Св ятошинський районний суд міста Києва
ун. № 759/6706/20
пр. № 3/759/3057/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Жмудь Вікторія Олексіївна, за участю захисника Пономаренка В.М., розглянувши матеріали, які надійшли зі Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, номер картки фізичної особи - платника податків невідомий, яка працює продавцем-бариста в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2», проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 443 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 17.04.2020 о 12 год. 30 хв. за адресою: м. Київ, вул. Симиренка, 17-А, під час обстеження магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», який функціонує з порушенням вимог п.п. 4.2 Протоколу № 17 постійної комісії з питань ТЕБ та НС Київської міської державної адміністрації, здійснювала продаж та приготування кавових напоїв (фототаблиця додається), чим порушила Закон України «Про захист населення від інфекційних хвороб». Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 443 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 , будучи неодноразово належним чином повідомленою про дату та час розгляду справи, не прибула, причини неприбуття не повідомила. Незважаючи на те, що судом явка ОСОБА_1 була визнана обов`язковою, остання в судове засідання не з`явилася. Захисником Пономаренком В. М . у судовому засіданні надано клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи за її відсутності.

За таких обставин, суддя вважає за можливе розглянути справу про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 .

Також у судовому засідання захисник Пономаренко В.М. заявив клопотання про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 443 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Своє клопотання обґрунтовує тим, що матеріали справи не містить жодних доказів того, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання магазину/кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2» чи продавцем-бариста вказаного закладу. Також до протоколу про адміністративне правопорушення не додано жодних доказів того, що ОСОБА_1 виготовляла, реалізовувала чи пригощала відвідувачів, та цей факт жодним чином не зафіксований.

Вислухавши думку захисника Пономаренка В.М., ретельно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення № 111 від 17.04.2020, складений стосовно ОСОБА_1 ; фотоматеріали, додані до протоколу, суддя дійшла такого висновку.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний, зокрема, з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Тобто, з вказаних норм вбачається, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Положеннями ст. 443 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно абз. 16 ст. 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» № 1645-ІІІ від 06.04.2020, карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 2 ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобіганню поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», (зі змінами від 02.04.2020) на усій території України з 12 березня 2020 року до 24 квітня 2020 року встановлено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2020 № 255 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211", назву і текст постанови викладено в такій редакції: "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".

Згідно з пп. 8 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про запобіганню поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 № 211 (в редакції чинній на момент вчинення правопорушення - 17.04.2020) заборонено до 24 квітня 2020 року роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім певних видів, визначених даною постановою.

Відповідно до п.п. 4.2 Протоколу № 17 постійної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Київської міської державної адміністрації від 23.03.2020 заборонено реалізацію у торгових закладах алкогольних напоїв на розлив та приготування і продаж кавових напоїв.

Згідно зі ст. 41 Закону «Про захист населення від інфекційних хвороб» особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_1 , які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення № 111 від 17.04.2020, остання зазначила, що з протоколом не згідна, так як працюють інші точки з видачею кави. Працюють об`єкти, що продають пиво на розлив і навіть допускають людей у приміщення, працює «Макдрайв», який так само продає каву через вікно. До зерен кави бариста не доторкається. Зерно висипає у бункер (та кава продається у закритій тарі без доторку рук). У кофейні є всі застережні засоби гігієни, дезінфектори, рукавички.

Тобто, із зазначених письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що вона, будучи фактично обізнаною про запровадження на території України карантинних заходів, свідомо, допускаючи незаконність своїх дій, не виконала заборону по зупиненню роботи магазину/кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2» у період карантину та усвідомлювала суспільно шкідливий характер своєї діяльності.

Крім того, з фотоматеріалів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення № 111 від 17.04.2020, вбачається, що через вікно магазину/кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2» здійснюється обслуговування відвідувачів.

Щодо заперечення захисника Пономаренка В.М. про те, що матеріали справи не містять жодних доказів того, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання магазину/кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2» або те, що вона є продавцем-бариста вищезгаданого закладу, слід зазначити таке.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про запобіганню поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 № 211 (в редакції чинній на момент вчинення правопорушення), а також із норм КУпАП, які регулюють порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, вбачається, що суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 443 КУпАП, є виключно суб`єкти господарювання.

Разом з тим, суду а ні захисником, а ні ОСОБА_1 , не надано жодних документів (даних), які б підтверджували те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання та не здійснює відповідну господарську діяльність у встановленому законом порядку.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 443 КУпАП, є всі підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності та накладення на неї адміністративного стягнення в межах, установлених у санкції ст. 443 КУпАП,а саме у виді штрафу.

Накладення такого стягнення на ОСОБА_1 відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Положеннями ст. 401 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У розпорядженні суду відсутні документи, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з неї слід стягнути судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 7, 9, 23, 401, ст. 443, 245, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 443 КУпАП, та накласти на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 к.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 (чотириста двадцять) грн 40 к.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Святошинського

районного суду міста Києва В.О. Жмудь