Справа № 161/6066/20
Провадження № 3/161/1948/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 15 червня 2020 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Кихтюк Р.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , -

- за ст. 130 ч. 1, 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 09.04.2020 року о 16.59 год., ОСОБА_1 в м. Луцьку по пр. Соборності, 1а, керував автомобілем «BMW X3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя), однак від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги, передбачені п. 2.5 ПДР України.

Крім того, 09.04.2022 року близько 17.30 год. ОСОБА_1 , перебуваючи в громадському місці, а саме на Північному ринку, що в м. Луцьку по пр. Соборності, 1а, нецензурно висловлювався на адресу поліцейських, на неодноразові зауваження не реагував, чим порушував громадський порядок та спокій громадян.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованих йому правопорушень не визнав та пояснив, що 09.04.2020 року дійсно керував транспортним засобом та на вимогу працівника поліції пройшов огляд на стан сп`яніння із застосуванням приладу «Драгер», який не показав результатів. Просив провести огляд в медичному закладі, однак йому відмовили. Також зазначив, що він кілька разів продував у газоаналізатор, однак прилад не зміг здійснити аналіз. Незважаючи на це, інспектором був складений протокол про відмову від проходження огляду. Стосовно інкримінування вчинення йому дрібного хуліганства вину також не визнав та вказав, що це працівники поліції шарпали його за одяг та висловлювалися нецензурно лайкою в його адресу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи адвоката, покази свідків, дослідивши матеріали справи, а також відеозапис з місця події, суд вважає, що складання працівником поліції протоколу про вчинення адміністративного правопорушення на даного водія за порушення вимог п.2.5 (а) ПДР є таким, що не відповідає фактичним обставинам справи та з порушенням процесуальних норм.

У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Поряд з цим, ч. 3 ст. 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущенні. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як вбачається з відеозапису з нагрудної відеокамери поліцейських, ОСОБА_1 неодноразово проходив огляд на стан сп`яніння із застосуванням приладу «Драгер», який не показав результатів, а також наполягав на проходженні огляду у медичному закладі, оскільки іншим чином не міг виконати та пройти таку процедуру.

При цьому, як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №156461, працівник поліції зазначив, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Разом з ти, як слідує із показань свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та відеозаписів з місця події, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, фактично проводилось його освідування за допомогою приладу «Драгер», а тому суд вважає неправильною кваліфікацію його дій, які в сукупності із його поведінкою свідчили про незгоду із діями працівників поліції щодо його освідування на місці за допомогою згаданого приладу. Його вимоги стосовно проходження медичного огляду задоволені не були.

Будь-яких інших доказів про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП в діях ОСОБА_1 не представлено та на думку суду та не вказують і не підтверджують факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, за таких обставин, суд приходить до висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Разом з тим, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення, показами свідків, письмовими поясненнями ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та відеозаписом з місця вчинення адміністративного правопорушення, з яких слідує його неодноразове нецензурне висловлювання біля Північного ринку в м. Луцьку.

Таким чином, дослідивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Обираючи вид стягнення за адміністративне правопорушення, суд враховує особу правопорушника, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, інші обставини справи, і вважає за доцільне застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 247 п.1, 283, 284 п.3 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 85 (вісімдесят п`ять) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк