ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження: №33/821/278/20 Справа №712/666/20Головуючий у І інстанції Кончина О.І.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАПДоповідач в апеляційній інстанції Ятченко М.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2020 р. м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду Ятченко М.О., за участю ОСОБА_1 та його захисника адвоката Власенка К.Ю., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 квітня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, та позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік; стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн.,

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 27.01.2020 о 23:05 в м. Черкаси, по вул. Самійла Кішки, 183, керував автомобілем «ВАЗ 21099» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, зі згоди водія у лікаря нарколога в КЗ «ЧОНД», висновок № 101, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.04.2020 та закрити провадження у справі.

В обґрунтування доводів апеляції апелянт посилається на те, що, на його думку, постанова суду першої інстанції є такою, що не відповідає обставинам справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими та постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Так, у матеріалах адміністративної справи відсутнє будь яке посилання на те, що суд повідомив апелянта про час і місце розгляду справи.

Під час розгляду адміністративної справи судом першої інстанції було порушені норми ст.268 та 277-2 КУпАП, відповідно до яких справа про адміністративне правопорушення розглядається у відсутності особи тільки у випадку коли є дані про своєчасне повідомлення особи про час і місце розгляду справи. Законодавець передбачив своєчасність повідомлення «не пізніше як за три доби».

В матеріалах адміністративної справи також мається довідка про доставку SMS його захиснику Власенку К.Ю., але ця довідка не може вважатися доказом належного повідомлення про дату, час і місце судового засідання захисника Власенка К.Ю., оскільки згідно пункту 2 Порядку надсилання учасникам судового процесу (кримінального провадження) текстів судових повісток у вигляді SMS-повідомлень, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 01 червня 2013 року N 73, текст судової повістки може бути надісланий судом учаснику SMS-повідомленням лише після подання ним до суду заявки про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення. Така заявка оформляється безпосередньо в суді або шляхом роздрукування та заповнення учасником форми, яка розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

У матеріалах справи відсутня заява адвоката Власенка К.Ю. про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення.

Вважає, що вищезазначеними діями суду першої інстанції було порушено його право на захист, зокрема можливість надання пояснень та інше.

Вважає, що оскільки місцевим судом у рішенні зазначено, що він керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, то висновки суду не відповідають обставинам справи, так як у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 319715 від 27.01.2020, складеного щодо ОСОБА_1 вказано, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, апелянт зазначає, що проаналізувавши Висновок № 101 від 27.01.2020 він дійшов думку про те, що вказаний висновок не належить до огляду на стан сп`яніння особи відносно якої розглядається адміністративна справа, а належить до огляду іншої особи, а саме: ОСОБА_1 , яким він не являється.

На думку апелянта, в матеріалах справи відсутні будь які належні та допустимі докази на підставі яких у встановленому законом порядку можливо встановити наявність у його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку ОСОБА_1 та його захисника адвоката Власенка К.Ю. про необхідність задоволення апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Відповідно до ст.252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вважаю, що вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримано у повному обсязі і висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин наведених у постанові, підтверджується зібраними у справі доказами. Висновки, які викладені в постанові суду відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події.

При винесенні постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 319715 від 27.01.2020 (а.с.1);

- даними рапорту інспектора роти №3 БУПП в Черкаській області ДПП Лук`яненко Р.О. від 28.01.2020 (а.с.2);

- даними висновку №101 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.4).

Таким чином, фактичні обставини щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП судом першої інстанції встановлені цілком вірно.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд дійшов висновку про правильність встановлення уповноваженою посадовою особою факту керування ОСОБА_1 автомобілем «ВАЗ 21099» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, що стало підставою для складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Будь-які докази відсутності вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні і правопорушником або його захисником суду апеляційної інстанції не надані.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю доведена зібраними та перевіреними у справі доказами, яким дана належна юридична оцінка, та які узгоджуються між собою та у своєму взаємозв`язку і у своїй сукупності повністю доводять вину ОСОБА_1 ..

Адміністративне стягнення судом накладено з дотриманням правил, передбачених вимогами ст.ст.33, 34, 35 КУпАП з урахуванням всіх обставин адміністративного провадження та особи правопорушника є розмірним до вчиненого і справедливим.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо того, що постанова суду першої інстанції є незаконною та не відповідає обставинам справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими та постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню, не заслуговують на увагу, оскільки в суді апеляційної інстанції не знайшли свого об`єктивного підтвердження та спростовуються сукупністю доказів, яку належним чином проаналізував суддя місцевого суду, та дійшов до вірного правового висновку про наявність вини у вчиненні адміністративного правопорушення правопорушником ОСОБА_1 ..

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо того, що розгляд справи відбувся без участі захисника та порушника, то суддя апеляційної інстанції бере до уваги доводи апелянта про те, що він не був присутнім у судовому засіданні суду першої інстанції, що відображено і у змісті самої оскаржуваної постанови. Однак, враховуючи, що в суді апеляційної інстанції їм були надані всі можливості для представлення своєї позиції перед судом, й правильність рішення суду першої інстанції була повністю підтверджена, суд апеляційної інстанції не вбачає доцільним скасовувати вірне за своєю суттю рішення місцевого суду лише з одних формальних міркувань.

Що стосується інших доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , то ці доводи розцінюються як спроба уникнути відповідальності і не заслуговують на увагу.

Таким чином, з урахуванням наведеного приходжу до висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги по суті немає, а постанова суду є законною, обґрунтованою і скасуванню або зміні не підлягає.

Будь-які інші доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі, сприймаються судом як спроба уникнути відповідальності, оскільки доказів, які б могли об`єктивно спростувати причетність ОСОБА_1 до вказаного правопорушення, суду не надано.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 квітня 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 квітня 2020 року, стосовно ОСОБА_1 без змін.

Постанова є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя М. О. Ятченко