Справа № 214/2562/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 червня 2020 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Євтушенка О.І., секретар судового засідання Єременко К.С., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від Полку патрульної поліції в м. Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), що народився в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, працюючого вантажником ТОВ «МІТАЛЛ ІНКОМ», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

14 квітня 2020 року на адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АА №324077 від 08 квітня 2020 року у відношенні ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.443 КУпАП.

Зі змісту протоколу слідує, що 08 квітня 2020 року о 15.10 год. ОСОБА_1 знаходився в громадському місці - на території спортивного майданчику КЗОШ №41 по вул. Співдружності 44-а в м. Кривому Розі в групі людей кількістю 3 чоловіки без засобів індивідуального захисту (респіратора або захисної маски), де здійснював розпивання алкогольних напоїв - пива «Bud» об`ємом 05 л, чим порушив п.1 ч.2, п.2, п.6 Постанови КМУ №255 від 02 квітня 2020 року. Правопорушення зафіксовано на боді-камеру АЕ00105, АЕ00132. Копію протоколу ОСОБА_1 отримав, від надання пояснень відмовився на підставі ст.63 Конституції України.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнав, однак частково підтвердив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Суду пояснив, що того дня він разом зі знайомими йшов з роботи. Працюють вони в підрядній організації, що займається установкою металопластикових вікон. Зупинившись на території спортивного майданчика КЗОШ №41, вони почали спілкуватись, при цьому дійсно вживали пиво. Під час спілкування він зняв захисну маску з обличчя, однак залишив її на шиї. Раптово до них підійшли працівники поліції та почали звинувачувати в порушенні карантинних обмежень. Зауважив, що своїми діями порушень карантину він не допускав, а тому вважає, що протокол на нього складено безпідставно. Не заперечував, що вживав алкогольні напої в громадському місці, що заборонено.

В подальшому правом на участь в судовому засіданні ОСОБА_1 не скористався, подавши заяву про розгляд справи без його участі. Попередньо надані пояснення підтримав, вину не визнав.

Суд, враховуючи пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оглянувши відеозапис та дослідивши письмові докази, проаналізувавши їх в сукупності, надавши їм оцінку, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речові докази та інші документи.

У розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак протиправного соціально шкідливого діяння, за вчинення якого винна особа несе юридичну відповідальність. Склад правопорушення містить чотири необхідні елементи: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкта і суб`єктивну сторону правопорушення.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» №530-ІХ від 17 березня 2020 року внесені зміни до КУпАП, який доповнено ст.443 наступного змісту: «Порушення правил щодо карантину людей. Порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

Таким чином, адміністративна відповідальність за ст.443 КУпАП настає у разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

У ст.ст.1, 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року визначено, що карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб. Карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 року №211, зі змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України №255 від 02 квітня 2020 року, на усій території України з 12 березня 2020 року по 24 квітня 2020 року встановлено карантин із забороною з 06 квітня 2020 року до 24 квітня 2020 року, зокрема, (п.2 Постанови):

1) перебування в громадських місцях без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, у тому числі виготовлених самостійно;

2) переміщення групою осіб у кількості більше ніж дві особи, крім випадків службової необхідності та супроводження осіб, які не досягли 14 років, батьками, усиновлювачами, опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями, іншими особами відповідно до закону або повнолітніми родичами дитини;

5) відвідування парків, скверів, зон відпочинку, лісопаркових та прибережних зон, крім вигулу домашніх тварин однією особою та в разі службової необхідності;

6) відвідування спортивних та дитячих майданчиків.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення», роз`яснення МОЗ від 13 квітня 2020 року, громадське місце - це частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони. Опосередковано громадські місця також визначаються у ст.178 КУпАП: вулиці, закриті спортивні споруди, сквери, парки, всі види громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення). Перелік громадських місць може бути розширений органами місцевої влади.

Так, під час розгляду справи судом також встановлено, що місце, де 08 квітня 2020 року ОСОБА_1 знаходився в компанії з 3-х осіб та вживав спиртні напої - це громадське місце. Присутній в судовому засіданні ОСОБА_1 вказані обставини не оспорював.

