Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/417/20
Провадження № 3/382/193/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" червня 2020 р. суддя Яготинського районного суду Київської області Литвин Л.І. розглянувши матеріали, які надійшли від Яготинського ВП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч.1 ст. 130 КУпАП,

за участю адвоката Карповича В.Д.

ВСТАНОВИВ:

До Яготинського районного суду надійшов протокол про притягнення до адміністративної відпровідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, в котрому зазначено, що 27 березня 2020 року близько 23 години 20 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21053 номерний знак НОМЕР_1 на автошляху с. Двірківщина- с. Сулимівка з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп"яніння відмовився у присутності двох свідків.

ОСОБА_1 вину не визнав та у присутності представника - адвоката ОСОБА_2 В ОСОБА_3 пояснив, що 27 березня 2020 р. ввечері він разом із своїм тестем повертався із с. Двірківщина в с. Сулимівку Яготинського району. По дорозі у них зламався автомобіль та вони зателефонували своїм родичам і чекали їх в автомобілі. При цьому вирішили вжити спиртне та в цей час до них під"їхали працівники поліції, і хоча вони пояснили їм ситуацію, працівники поліції склали протокол. Написали пояснення від імені тестя ОСОБА_1 , в яких пізніше дописали фразу, що "водій ОСОБА_1 керував автомобілем із ознаками алкогольного сп"яніння". Будь-яких очевидців не було, ОСОБА_1 не пропонувалось пройти огляд за допомогою приладу "Драгер", не роз"яснювалися його права, не дали підписати протокол. При цьому, представник ОСОБА_1 просив звернути увагу, що у протоколі зазначені адреси неіснуючих свідків, дані про яких неодноразово зазначалися у протоколі. Представником також було надано копію протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 , де свідком вказаний також ОСОБА_5 , однак, його адреса зазначена у даній копії протоколу відрізняється від адреси вказаного очевидця в оригіналі протоколу, складеного відносно ОСОБА_1 , що надійшов до суду та за вказаною адресою ОСОБА_5 не проживає. Крім цього зазначив, що поліцейським при формулюванні суті адміністративного правопорушення необхідно було вказати, що водій порушив п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп"яніння..., а не п. 2.5 Правил дорожнього руху. Просив закрити провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника, дослідивши докази, вважаю, що провадження у справі підлягає до закриття з наступних підстав. Так, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Отже, з огляду на зміст вказаної норми, окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КпАП України, є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно із Постановою Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП.

Пунктом 7 розділу І, пунктами 6, 8, 10 розділу ІІ, пунктами 3, 15, 16, 22 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, передбачено, що огляд на стан сп"яніння на місці зупинки транспортного засобу провадиться в присутності двох свідків... Результати огляду на стан сп"яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп"яніння з використанням спеціальних технічних засобів, (додаток до інструкції № 2)... Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп"яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я , в якому надано на його проведення відповідно до ст. 266 КпАП України. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння наведена у додатку 1 до цієї Інструкції. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду, (додаток № 3). Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу чи швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду, (додаток № 4). Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважається недійсним.

Пунктом 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до ст. 266 КпАП України огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В протоколі про адмінправопорушення зазначено, що 27 березня 2020 року близько 23 години 20 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21053 номерний знак НОМЕР_1 на автошляху с. Двірківщина- с. Сулимівка, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп"яніння відмовився у присутності двох свідків.

Допитана під час розгляду справи свідок ОСОБА_6 , яка перебувала в автомобілі разом із ОСОБА_1 надала пояснення, аналогічні поясненням ОСОБА_1 .

Так, з протоколу про адмінправопорушення вбачається, що в ньому відсутній підпис особи, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи, якій були роз"яснені її права та обов"язки, в графі "підпис особи, яка притягається до адмінвідповідальності" є позначка про те, що особа відмовилась від підпису у присутності двох свідків. Разом з тим, письмові пояснення очевидців не містять таких даних. Свідками у протоколі зазначені ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , проте, із зворотніх поштових повідомлень та поштових конвертів вбачається, що адресати за вказаною адресою відсутні, що підтверджує доводи ОСОБА_1 про їх відсутність на місці події.

Крім цього, з копії протоколу про адмінправопорушення серії ДПР 18 № 507586 одним із очевидців зазначений ОСОБА_5 , але адреса його місця проживання відрізняється від даних, зазначених у протоколі відносно ОСОБА_1 .

З письмових пояснень вказаних очевидців, доданих до протоколу про адмінправопорушення вбачається, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп"яніння як на місці, так і медичному закладі. Проте, до матеріалів справи не додано медичного висновку, з котрого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився у лікарні від проходження медичного огляду на стан сп"яніння.

Також, до протоколу не додано будь-яких даних про прилад, за допомогою якого пропонувалось пройти огляд ОСОБА_1 .

При цьому, слід звернути увагу, що письмові пояснення ОСОБА_8 не містять будь-яких даних про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп"яніння.

Відповідно до п. 43 Рішення ЄСПЛ «Кобець проти України» при оцінці доказів суд повинен керуватися критерієм доведення "поза розумним сумнівом" . Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

У справах про адміністративні правопорушення на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Згідно із ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України).

Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Приймаючи до уваги, що працівниками поліції не дотримані вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, та ті обставини, що під час розгляду справи не здобуто переконливих доказів стосовно того, що ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп"яніння, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп"яніння, а також за умови відсутності очевидців під час складання протоколу, то для притягнення його до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП підстав немає, у зв"язку з чим провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає до закриття відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 10 днів з дня її винесення.

Суддя Литвин Л.І.