Справа № 638/4572/20
Провадження № 3/638/1481/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року м.Харків

Суддя Дзержинського районного суду м.Харкова Аркатова К.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

18.03.2020 року близько 02:30 години ОСОБА_1 по пр. Науки, 9 м. Харкова, керував транспортним засобом Volkswagen Golf, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, млява реакція зіниць ока на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вказавши про те, що 18.03.2020 року о 02:30 годині перебував за кермом автомобіля Volkswagen Golf, номерний знак НОМЕР_1 , був зупинений працівниками патрульної поліції, які вказали на ознаки наркотичного сп`яніння, однак він заперечив дане твердження, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, оскільки вважав себе не винуватим.

Вислухавши правопорушника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до пункту 2.5 правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення, який складений з виконанням процесуальних вимог уповноваженою особою, є документом, який офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій і є одним з основних джерел доказів.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, вихованням громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи ст. 251 КУпАП.

Також, у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Фактичні обставини справи, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 280309 від 18.03.2020 року підтверджуються зібраними у справі доказами, які досліджувалися у судовому засіданні, а саме письмовими поясненнями свідків, відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, що оглянутий в судовому засіданні та самим правопорушником не спростований факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Твердження ОСОБА_1 про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі через не перебування у згаданому стані як доказ невинуватості суд відхиляє, оскільки фактично правопорушник відмовився від проходження такого огляду, а таку поведінку суд розцінює як бажання уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. 1,2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

Таким чином, зібрані у справі докази та оглянутий відеозапис з нагрудних камер працівників поліції підтвердили факт порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність діючим КУпАП, зокрема ч.1 ст.130 КУпАП.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а тому вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави з позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 283,284,294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 420,40 (чотириста двадцять гривень) грн. 40 коп. на користь держави.

Відповідно до ч.1 ст.303 КУпАП, строк звернення постанов про накладення адміністративних стягнень до виконання протягом трьох місяців з дня винесення постанови.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя