Справа № 675/810/20
Провадження № 3/675/323/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2020 року м. Ізяслав

Суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області Король О.В., розглянувши матеріали Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області про вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 від 16.08.1989 року, місце проживання якого по АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

27.03.2020 року о 21 год. 21 хв. ОСОБА_1 (по тексту ОСОБА_1 ) по вулиці Б. Хмельницького, що в м. Ізяслав Хмельницької області керував транспортним засобом автомобілем УАЗ 3303 н.з. НОМЕР_2 , належному ОСОБА_2 з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук). Пройти огляд на встановлення вмісту алкоголю в організмі на місці зупинки транспортного засобу або закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

У судове засідання 29.05.2020 року ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся в установленому порядку, що підтверджується документально, в тому числі телефонограмою, будь-яких заяв чи клопотань, в тому числі щодо неможливості прибуття з поважних причин та відкладення судового розгляду до суду не направляв.

Як вважає суд, ОСОБА_1 було надано достатньо можливостей та необхідний час для прибуття в судове засідання безпосередньо для надання особистих пояснення та в разі заперечення вини в інкримінованому правопорушенні подання доказів щодо відсутності винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення. Суд констатує, що за увесь час розгляду справи, ОСОБА_1 попри свою обізнаність про перебування в суді справи про адміністративне правопорушення відносно себе, будь-яких заяв чи клопотань, в тому числі щодо неможливості прибуття з поважних причин та відкладення судового розгляду до суду не подавав.

На переконання суду відкладення судового засідання з підстав неявки ОСОБА_1 не є виправданим, оскільки неприбуття останнього в судові засідання на протязі майже трьох місяців з моменту вчинення інкримінованого правопорушення може розцінюватися не інакше як намагання за сплином строків уникнути адміністративної відповідальності.

Суд констатує, що відповідно до ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про час і місце розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 3 статті 268 КУпАП передбачений вичерпний перелік статей при розгляді справ за якими присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Категорія справ за ст. 130 КУпАП до вказаного переліку не входить, а тому присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за даною статтею у судовому засіданні не є обов`язковою.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, обмежені строки розгляду справи, суддя на виконання вимог ст. ст. 268, 277 КУпАП здійснює судовий розгляду у відсутність ОСОБА_1 .

У ході судового розгляду встановлено, що 27.03.2020 року о 21 год. 21 хв. дійсно мав місце факт відмови водія транспортного засобу ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Також водій ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду і в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, та обставина, що ОСОБА_1 перед його зупинкою працівниками поліції рухався по вулиці Б. Хмельницького, що в м. Ізяслав Хмельницької області керуючи транспортним засобом автомобілем УАЗ 3303 н.з. НОМЕР_2 , належному ОСОБА_2 підтверджується даними протоколу про адмістративне правопорушення серії БД №392505 від 27.03.2020 року та відеозаписом на оптичному носії, що долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Сама відмова ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я стверджена письмовими поясненнями від 27.03.2020 року, залучених свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , засвідченими їх особистими підписами. Така обставина підтверджується і даними даними протоколу про адмістративне правопорушення серії БД №392505 від 27.03.2020 року, засвідченого підписами залучених свідків та відеозаписом на оптичному носії.

Як вважає суддя, будь-яких підстав для визнання недопустимими таких доказів не має.

Викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №392505 від 27.03.2020 року обставини не містять суперечностей з іншими матеріалами справи.

У судді відсутні будь-які підстави вважати, що процедура проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проведена з порушенням.

Відповідно до положень ч. 1 статті 130 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року №14 судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Суддя, вивчивши матеріали справи, здобув достатньо підстав на доведення вини ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддя констатує, що ОСОБА_1 з моменту вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення не надано суду жодних доказів, що свідчили б про відсутність складу адміністративного правопорушення в силу порушення процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. При цьому, будь-яких відомостей, що свідчили б про відсутність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у ході розгляду не здобуто.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом.

Враховуючи характер скоєного правопорушення, особу яка притягується до адміністративної відповідальності, вимоги ст.ст. 33, 34, 35 КУпАП, зважаючи, що ОСОБА_1 вчинив грубе, суспільно-небезпечне порушення правил дорожнього руху, суддя вважає за можливе накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів на строк один рік.

На думку суду, саме таке стягнення забезпечить досягнення мети вказаної у ст. 23 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 420, 40 грн.

Керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 130 ч. 1, 283, 284, 294 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 від 16.08.1989 року, місце проживання якого по АДРЕСА_1 ) за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 від 16.08.1989 року, місце проживання якого по АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок, який підлягає зарахуванню до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом 10-ти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя О.В. Король