Справа № 752/7686/20
Провадження №: 3/752/4254/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

10 червня 2020 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

встановив:

ОСОБА_1 інкримінується вчинення домашнього насильства психологічного характеру при наступних обставинах.

Так, 20 квітня 2020 року о 11 год. 20 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , спровокувала сварку.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованих дій не визнала. Пояснила суду, що проживає у квартирі разом з свекрухою і чоловіком. Її робота пов`язана з розмовами по телефону, чоловік та свекруха роблять їй зауваження з приводу того, що вона ходить по квартирі і дуже голосно розмовляє по телефону. Даний факт вона заперечує, оскільки телефонні розмови веде з власної кімнати, у якій закриває двері під час розмов по телефону. У зазначений в протоколі день вона також розмовляла по телефону, чоловіку це не сподобалось, він став сваритися, вона . Зазначила, що ніяких дій, які б спричинили шкоду психічному здоров`ю чоловіка не вчиняла.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Пунктом 3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Дослідивши матеріали справи, зокрема дані оперативного чергового Голосіївського УП ГУНП у м. Києві від 20.04.2020 р., протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, яка заперечувала факт вчинення насильства відносно чоловіка, суд приходить до висновку, що у судовому засіданні не знайшов підтвердження факт вчинення ОСОБА_1 насильницьких дій, внаслідок яких була завдана шкода психологічному або фізичному здоров`ю будь -кому із членів її родини - чоловіку ОСОБА_2 чи свекрусі ОСОБА_3 .

Більш того, у описі суті правопорушення, як воно викладено в протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 354265 від 20.04.2020 р., не зазначено відносно кого 20.04.2020 р. о 11 год. 10 хв. ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство.

Таким чином, в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства.

В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стаття 19 Конституції України зобов`язує органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадових осів діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку про відсутність як подій так і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП у діях ОСОБА_1 , що є підставою для закриття справи.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.9, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.251-252, 173-2, 280, 283, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, суд

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.В. Єсауленко