"16" червня 2020 р. Справа № 363/1517/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Чірков Г.Є., розглянувши матеріали, які надійшли від Вишгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 ,

який притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

04 квітня 2020 року о 00 год. 15 хв. в Київській області, м. Вишгород по вул. Набережна, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Мітсубісі днз. НОМЕР_1 на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу завчасно поданого маячками червоного і синього кольорів та звуковою сигналізацією не зупинився. Був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі Шкода днз. НОМЕР_2 на вул. Дніпроводська в м. Київ.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Разом з тим, 04 квітня 2020 року о 00 год. 15 хв. в Київській області, м. Вишгород по вул. Набережна, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Мітсубісі днз. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння проводився 04.04.2020 року о 01 год. 00 хв. у встановленому законом порядку у лікаря Вишгородської ЦРЛ за адресою: Київська область, м. Вишгород, вул. Кургузова, 1, що підтверджується висновком № 42.

Відповідно до висновку ліркаря Вишгородської ЦРЛ № 42 від 04.04.2020 року, ОСОБА_1 на момент огляду перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначені обставини підтверджується даними протоків про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 510206 та № 510207, висновком ліркаря Вишгородської ЦРЛ № 42 від 04.04.2020 року, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 04.04.2020 року, витягом з ІПС МВС України «Армор» щодо отримання ОСОБА_1 посвідчення водія серія НОМЕР_3 та вчинення інших правопорушень.

ОСОБА_1 безпосередньо в суді підтвердив обставини викладені у протоколах та повідомив, що на вимогу поліцейських не зупинився, оскільки не помітив їх, а також ствердив, що того дня вживав вино кагор після чого керував автомобілем вказаним у протоколі. Разом з тим, ОСОБА_1 в суді просив перенести розгляд справи на іншу дату у зв`язку з необхідністю додаткового часу для вибору захисника та реалізації права на захист.

Зі слів ОСОБА_1 суд не вбачає реальних непереборних обставин, які б перешкоджали останньому своєчасно звернутися до адвоката для отримання правової допомоги, коли останній був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, а тому підстав для перенесення розгляду цієї справи на іншу дату судом не встановлено, що фактично призведе до уникнення відповідальності внаслідок спливу строків накладення стягнення.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного.

Згідно п. 2.4 Правил дорожнього руху України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) зчитування інформації із самоклейної мітки радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом, а також перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Згідно п. 2.9.а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що відомості викладені у протоколах про адміністративні правопорушення щодо порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.4 та п. 2.9.а Правил дорожнього руху України є достовірними та підтверджені зазначеними вище доказами.

За таких підстав, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, а його вину доведено повністю.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП, пом`якшують або ж обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суд не вбачає.

Правилами дорожнього руху України встановлено, що водій, це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також з метою запобігання вчиненню нових правопорушень, буде доречним застосувати, щодо нього стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При обранні стягнення суд ураховує конкретні обставини справи та дані про особу правопорушника.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 33, 122-2, 130, 283 і 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП № 363/1517/20 та за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП № 363/1518/20 об`єднати в одне провадження та присвоїти номер 363/1517/20.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп. на користь держави.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Вишгородський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя