Справа № 266/2369/20
Провадженя№ 3/266/1022/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.06.2020 року м.Маріуполь
Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області Курбанова Н.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженки м. Маріуполь, РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, не працюючої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , за ст. 44-3 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП 134269 від 02.05.2020р. ОСОБА_1 02.05.2020 року о 15 год. 30 хв., знаходячись у громадському місці, на дитячому майданчику, за адресою: АДРЕСА_3 . Маріуполь, пр. Будівельників, буд АДРЕСА_4 , перебувала без вдягнутих засобів індивідуального захисту, а саме маски, чим порушила п.п. 1 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020р. № 211, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КпАП України.
ОСОБА_1 будучі повідомленою про час та місце розгляду справи належним чином, у судове засідання не з`явилася, у зв`язку з чим справа розглянута без її участі.
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява №3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вжити якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Дослідивши матеріали та всі обставини адміністративної справи, вважаю, що провадження по даній справі необхідно закрити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За змістом ст. 9 КУпАП єдиною підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у її діях (бездіяльності) складу адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Згідно із ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За статтею 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Санкція даної статті передбачає накладення штрафу як на посадових осіб так і на громадян.

Вказана норма є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4 ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, підстави та порядок обов`язкової самоізоляції, перебування особи в обсерваторі (обсервації), госпіталізації до тимчасових закладів охорони здоров`я (спеціалізованих шпиталів). Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

У відповідності до ст. 41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Згідно з п. 1, п.п. 1 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020р. №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", в редакції від 29.04.2020р., чинній на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення від 02.05.2020р., з 12 березня 2020 р. до 11 травня 2020 р. на всій території України установлений карантин. Заборонено до 11 травня 2020 р.: з 6 квітня 2020 р. перебування в громадських місцях без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, у тому числі виготовлених самостійно.

Суд, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до висновку про те, що адміністративний матеріал не містить доказів, які б достеменно підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, оскільки поліцейськими до суду надано лише: протокол про адміністративне правопорушення ГП № 134269 від 02.05.2020 року, протокол АЗ № 136859 про адміністративне затримання ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП від 02.05.2020р., протокол про адміністративне порушення серії ГП 134268 від 02.05.2020р. відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП, рапорт поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП в Донецькій області ДПП від 02.05.2020р., диск з відеозаписом події.

Із переглянутих судом відеозаписів події, яка відбувалася 02.05.2020 року о 15год.32хв. встановлено, що ОСОБА_1 знаходячись у громадському місці, біля дитячого майданчика, за адресою: АДРЕСА_4 , пояснила, що вона сиділа у дворі, не пила, хлопці грали в карти. ОСОБА_1 не бажає сідати в патрульний автомобіль, чинить опір, галасує, висловлюється нецензурною лайкою. Поліцейські видали ОСОБА_1 маску, яку остання одягла, почала замахуватися на інших осіб, кричати, маска упала, ОСОБА_1 почала шукати сережку. ОСОБА_1 о 15год. 41хв. без медичної маски, в кайданках виходить з патрульної машини, гучно висловлюється грубою нецензурною лайкою в адресу поліцейських. О 15год.44хв. поліцейський видав ОСОБА_1 медичну маску, яку остання одягнула. В поліцейському відділку ОСОБА_1 продовжила висловлюватися грубою нецензурною лайкою, від отримання безоплатної допомоги відмовилася, перебувала в медичній масці. ОСОБА_1 було оголошено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП, від підпису в якому ОСОБА_1 відмовилася, написала пояснення. ОСОБА_1 було оголошено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП, від підпису в якому ОСОБА_1 відмовилася, пояснила, що з протоколом не згодна від отримання копії протоколу відмовилася.

Таким чином, аналізуючи надані суду докази по даній адміністративній справі суд з урахуванням того, що ОСОБА_1 конфліктувала, в ході якого втратила засіб індивідуального захисту, маску, після чого її затримали працівники поліції, вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку із наведеним, провадження по даній справі необхідно закрити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 44-3, 247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена шляхом подання скарги до Донецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя Курбанова Н. М.