Згідно положень ч.1 ст.256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій особи, є одним із основних джерел доказів, складається уповноваженими на те посадовими особами органів поліції за встановленою формою і має містити усі дані, необхідні для вирішення справи, тобто відповідати вимогам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06 листопада 2015 року № 1376.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 08 квітня 2020 року о 15.10 год. знаходився в громадському місці - на території спортивного майданчику КЗОШ №41 по вул. Співдружності 44-а в м. Кривому Розі в групі людей кількістю 3 чоловіки, де здійснював розпивання алкогольних напоїв - пива «Bud» об`ємом 05 л. В зазначеному місці до нього підійшли працівники поліції та пред`явили йому звинувачення в порушенні Постанови Кабінету Міністрів України №255 від 02 квітня 2020 року, а саме перебування у громадському місці і в групі людей кількістю 3 чоловіки без засобів індивідуального захисту (респіратора або захисної маски), що заборонено вимогами цього нормативно-правового акту.

На запит суду ПП в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області ДПП надано диск DVD-R з 2 фрагментами відеозаписів з боді-камер. Оглядом фрагментів відеозаписів встановлено, що ОСОБА_1 мав при собі засоби індивідуального захисту - респіратор, який був приспущений на шию під час розмови з інспектором. Сам факт переміщення ОСОБА_1 в компанії з 3-х осіб без вдягнутого засобу індивідуального захисту на відеозаписі не зафіксовано. На запитання інспектора ОСОБА_1 надав аналогічні пояснення тим, що надані ним в судовому засіданні. ОСОБА_1 не заперечував, що зі знайомими (компанією з 3-х чоловік) він йшов з роботи через стадіон школи. Захисна маска у нього була, відповідальність за інших знайомих, які були без маски - він не несе.

Хоча наданий з Полку патрульної поліції відеозапис подій, що відбулися 08 квітня 2020 року за участю ОСОБА_1 суд вважає допустимим доказом, однак не знаходить підстав вважати його належним, зважаючи на те, що він не містить відомостей про перебування останнього у громадському місці без вдягнутих засобів індивідуального захисту в компанії з 3-х осіб.

Відповідно до п.7 розділу 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року за №1376, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Дослідження змісту протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії АА №324077 від 08 квітня 2020 року щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.443 КУпАП, містить незастережні виправлення в частині інкримінованих йому порушень пунктів ч.2 Постанови Кабінету Міністрів України №255 від 02 квітня 2020 року. Крім того, в провину ОСОБА_1 ставиться порушення п.6 ч.2 Постанови, однак при викладенні об`єктивної сторони правопорушення не вказано, якими конкретно діями ОСОБА_1 порушив обмеження на відвідування спортивних та дитячих майданчиків, адже того дня фактично він проходив повз спортивний майданчик КЗОШ №41 додому, а не безпосередньо прийшов з метою його відвідати для занять спортом.

За таких обставин суд відхиляє протокол про адміністративне правопорушення як доказ вини ОСОБА_1 , вважаючи його недопустимим доказом.

У відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Разом з тим, адміністративні матеріали у відношенні ОСОБА_1 не містять інших відомостей та належних, допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом доводили наявність в діях останнього ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.443 КУпАП. До того ж викладена в протоколі про адміністративне правопорушення оцінка правопорушення не відповідає дійсним обставинам справи, що встановлені в судовому засіданні та підтверджені матеріалами справи, а відтак свідчить про невірну кваліфікацію дій ОСОБА_1 в аспекті доведених та визнаних них обставин (а саме вживання алкогольних напоїв в громадському місці), яку суд не вправі самостійно змінювати, оскільки обмежений розглядом справи в межах протоколу.

Згідно зі ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Відповідно до ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) застосування заходів впливу, передбачених ст.24-1 КУпАП; 3) закриття справи.

Положенням п.1 ч.1 ст.247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням, передбаченим ст. 443 КУпАП, а отже, приходить до висновку щодо необхідності закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

З огляду на закриття провадження у справі, судовий збір в порядку ст.401 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.9, 35, 39, 443, 245, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.252, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.443 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником протягом 10 днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко