Житомирський апеляційний суд
Справа №295/5169/20 Головуючий у 1-й інст. Костенко С. М.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Зав`язун С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого - судді Зав`язуна С.М.,

секретаря Дем`янчук Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду м.Житомира від 12 травня 2020 року,

за участю: особи притягнутої

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ :

зазначеною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420, 40 грн.

Згідно постанови суду, 24.04.2020 о 08 год. 45 хв. в м. Житомирі по вул. Сосновій, 36, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ДЕО-Нексія д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить розглянути справу у повному обсязі або надати можливість для розгляду у суді першої інстанції. Звертає увагу на те, що він є інвалідом ІІ групи та був позбавлений можливості на захисника. Крім того, в судовому засіданні першої інстанції не розглядалися записи з боді-камери поліцейського, не викликалися для дачі пояснень працівники патрульної поліції і свідки. Також не розглядався ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують відповідальність.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 в підтримку апеляційних вимог, вивчивши матеріали справи, доводи апеляції, перевіривши постанову суду в межах поданої апеляції, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як убачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що є порушенням п.2.5 ПДР України.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з положеннями ст.16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (надалі - Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі-Порядком).

Згідно п.3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

За ч.2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч.3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Як визначено п.3 Порядку, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Відповідно до п. 6 цього Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. А згідно п.8 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як убачається з відеозапису із нагрудного відеореєстратора працівників поліції, водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законному порядку. За результатами відмови від проведеного огляду, працівниками патрульної поліції відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.6).

Апеляційні доводи ОСОБА_1 про те, що судом першої інстанції не досліджувався запис з боді-камери поліцейського є безпідставними, оскільки відповідно до постанови суду від 12.05.2020 року, зокрема, мотивувальної частини убачається, що суд заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідив матеріали справи, відеозапис, оскільки вказаний відеозапис з боді-камери поліцейського підтверджує вину ОСОБА_1 .

В ході досудової перевірки та складання щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, порушень положень вищезазначених Інструкції, Порядку та вимог ст.266 КУпАП - допущено не було.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 142531 від 24.04.2020 року (а.с. 1); рапортом поліцейського роти №4 батальйону УПП в Житомирській області ДПП рядовий поліції Войналовичем О.О. від 24.04.2020 (а.с.3), згідно якого під час несення служби в складі екіпажу 103 зупинено ДЕО-Нексія д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 за порушення ПДР, в ході спілкування з водієм було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився в присутності 2-х свідків. На водія було винесено постанову за ч.5 ст.121 КУпАП та протокол за ч.1 ст.130 КУпАП; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.4,5), якими підтверджено, що їх було запрошено працівниками поліції в якості свідків, що в їх присутності ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та медичному закладі охорони здоров`я, на що він відмовився; відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського (а.с.6).

Крім того, постановою від 24.04.2020 року серії ЕАК №2433408 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.5 ст.121 КУпАП підтверджено факт законності зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 (а.с.2).

Вище наведені докази на переконання апеляційного суду є належними, допустимими та достовірними.

Крім того, у відповідності до вимог ч.1 ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

В постанові суд першої інстанції зазначив, що в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 24.04.2020 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР, у зв`язку з чим було складено постанову, а в послідуючому поліцейський висловив підозру, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння та запропонував пройти освідування. Оскільки він був тверезий та поспішав у своїх справах, відмовився від проходження освідування на стан сп`яніння.

Вирішуючи апеляційні доводи про порушення судом першої інстанції положень ст.268 КУпАП апеляційний суд бере до уваги, що в суді першої інстанції ОСОБА_1 скористався своїми правами, які передбачені ст.268 КУпАП та при розгляді справи, надавав пояснення, будь-яких клопотань про залучення захисника, про допит працівників патрульної поліції та свідків чи необхідність витребування або дослідження інших доказів не заявляв, тому вимоги з цього приводу є необґрунтованими.

Відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення стосується безпеки дорожнього руху, а тому наведенні ним обставини, передбачені ч.2 ст.33 КУпАП, не можуть бути прийняті до уваги.

Апеляційний суд, вважає, що суд першої інстанції з достатньою повнотою провів судовий розгляд справи, викладені в постанові суду висновки, відповідають встановленим фактичним обставинам справи.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст.130 КУпАП та дотримався меж санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Однак, вирішуючи питання стягнення судового збору, апеляційний суд бере до уваги, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується копією довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №109889.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп.

Беручи до уваги вище вказані обставини, апеляційний суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість апеляційної скарги та можливість зміни постанови суду першої інстанції в частині стягнення судового збору.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Богунського районного суду м.Житомира від 12 травня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП в частині стягнення судового збору в розмірі 420 грн. 40 коп. - змінити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду С.М. Зав`язун