Справа № 192/729/20
Провадження № 3/192/269/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

"17" червня 2020 р. суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Стрельников О.О., розглянувши в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровськ, який проживає в АДРЕСА_1 , працює ФОП « ОСОБА_2 », протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

за правопорушення, передбачені ст. 443, ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №435993 від 17 травня 2020 року, ОСОБА_1 о 00 год. 00 хв. 17 травня 2020 року являючись фізичною особою-підприємцем здійснював прийом відвідувачів у своєму кафе «ХАН», чим порушив підпункт 8 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року та вчинив правопорушення передбачене ст. 443 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №435994 від 17 травня 2020 року, ОСОБА_1 о 00 год. 10 хв. 17 травня 2020 року в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_1 здійснював продаж алкогольних напоїв різних виробників, при цьому не мав ліцензії на продаж алкогольних напоїв, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 визнав свою винну у вчиненому правопорушенні, передбаченого ст. 443 КУпАП та не оспорював зазначених в протоколі про адміністративні правопорушення обставин. Що стосується адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, вину у скоєному правопорушення не визнаю та пояснив, що ліцензія на продаж алкогольних напоїв у нього була, але на той час знаходилась на звірці в податковій інспекції про, що він повідомляв працівника поліції.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ознайомившись з протоколами про адміністративне правопорушення та доданими до них матеріалами, приходжу до висновку, що справи за ст. 443, ч. 1 ст. 164 КУпАП підлягають закриттю.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №435993 від 17 травня 2020 року, ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбачене ст. 443 КУпАП.

Диспозицією ст. 443 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням є порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до ст. 256 КУпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, фабула адміністративного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 не відповідає диспозиції ст. 443 КУпАП, а саме в протоколі не вказано, яке саме порушення вчинив ОСОБА_1 : порушення правил щодо карантину людей, порушення санітарно-гігієнічних чи санітарно-протиепідемічних правил і норм.

Слід наголосити, що суддя розглядаючи справу про адміністративне правопорушення не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до ст. 247 КУпАП - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки особою, якою складено протоколи про адміністративні правопорушення належним чином протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 443 КУпАП не складено, тому підстав для висновку про наявність складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 443 КУпАП відносно ОСОБА_1 немає.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №435994 від 17 травня 2020 року, ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не додано доказів на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме доказів відсутності у ОСОБА_1 ліцензії на здійснення продажу алкогольних напоїв, навпаки, в судовому засіданні достовірно встановлено, що ФОП ОСОБА_1 має ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями терміном дії з 24 березня 2020 року по 24 березня 2021 року (а.с. 18).

За таких підстав, оскільки доказів на підтвердження адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП ОСОБА_1 немає, тому підстав для висновку, що в діях ОСОБА_1 також наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП немає, у зв`язку з чим провадження в справі, згідно ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 443, ч. 1 ст. 164, ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 443, ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити, за відсутності в його діях складу адміністративних правопорушень передбачених ст. 443, ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Стрельников О.О.