Справа № 344/3059/20
Провадження № 33/4808/172/20
Категорія ст.124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Хоростіль Р. В.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Любчика С.Р.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 березня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців., а також стягнуто судовий збір в розмірі 420грн. 40 коп.,-

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що 4 лютого 2020 року о 15 год. 00 хв. по вул. Довженка, 18 в м. Івано-Франківськ водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом OPEL ASTRA номерний знак НОМЕР_1 , не надав переваги в русі пішоходу ОСОБА_2 , яка переходила проїзну частину дороги на нерегульованому пішохідному переході та допустив наїзд на неї та на дитячу коляску, в якій знаходився малолітній ОСОБА_3 , внаслідок чого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримали тілесні ушкодження, автомобіль та дитяча коляска зазнали матеріальних пошкоджень. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 2.3б, 18.1, 12.3, 18.4 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП..

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що постанова суду підлягає зміні в частині накладення стягнення.

При цьому зазначає, що при накладенні стягнення судом було порушено норми матеріального і процесуального права, у зв`язку із чим постанова суду підлягає зміні.

Вказує на те, що суд, маючи можливість обрати йому альтернативне стягнення, вирішив застосувати до нього найбільш суворіше стягнення, пов`язане із позбавленням права керування транспортними засобами.

Вказує на те, що суд не врахував, що він повністю визнав вину, щиро розкаявся у вчиненому, ступінь його вини, майновий стан, що внаслідок його дій тяжких наслідків не настало, він повністю та добровільно відшкодував завдані потерпілій збитки, одружений, має на утриманні малолітню дитину.

Вказує, що відсутність захисника при розгляду справи в суді першої інстанції, призвели до унеможливлення для нього реалізувати право на захист.

Вважає, що розгляд справи відбувся формально, а тому просить змінити призначене покарання та застосувати до нього покарання у виді штрафу.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши та дослідивши доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Любчика С.Р., які підтримали вимоги апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіряючи вищевказані доводи апеляційної скарги, апеляційний суд звертає увагу на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод відповідно до якої, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Апеляційний суд неодноразово у своїх рішеннях звертав увагу на те, що судова практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, визнається кримінальним правопорушенням у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа "Гурепка проти України")

При цьому, позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом як кримінально-правова санкція, оскільки «"право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності.»

Визнання кримінально-правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення.

Зокрема, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право на участь у судовому засіданні, право на захист своїх інтересів за допомогою професійного захисника, право на надання доказів та пояснень щодо висунутого обвинувачення.

Зі змісту матеріалів справи та пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він був обізнаний про те, що має право на захист своїх інтересів за допомогою професійного захисника, однак вирішив скористатися таким правом тільки після постановлення рішення судом першої інстанції.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що в суді першої інстанції не було порушено право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на захист і останній мав можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що судове рішення повинно бути ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за обставин вказаних у постанові, ґрунтується на досліджених судом доказах та в апеляції не оспорюється.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що в своїй апеляційній скарзі та в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП повністю визнав та не заперечував проти правильності встановлених судом першої інстанції обставин правопорушення та його правової кваліфікації. Однак, вважав, що обране стосовно нього стягнення є занадто суворим і не відповідає вимогам закону.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Виходячи із змісту постанови, суд зазначив, що обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, не встановлено.

При накладенні стягнення судом було враховано характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого адміністративного правопорушення, його наслідки, зокрема отримання пішоходами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, ставлення винного до вчиненого правопорушення.

При розгляді справи в апеляційній інстанції встановлено, що ОСОБА_1 в суді першої інстанції вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, позитивно характеризується.

Апеляційний суд враховує, що зі змісту наданої ОСОБА_1 заяви, потерпіла ОСОБА_2 претензій до порушника не має, оскільки останній в повному обсязі відшкодував матеріальну та моральну шкоду і вона просить його суворо не карати.

В судове засідання апеляційної інстанції потерпіла ОСОБА_2 не з`явилась, хоча неодноразово викликалась до суду і не повідомила про причини своєї неявки.

В судовому засіданні апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник адвокат Любчик С.Р. не наполягали на участі потерпілої у судовому засіданні та просили розглянути апеляційну скаргу без її участі.

Апеляційний суд вважає, що щире розкаяття ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення та добровільне відшкодування заподіяної шкоди у відповідності до вимог ст.34 КУпАП необхідно вважати обставинами, які пом`якшують відповідальність.

Разом з тим, наявність вищевказаних пом`якшуючих обставин у сукупності з іншими обставинами справи не свідчить про несправедливість обраного судом першої інстанції стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що для попередження вчинення правопорушень в майбутньому на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення саме у виді позбавлення права керування транспортними засобами на мінімальний строк.

Відповідно до ч.2 ст.30, ч.2 ст.33 КУпАП, позбавлення наданого громадянину права керування транспортними засобами застосовується за грубе, повторне чи систематичне порушення порядку користування цим правом.

Рішення суду про накладення адміністративного стягнення саме у виді позбавлення права керування транспортними засобами у постанові суду вмотивовано належним чином і відповідно до встановленого судом першої інстанції обставин правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 допустив грубе порушення порядку користування правом керування транспортним засобом, оскільки не надав переваги в русі пішоходу ОСОБА_2 , яка переходила проїзну частину дороги на нерегульованому пішохідному переході та допустив наїзд на неї та на дитячу коляску, в якій знаходився малолітній ОСОБА_3 , внаслідок чого останні отримали тілесні ушкодження.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення керування транспортними засобами на строк 6 місяців є законним та справедливим.

При цьому, апеляційний суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, його сімейний та майновий стан, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують відповідальність.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що санкцією ст. 124 КУпАП передбачено накладення на водіїв стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Суд першої інстанції, враховуючи особу правопорушника та характер вчиненого правопорушення, обґрунтовано наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції ст.124 КУпАП у виді позбавлення права на керування транспортними засобами на мінімальний строк - 6 місяців.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги та зміни судового рішення немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 березня 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

Апеляційного суду О.П.Васильєв