Справа № 346/291/20
Провадження № 33/4808/193/20
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Васильковський В. В.
Суддя-доповідач Повзло
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, постанови судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.03.2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.03.2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим та притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

10.04.2020 року ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій він просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову суду. Посилається на те, що судом було розглянуло справу за його відсутності, що, на його думку, є порушенням вимог ст. 268 КУпАП, оскільки ним завчасно було подане клопотання про перенесення справи з зазначенням поважної причини. Вважає, що суд прийняв рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, без належного з`ясування всіх обставин справи, без дослідження всіх доказів, що свідчить, на думку апелянта, про спрощений підхід суду до судового розгляду. Висловив свою незгоду в частині обрання щодо нього адміністративного стягнення.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник Лесюк А.В. не з`явились, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Перевіривши матеріали справи, врахувавши доводи, що викладені в апеляційній скарзі в частині обґрунтування причини пропуску строку на апеляційне оскарження, вважаю, що у поновленні строку на апеляційне оскарження належить відмовити, апеляційну скаргу - повернути апелянту за таких підстав.

В своїй апеляційній скарзі апелент вважає, що розгляд справи у його відсутність є порушенням його прав, передбачених ст. 268 КУУпАП, оскільки ним завчасно було подане клопотання про перенесення справи з зазначенням поважної причини.

З матеріалів провадження вбачається, що справа надійшла в провадження суду 21.01.2020 року та судовий розгляд був призначений на 12.02.2020 року (а.п. 11).

Про час та місце судового розгляду належним чином було повідомлено ОСОБА_1 , що підтверджується його підписом на рекомендованому повідомленні про отримання судової повістки (а.п. 14), проте в судове засідання останній не з`явився з невідомих причин, в наслідок чого справу було перенесено на 05.03.2020 року (а.п. 14).

04.03.2020 року ОСОБА_1 подав заяву про перенесення судового засідання (а.п. 17), у зв`язку із хворобою, на підтвердження чого, ним було долучено довідку №279 Коломийської центральної районної лікарні з підписами лікуючого лікаря та зав.віділенням ЦРЛ, з якої вбачається, що в період з 04.03.2020 року ОСОБА_1 знаходить на стаціонарному лікуванні у терапевтичному відділенні Коломийської ОСОБА_2 з приводу гіпертонічної хвороби (а.п. 18).

Вказане клопотання ОСОБА_1 , судом першої інстанції було задоволено та судове засідання перенесене на 25.03.2020 року, про що ОСОБА_1 також було належним чином завчасно сповіщено, згідно його підпису на рекомендованому повідомленні про отримання судової повістки 13.03.2020 року (а.п. 20).

24.03.2020 року ОСОБА_1 подав заяву про перенесення розгляду по справі на іншу дату, у зв`язку із карантином та погіршенням його стану здоров`я (а.п. 21), в задоволенні якої було відмовлено, та справу 25.03.2020 року було розглянуто у відсутність ОСОБА_1 .

Як вбачається з постанови суду, своє рішення про розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 суддя мотивував наступним чином: «Крім того суд вважає за необхідне зазначити, що ОСОБА_1 достеменно знав про те, що в провадженні Коломийського міськрайонного суду перебувають на розгляді матеріали справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, враховуючи його процесуальну поведінку протягом розгляду справи, відсутність поважних причин щодо неявки у судові засідання 12.02.2020 року, 05.03.2020 року та 25.03.2020 року, суд вважає, що ОСОБА_1 мав об`єктивну реальну можливість прийняти участь у судовому засіданні суду першої інстанції та організувати ефективний захист своїх інтересів у суді. Однак цим правом не скористався, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» (а.п. 22-23).

У зв`язку із тим, що вказана довідка викликала сумніви, оскільки назва лікарні на кутовому штампі Коломийська центральна районна лікарня не відповідає офіційній назві лікарні - КНП «Коломийська ЦРЛ» КРР, з метою перевірки її належності та допустимість як доказу по справі, апеляційним судом було винесено судове рішення від 15.05.2020 року, яким постановлено витребувати з КНП «Коломийської центральної районної лікарні» Коломийської районної ради інформацію про те, чи дійсно ОСОБА_1 перебував на стаціонарному чи амбулаторному лікуванні у Коломийській центральній районній лікарні в терапевтичному відділенні з 04.03.2020 року (а.п. 43).

Відповідно до відповіді генерального директора КНП Коломийської центральної районної лікарні» КРР Кошкіна А.Є. №890/01-05/06 від 26.05.2020 року, ОСОБА_1 в період часу з 01.01.2020 року по 25.05.2020 року не перебував на стаціонарному та амбулаторному лікуванні в СП «Стаціонар» та СП «Поліклініка» КНП «Коломийська ЦРЛ» КРР.

Доходжу висновку, що ОСОБА_1 без поважних причин не з`явився в судове засідання 05.03.2020 року, незважаючи на те, що був належним чином сповіщений про час та місце судового розгляду, та зловживаючи своїм право на перенесення судового засідання, подав заяву про перенесення, з долученням неналежного доказу.

Так, діючим законодавством передбачено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом, в той час як недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Зловживання ОСОБА_1 своїми процесуальними правами на перенесення судових засідань розцінюю як обраною позицією захисту останнього, з метою затягування судового розгляду задля спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, а тому, твердження апелянта про поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження, не заслуговує на увагу, у зв`язку із чим, в поновленні строку належить відмовити.

Приймаючи таке рішення виходжу з наступного.

Законом чітко встановлено процедуру поновлення строку, а саме те, що апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом 10 (десяти) днів з дня винесення такої постанови (ст. 294 КУпАП).

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 було завчасно та належним чином сповіщено про судовий розгляд.

Суд першої інстанції приймав всі можливі заходи для забезпечення участі ОСОБА_1 в суді.

В той же час, особа має вільно користатись наданими їй правами, зокрема й щодо права участі в судовому засіданні.

При цьому, посилання апелянта на розгляд справи у його відсутність, як на підставу для поновлення строку на апеляційне оскарження, безпідставне, оскільки строк на оскарження постанови судді обчислюється з дня винесення постанови, протягом 10 днів, а не з дня отримання копії постанови.

В ст. 129 Конституції України, закріплено конституційний припис, згідно якого, розгляд справ в судах відбувається відкрито, що, в свою чергу, гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись як про результати судового розгляду, так й отримати копію судового рішення з метою оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Аналізуючи зміст п. 27 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Шевченко проти України» доходжу висновку, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Вбачається, що копію судового рішення захисник ОСОБА_1 Лесюк А.В. отримав 03.04.2020 року про що свідчить його розписка (а.п. 25).

Виходячи з наведено вище, а також з урахуванням того, що ОСОБА_1 було відомо про те, що судовий розгляд призначений на 25.03.2020 року, апелянтом не наведено будь-яких обставин, які б перешкоджали йому дізнатися про результат розгляду справи та своєчасно подати апеляційну скаргу, а у разі необхідності доповнити її у подальшому.

Таким чином доходжу висновку, що зазначені ОСОБА_1 причини пропуску строку не є поважними, тому, в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді належить відмовити та повернути апеляційну скаргу апелянту.

Водночас роз`яснюю, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторно звернутися з апеляційною скаргою з обґрунтованим клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 245, 251, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити особі, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.03.2020 року.

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , разом із додатками повернути апелянту.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло