ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/621/20 Справа № 210/1198/20 Суддя у 1-й інстанції - Хлистуненко О. В. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу захисника Андруха Віталія Васильовича, який діє в інтересах особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 квітня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою визнано винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один ) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок на користь держави.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, згідно протоколу серії ДПР18 №409623 15.02.2020 року о 00 год. 05 хв. в м. Кривий Ріг, Металургійному р-ні, вул. С. Тільги, 19 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає дійсності, на законну вимогу поліції пройти медичний огляд у встановленому законом порядку на стан сп`яніння водій відмовився в присутності двох свідків. ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.5 ПДР за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу серії ДПР18 №409624 15.02.2020 року о 00 год. 05 хв. в м. Кривий Ріг, Металургійному р-ні, по вул. Стрельнікова, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом VOLKSWAGEN TOUAREG д.н.з. НОМЕР_1 на законну вимогу поліцейського про зупинення транспортного засобу завчасно подано за допомогою увімкнених проблискових маячків, гучномовця, та голосові команди у гучномовець, не зупинився. Був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі. ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.4 ПДР за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник Андрух Віталій Васильович, який діє в інтересах особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить задовольнити апеляційну скаргу, скасувати постанову суду першої інстанції та винести нову постанову, якою закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, у зв`язку з неповним з`ясуванням та судом обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення у справі, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідністю висновків суду обставинам справи та порушенням норм матеріального й процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, внаслідок чого підлягає скасуванню.

Так, суд першої інстанції повинен був безпосередньо дослідити всі докази в сукупності та взаємозв`язку, у тому числі докази сторони захисту та надати їм відповідну правову оцінку.

Письмові пояснення свідків по даній справі не можна брати до уваги як допустимий доказ, так як вони заповнені на заздалегідь надрукованих бланках одним почерком, який на думку захисту належить працівнику поліції, незважаючи на те, що в них зазначено про їх власноручне написання свідками, крім того вказані пояснення не відображають усіх ознак складів правопорушень, оскільки у судовому засіданні необхідно встановити факт і час споглядання свідками за автомобілем правопорушника, з метою з`ясування того хто перебував за кермом, чи роз`яснювалися патрульними інспекторами права та обов`язки ОСОБА_1 , наслідки відмови, що є обов`язковою умовою для розуміння та усвідомлення останнім суті правопорушення та з інших причин.

Суд першої інстанції не викликав та не допитав в присутності захисту свідків обвинувачення, чим порушив принцип змагальності, у тому числі право на захист та надав перевагу доказам сторони обвинувачення.

Крім того, направивши диски з відеофіксацією, вчинених на думку поліцейських, ОСОБА_1 адміністративних правопорушень до суду без рішення суду про їх витребування та письмового дозволу керівника органу, свідчить про втручання в приватне життя ОСОБА_1 , а також недопустимість вказаного відео як доказу, оскільки останнє надано поліцейськими з порушенням вимог чинного законодавства.

Адвокат зазначає, що вищезазначене відео взагалі не містить відомостей (доказів) про керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки він був зупинений поблизу автомобіля як пішохід, а за кермом була інша людина, пояснення якої додаються до вказаної апеляційної скарги, при цьому свідок не був допитаний під час судового розгляду, оскільки суд відмовив у задоволенні клопотання захисту про виклик свідків, а також не був допитаний у суді і безпосередньо ОСОБА_1 .

В судовому засіданні апеляційного суду захисник Андрух В.В. та Ореханов О.О. підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити з підстав викладених у ній.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, яким місцевим судом була надана належна оцінка, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №409624, який складено у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП; рапортами поліцейських взводу №2 роти №2 батальйону №2 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП сержанта поліції ОСОБА_2 та сержанта поліції Кудінової Т., згідно яких під 15.02.2020 року під час руху по вул. Соборності було помічено транспортний засіб Фольцваген Туарег д.н.з. НОМЕР_1 , який було зупинено. Водій вказаного транспортного засобу здійснив зупинку автомобіля та коли до нього підійшов працівник поліції водій різко почав рух. Під час переслідування транспортного засобу водій на законну вимогу про зупинку, яка подавалась проблисковими маячками, звуковим сигналом, голосовими командами через гучномовець не реагував та почав тікати дворами, транспортний засіб зупинив штучно встановлена перешкода; відеозаписом з відео реєстраторів (боді камери), переглянутих в судовому засіданні, згідно яких водій транспортного засобу VOLKSWAGEN д.н.з. НОМЕР_1 не виконував вимогу про зупинку транспортного засобу; постановою про накладення адміністративного стягнення серії АР №897063 від 15.02.2020 року, згідно якої 15.02.2020 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом VOLKSWAGEN д.н.з. НОМЕР_1 та на вимогу поліцейського не пред`явив посвідчення водія; протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №409623, який складено у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , підстави ставити під сумнів пояснення цих свідків відсутні, оскільки вони є послідовними і повністю узгоджуються як між собою, так і з відомостями, котрі слідують з документів, що містяться в матеріалах справи; відеозаписом з відео реєстраторів (боді камери), переглянутих в судовому засіданні, згідно яких ОСОБА_1 від проходження медичного огляду відмовився у присутності свідків; рапортами поліцейських взводу №2 роти №2 батальйону №2 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП сержанта поліції ОСОБА_2 та сержанта поліції Кудінової Т., згідно яких під 15.02.2020 року було зупинено транспортний засіб VOLKSWAGEN TOUAREG д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому порядку в присутності двох свідків; направленням на огляд водія ТЗ ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.02.2020 року.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин по справі не вбачається.

Відповідальність за ст. 122-2 КУпАП настає зокрема у випадку невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення кореспондують положенням п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно яким водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В той же час, як зазначено у п. 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою вимоги пройти відповідний огляд на місці за допомогою спеціального технічного засобу або в медичному закладі охорони здоров`я.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованих в протоколах про адміністративні правопорушення, складених відносно нього уповноваженою особою органів поліції.

Доводи апелянта стосовно недостовірності наявних в матеріалах провадження пояснень свідків та сумніви у їх неупередженості у зв`язку з тим, що свідків не було допитано у судовому засіданні, а також те, що пояснення свідків заповнені на заздалегідь надрукованих бланках одним почерком, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки дослідженням матеріалів справи встановлено, що дані, зазначені у поясненнях свідків, складені у відповідній формі, та з їх змісту чітко і зрозуміло вбачаються всі фактичні обставини події, які узгоджуються з відомостями у протоколі та відеозаписом, наявним в матеріалах провадження.

Крім того, під час апеляційного розгляду в судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_5 , який зазначив, що саме він керував транспортним засобом, переслідувався поліцейськими, а після зупинки співробітниками поліції, віддав ключі від машини ОСОБА_1 та втік з місця події, однак, вказані пояснення свідка не спростовують доказів, наявних в матеріалах справи та не впливають на висновки суду щодо доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не знаходився за кермом свого автомобіля, а за кермом була інша людина, не заслуговують на увагу, оскільки не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи та спростовуються вищевказаними доказами, які містять фактичні дані, на основі яких встановлено наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 , ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинені ОСОБА_1 адміністративні правопорушення, а будь яких інших доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, матеріалами справи не знайшли свого підтвердження.

Доводи адвоката повторюють лінію захисту, обрану у суді першої інстанції, а наведені на її обґрунтування аргументи були предметом обговорення у суді першої інстанції та знайшли належну оцінку у постанові, правильність якої апелянтом не спростована.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КупАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Андруха Віталія Васильовича, який діє в інтересах особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 квітня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун