Номер провадження: 33/813/621/20
Номер справи місцевого суду: 499/326/20
Головуючий у першій інстанції Кравчук О. О.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2020 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду - Гірняк Л.А.

За участю секретаря Ющак А.Ю.

Особа, яка притягається до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 .

Захисник Танасійчук О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Іванівського районного суду Одеської області від 01.04.2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в прибуток держави у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн,-

ВСТАНОВИВ:

ПРОЦЕДУРА:

19.03.2020 року поліцейським ГРПП Іванівського ВП старшим сержантом поліції Кравченко О.С. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 074149 від 19.03.2020 року з якого вбачається, що 19 березня 2020 року о 20 годині 40 хвилин особа керував автомобілем GEELY MR 7151А, державний номер НОМЕР_1 , по вулиці Виноградна, села Богунове, Іванівського району Одеської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, про що свідчив різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, чим порушив вимоги підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху та направлений для огляду на стан алкогольного сп`яніння до медичного закладу.

Огляд на стан сп`яніння із згоди водія, у встановленому законом порядку проводився в Іванівській ЦРЛ лікарем-фельдшером в присутності двох свідків із застосуванням приладу алкотестер АлкоФор р305 - 2,350% (проміле).

Постановою Іванівського районного суду Одеської області від 01.04.2020 року, ОСОБА_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в прибуток держави у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постановуІванівського районного суду Одеської області від 01.04.2020 року і закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ)СТОРІН

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що постанова суду підлягає скасуванню оскільки вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи. Суд не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому розгляду справи, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною, необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Зокрема зазначає, що порушено право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на професійну правничу допомогу, на знайомлення з матеріалами справи до початку її розгляду, на заперечення доданих в справу доказів щодо їх допустимості, чим умисно судом був порушений порядок провадження в справі про адміністративні правопорушення, визначений КУпАП та іншими законами України в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах.

Заявник посилається на те, що поліцейський не дотримався вимог ст. 266 КУпАП, а тому огляд водія на стан алкогольного сп`яніння, що знижують його увагу та швидкість реакції, був проведений з порушенням вимог цієї статті, не є доказом на підтвердженняч порушення п. 2.9 а ПДР.

Крім цього поліцейський не дотримався також і вимог п. І. 6., п. II.6., п. II.7. спільного Наказу МВС та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ

Матеріалами справи встановлено, що до Іванівського районного суду Одеської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

13.03.2020 року працівниками патрульної поліції було складено адміністративний протокол у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України.

З адміністративного протоколу серії ОБ № 074149 від 19.03.2020 року вбачається, що 25.05.2019 року, що 19 березня 2020 року о 20 годині 40 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем GEELY MR 7151А, державний номер НОМЕР_1 , по вулиці Виноградна, села Богунове, Іванівського району Одеської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, про що свідчив різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода.

З відеофіксації вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції під час керування транспортним засобом в 20.42 хв.44 сек.

Акт медичного огляду заповнено в 22.15 хв.

Огляд на стан сп`яніння із згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився в Іванівській ЦРЛ лікарем-фельдшером ОСОБА_2 в присутності двох свідків із застосуванням приладу алкотестер АлкоФор р305, результат тесту - 2,350 % (а.с.4).

З наданого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу, та не заперечував проти результатів тесту (а.с.3).

За протоколом у особи вилучено посвідчення водія НОМЕР_2 (а.с.2).

У письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що 19.03.2020 року приблизно о 18.00 год. вживав алкоголь (пиво 0,33 л) та усвідомлюючи всю відповідальність сів за кермо свого автомобіля GEELY MR 7151А, державний номер НОМЕР_1 і почав рухатись по дорозі с.Богуново в напрямку магазину. купивши сигарети почав рухатись в бік свого будинку і був зупинений працівниками поліції (а.с.6).

З письмових поясненнях ОСОБА_3 , ОСОБА_4 вбачається, що вони були запрошені в приймальне відділення в Іванівській ЦРЛ де ОСОБА_1 пояснив, що він вживав алкогольні напої, після чого курував транспортним засобом марки GEELY MR 7151А, державний номер НОМЕР_1 . В присутності свідків він пройшов тест нв стан сп`яніння приладом алкотестер АлкоФор р305, показники якого показали - 2,350 промілле (а.с.7-8).

ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙЦНОГО СУДУ

Заслухавши суддю, розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до наступного.

Мотивуючи свої висновки про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, суд першої інстанції послався у постанові на те, що він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, так як в його діях наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, за якою це правопорушення кваліфікується як керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР.

Відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» - суди застосовують при розгляді справ Конституцію України та практику Європейського Суду як джерело права.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Суд дослідив матеріали справи, а саме: акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 19.03.2020 року, пояснення ОСОБА_1 , який в суді апеляційної інстанції її не спростував, пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оглянув відеозапис та приходить до наступного.

У відповідності до розділу ІІІ п.3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Судом встановлено, що лікарем-фельдшером в присутності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 19.03.2020 року в 22:15 год. складено акт про те, що у ОСОБА_1 в результаті обстеження за допомогою використання технічних засобів виявлено вміст етилового спирту 2,350% (проміле). Ці обставини підтверджуються і відеофіксацією.

Посилання апелянта на неналежність доказів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Доведення «поза розумним сумнівом» відображає максимальний стандарт, що має відношення до питань, що вирішуються, при визначенні кримінальної відповідальності. Ніхто не повинен позбавлятися волі або піддаватися іншому пока ранню за рішенням суду, якщо вина такої особи не доведена «поза розумним сумнівом (Sevtap Veznedaroрlu v. Turkey (Севтап Везнедароглу проти Турції).

При вирішенні питання щодо достатності встановлених під час судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суд керується стандартом доведення (стандарт переконання), визначеним ч.2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини: - кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що адміністративне правопорушення було вчинено і притягнутий до відповідальності є винним у його вчиненні.

За таких обставин суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 здійснив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП України

За приписами ч.1 ст. 277-2 КУпАП України - повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 судом першої інстанції був сповіщений про розглядь справи в порушенні ч. 1 ст. 277-2 КУпАП, а тому апеляційний суд вважає за необхідне скасувати зазначену постанову та прийняти нову постанову.

Посилання заявника на відсутність заключного діагнозу в складеному лікарем-фельдшером не є підставою вважати його недійсним, так як цей розділ заповнюється при лабораторній діагностиці.

Доводи про те, що акт складено з порушенням п.9 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не приймаються до уваги, оскільки з моменту виявлення правопорушення, а саме 20 год. 42 хв. 44 сек. до проведення медичного огляду о 22.15 год. не пройшло дві години.

Доводи про те, що огляд проводився о 22.45 год. оцінюються критично, оскільки спростовуються самим актом огляду.

Приймаючи до уваги характер скоєного правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, суд вважає необхідним застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Непогодження з встановленими обставинами свідчить про бажання ОСОБА_1 уникнути від відповідальності за скоєне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 8, 247, 268, 279, 293, 294 КУпАП суддя

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Іванівського районного суду Одеської області від 01.04.2020 року скасувати та прийняти нову постанову.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення штраф у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Л.А. Гірняк