П. подав до Борівського районного суду Харківської області клопотання про визнання доказу неналежним, в якому просив визнати неналежним доказом відеозапис спілкування поліцейського ОСОБА_4 з водієм ОСОБА_1 26.04.2020, який скопійований на диск і долучений до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 391228 від 26.04.2020, з наступних підстав. Відеозапис нагрудної камери поліцейського сам по собі, як доказ, фіксує грубе порушення поліцейськими (групи) своїх функціональних обов?язків, зокрема Закону України «Про національну поліцію», Наказу Департаменту патрульної поліції № 14/1 від 24.11.2015, Інстукції про порядок зберігання, видачі, використання нагрудних відеокамер, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції № 100 від 03.02.2016 та наказу МВС України № 1026 від 18.12.2018, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 за № 28/32999.

Всупереч вимогам вищевикладених нормативних актів в матеріалах адміністративної справи відсутні докази надання дозволу начальника Департаменту патрульної поліції або начальника відділу на копіювання фрагменту відеозапису з нагрудної камери на диск, немає пояснень чому спілкування з водієм ОСОБА_1 складається з двох фрагментів. Таким чином, даний відеозапис на нагрудній камері, який скопійований і на диску направлений в суд як доказ, отриманий з порушенням норм існуючого законодавства, а тому не може бути належним доказом.

ОСОБА_1 в суді вину не визнав, просив закрити провадження за відсутністю події і складу правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. З приводу події, яка сталася 26.04.2020 пояснив наступне. 26.04.2020 ОСОБА_1 зранку поїхав на город, де пробув до 15.00 год. та поїхав додому. Потім вирішив поїхати до ОСОБА_3 , біля автовокзалу в смт. Борова зустрів брата ОСОБА_3 ОСОБА_5 , по дорозі йому стало зле і близько 16.00 год. він приїхав до ОСОБА_3 , де його зупинили працівники поліції, які запропонували йому пройти медичний огляд на стан алкогольного сп?яніння. ОСОБА_1 відмовився, оскільки мав погане самопочуття. ОСОБА_3 дала ОСОБА_1 ліки, після чого його самопочуття покращилося. ОСОБА_3 запропонувала пом?янути рідних та вони почали вживали алкогольні напої. Після цього працівники поліції, які чекали ОСОБА_1 під під?їздом, запропонували йому пройти медогляд, на що ОСОБА_1 відповів відмовою, оскільки вживав алкоголь, але після цього автомобілем не керував. Потім працівники поліції викликали свідків і пояснили їм, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп?яніння.

При складенні протоколу ОСОБА_1 не пропонували пройти медичний огляд на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора "Драгер", не виписували направлення на проходження медичного огляду, не роз?ясняли його права, не пропонували писати пояснення, не вручили копію протоколу про адміністративне правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Молчанов М.П. в судовому засіданні просив закрити провадження відносно ОСОБА_1 , оскільки останньому згідно процедури встановленої чинним законодавством не пропонували пройти огляд на стан сп?яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора "Драгер". Крім того, ОСОБА_1 не роз?яснили його права, позбавили права на захист. В процесі фіксації події, яка сталася 26.04.2020 працівниками поліції вимикалася відеокамера, що категорично заборонено вимогами Інструкції. Щодо відеозйомки, захисник зазначає, що перший раз відеокамера була увімкнена о 16.05 год. 26.04.2020 та відеофіксація здійснювалася 4.27 хв., а другий раз о 17.29 год. та тривала 3.15 хв. Відмова від проходження медичного огляду ОСОБА_1 була засвідчена свідками та протокол складався уже під час другого фіксування, тобто через 1 год. 24 хв. після зупинки ОСОБА_1 .

Особа, яка склала протокол ОСОБА_4 пояснив, що 26.04.2020 він разом з іншими працівниками поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 патрулювали. Коли вони рухалися в напрямку вулиці Миру в смт. Борова побачили як водій автомобіля Opel Vectra здійснював поворот направо і ледве не здійснив наїзд на огорожу. Працівники поліції увімкнули проблисковий та звуковий сигнали і вимагали зупинки, після чого ОСОБА_1 звернув у двір багатоповерхового булинку по вул. Партизанській, б. 10 і зупинився. Він вийшов з автомобіля, мав ознаки алкогольного сп?яніння: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода. Від проходження огляду на стан сп?яніння на місці зупинки та в Борівській ЦРЛ ОСОБА_1 відмовився, для засвідчення чого були запрошені свідки.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 26.04.2020 він був на чергуванні з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 . Під час патрулювання вони помітили, що на перехресті вул. Миру та вул. Партизанська водій автомобіля Opel Vectra ледве на зачепив огорожу. Водій заїхав у двір двохповерхового будинку, вийшов з автомобіля. ОСОБА_7 знімав на камеру, ОСОБА_6 знімав на службовий планшет. ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп?яніння: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп?яніння на місці зупинки за допомогою Драгера та в Борівській ЦРЛ ОСОБА_1 відмовився, в тому числі, в присутності двох свідків.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що 26.04.2020 вона знаходилася в АДРЕСА_2 О 16.10 до неї прийшов її брат ОСОБА_5 , який приїхав з ОСОБА_1 . ОСОБА_1 сидів за кермом, виглядав погано, скаржився на біль в серці. ОСОБА_3 дала ОСОБА_1 ліки, йому стало краще і вони прочали вживати алкогольні напої. Близько 17.30 свідок вийшла на подвір?я, де поліцейські складали протокол відносно ОСОБА_1 Працівники поліції зупинили водіїв та запросили їх бути свідками і засвідчити відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп?яніння. При цьому, свідки не бачили чи керував ОСОБА_1 автомобілем. При складанні протоколу відносно ОСОБА_1 працівники поліції не роз?яснили останньому його права, не вручили копію протоколу, не запропонували підписати протокол та надати пояснення.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що 26.04.2020 він рухався в смт. Борова з вул. Леніна в сторону центру. По вул. Партизанській, 10 його зупинили працівники поліції та запросили засвідчити відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп?яніння в якості понятого. ОСОБА_1 близько 17.20 год. в присутності ОСОБА_8 та ще одного свідка відмовився від проходження медичного огляду в Борівській ЦРЛ, мотивів не пояснив.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що 26.04.2020 близько 18.00 год. він рухався в смт. Борова по вул. Партизанській, де біля двохповерхового будинку його зупинили працівники поліції та запросили в якості понятого засвідчити відмову від проходження медичного огляду на стан сп?яніння ОСОБА_1 . В присутності свідка працівники поліції ОСОБА_1 права не роз?ясняли, пройти огляд на стан сп?яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора "Драгер" не пропонували. Щодо оформлення протоколу, свідок пояснив, що протокол відносно ОСОБА_1 вже був складений, працівник поліції лише вписав прізвище свідка, який підписав його не читаючи.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 391228 додано CD-R диск з відеофіксацією правопорушення скоєного ОСОБА_1 26.04.2020.

З приводу вказаного доказу адвокатом Молчановим М.П. подано клопотання про визнання його неналежним, яке суд вважає обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затверджена Наказом МВС України 18.12.2018 № 1026, регулює застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів.

Згідно п.п.1 п. 2 вказаної Інструкції застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Згідно п. 1 розділу VII зазначеної Інструкції під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняється примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб.

Як вбачається з інформації, яка міститься на диску, відеофіксація події, яка сталася 26.04.2020, складається з двох фрагментів. Зокрема, з першого фрагменту вбачається, що на прохання ОСОБА_3 працівником поліції було припинено відеофіксацію, що є явним порушенням Інструкції.

Пунктами 6,7 розділу VIII Інструкції передбачено, що дозвіл на копіювання та видачу відеозаписів надається відповідальній особі виключно за рішенням керівника цього органу, підрозділу поліції.

Копіювання та видача відеозапису проводяться відповідальною особою на підставі відповідного письмового доручення керівника органу, підрозділу поліції або особи, яка виконує його обов`язки.

У разі копіювання та видачі відеозапису робиться відмітка в Журналі обліку копіювання та видачі відеозаписів зі стаціонарної системи або в Журналі обліку.

Відеозаписи або копії з них можуть бути надані за вмотивованими запитами органів державної влади, органів досудового розслідування, прокуратури, слідчого судді та суду, поліцейського та інших осіб у порядку, передбаченому законодавством України.

Всупереч вищевикладеним вимогам, яких поліцейські повинні неухильно дотримуватися, в матеріалах справи відсутнє рішення керівника про дозвіл на копіювання відеозапису з нагрудної відеокамери. Крім того, диск не містить назви, серії та номеру технічного засобу, на який здійснювалася відеофіксація.

Таким чином, наданий працівниками поліції диск з відеофіксацією події, яка сталася 26.04.2020, є неналежним доказом.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП наявний в разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ч. ч. 1, 2 ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст.23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.278 КУпАП за змістом якого орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом -Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з п. 1 розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).

Порядок проведення огляду на стан сп?яніння встановлений ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків на місці зупинки транспортного засобу.

При цьому лише у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. До того ж огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч. 5 ст. 266 КУпАП).

Аналогічні вимоги до огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння містяться в п. 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 р. №1452/735 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. №1413/27858, якою регламентовано, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених для застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Працівники поліції мають право вимагати від особи проходження огляду в закладі охорони здоров`я лише в тому випадку, якщо водій відмовився від фіксування стану сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків або коли водій не погоджується з результатами такого огляду (показниками спеціальних технічних засобів).

Якщо працівники поліції встановлюють ознаки сп`яніння водія без застосування спеціальних технічних засобів, а лише за його зовнішнім виглядом, то він має право відмовитися від проходження огляду в закладі охорони здоров`я та обов`язково повинен зафіксувати причини такої відмови у протоколі про адміністративне правопорушення. За таких обставин вимоги працівників поліції до водія щодо проходження огляду в закладі охорони здоров`я вважаються незаконними, що є однією з підстав для звільнення водія від відповідальності та закриття адміністративної справи.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Крім пояснень поліцейських ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , жодних достовірних та допустимих доказів на підтвердження пропозиції працівниками поліції та відмови ОСОБА_1 від продуття алкотестеру суду не надано.

Верховний Суд, розглядаючи справу № 161/5372/17, 29 квітня 2020 року прийшов до таких правових висновків.

Цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами.

Оскільки в даній справі єдиним доказом факту пропозиції працівниками поліції та відмови ОСОБА_1 від продуття алкотестеру є лише пояснення самих поліцейських суд не може вважати дані докази достовірними та допустимими. Таким чином, були відсутні підстави для направлення ОСОБА_1 на медичний огляд до медичного закладу.

Відповідно до ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Всупереч ч. 6 ст. 266 КУпАП, в матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, яке повинні були видати працівники поліції.

Верховни Суд зауважив, що на підставі показань свідків не можуть встановлюватися факти, які з огляду на закон або звичай установлюються в документах (постанова від 29.04.2020 по справі № 161/5372/19).

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Критерій «поза розумним сумнівом» роз?яснено Верховним Судом в постанові від 01 квітня 2020 року в постанові № 750/11509/18.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Крім того, законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України та п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року №7 "Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина "обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, які повинні визнаватися недопустимими.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин : відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, враховуючи, що в ході судового розгляду не здобуто переконливих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а всі сумніви тлумачаться на користь особи, провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.1, 7, 9, 13, 23, 245, 247, 251, 252, 255, 256, 278, 280 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП, відносно ОСОБА_10 закрити в зв?язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Борівський районний суд Харківської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Головуючий суддя Гуляєва Г. М.