Справа № 364/343/20
Провадження № 3/364/137/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2020 р. суддя Володарського районного суду Київської області Макаренко Л. А., розглянувши об`єднані постановою суду від 21.04.2020 р. два адміністративні матеріали, що повторно надійшли 12.06.2020 р. від Володарського відділення поліції Сквирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області (далі Володарське ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області) з протоколами про адміністративне правопорушення від 16.04.2020 р. серії ДПР18 № 223312 та № 223313, щодо притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера,

за вчинення двох адміністративних правопорушень, передбачених статтею 122-2 (без зазначення частини статті), частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Згідно з відомостями зазначених протоколів про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 16.04.2020 р. близько 19:35 год. по вул. Армійській у с. Рогізна (Володарський район Київської області) керував транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ 211540», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та не виконав вимогу про зупинку, подану за допомогою жезла, продовживши подальший рух, шляхом переслідування на службовому автомобілі марки «ВАЗ 21099», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 на синьому фоні, був зупинений на названій вище вулиці в с. Рогізна.

Крім того, ОСОБА_1 у названий вище день, час і місце керував названим вище автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

Постановою суду від 21.04.2020 р. зазначені два адміністративні матеріали в порядку та з урахуванням положень статті 36 КУпАП були об`єднані в одне провадження та повернути на доопрацювання з огляду на такі їх невідповідність вимогам КУпАП, що не дозволяло суду визначити обсяг і межі подальшого судового розгляду справи, оскільки:

протокол про адміністративне правопорушення, складений за ознаками статті 122-2 КУпАП не містив кваліфікації правопорушення (не зазначено конкретної частини статті 122-2 КУпАП, за якою попередньо кваліфіковано дії ОСОБА_1 ), а також не містив означення процесуального статусу та відповідні відомості осіб, письмові пояснення яких додано до протоколу;

протокол про адміністративне правопорушення, складений за ознаками частини першої статті 130 КУпАП через відмову ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння, проте без означення того, від якого саме огляду він відмовився (на місці зупинки чи від медичного), при цьому до протоколу було додано висновок медичної установи за результатами огляду на стан сп`яніння, також до протоколу не було додано передбачених законодавством документів щодо направлення особи на огляд на стан сп`яніння.

Після повторного надходження на розгляд суду зазначених об`єднаних адміністративних матеріалів призначено їх судовий розгляд у судовому засіданні 22.06.2020 р.

У судовому засіданні 22.06.2020 р. ОСОБА_1 свою вину у вчиненні зазначених правопорушень не визнав, пояснивши, що названого в протоколах дня, дійсно, їхав за кермом названого автомобіля та зупинився біля будинку своєї тьощі, що в с. Рогізна, при цьому він не бачив працівників поліції, які стояли «в кущах» та, відповідно, не бачив їх вимогу про зупинку. Далі, коли вони до нього під`їхали, то не представилися і без пояснень забрали його машину (ключі від машини), а його повезли до лікарні. При цьому йому не пропонували проходження тесту на стан сп`яніння на місці. У лікарні він відмовився від проходження огляду через погане самопочуття, оскільки в нього піднявся тиск. Додому він поїхав разом із своїм братом.

Прокурор, залучений до справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 р. у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, не з`явився.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення і доданих до нього матеріалах, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (статті 252 КУпАП), вирішуючи справу, суд виходить з такого.

Згідно з пунктом 2.4 правил дорожнього руху водій на вимогу поліцейського повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Статтею 122-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу (частина перша статті 122-2 КУпАП), а також за невиконання водіями транспортних засобів, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та/або вантажів, вимог уповноважених посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, про зупинку транспортного засобу (частина друга статті 122-2 КУпАП).

Крім того, відповідно до абзацу п`ятого частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух», підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом, зокрема, у стані алкогольного сп`яніння. За вимогами пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані, зокрема, алкогольного сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження в встановленому порядку огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння.

При цьому, за приписами статті 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків, а в разі незгоди водія на проведення такого огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, або ж в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України постановою від 17.12.2008 р. № 1103 (з подальшими змінами) затвердив Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, за яким огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані, зокрема, алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС (пункт 2 названого Порядку). Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (пункт 3); огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків (пункт 4). До закладу охорони здоров`я направляється водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами (пункт 6).

Таким чином, за наведеними законодавчими нормами первісним є огляд водія на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння, а в разі його відмови від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або незгоди з його результатами у закладі охорони здоров`я.

За частиною п`ятою статті 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, а відтак і визначеного Кабінетом Міністрів України порядку направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння і проведення такого огляду, вважається недійсним.

За визначенням частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (стаття 251 КУпАП).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами (постанова Верховного Суду від 15.03.2019 р. у справі № 204/2352/16-а).

При цьому частина друга статті 251 КУпАП покладає обов`язок щодо збирання доказів саме на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП, у даному випадку на працівника поліції, яким складено протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Крім того суд, повертаючи згаданою вище постановою від 21.04.2020 р. матеріали на доопрацювання, звернув увагу, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення, тому як і у кримінальному провадженні суд у справах про адміністративні правопорушення повинен бути неупередженим і безстороннім, а відтак не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, а судовий розгляд повинен провадитися виключно в межах обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення. Недотримання таких засад означатиме неминуче перебирання судом на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що в свою чергу є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 09.06.2011 р. у справі «Лучанінова проти України», заява № 16347/02, від 30.05.2013 р. у справі «Малофєєва проти Росії», заява №36673/04, від 20.09.2016 р. у справі «Карелін проти Росії», заява № 926/08, стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», постанови Київського апеляційного суду від 24.12.2019 р. у справі № 761/26744/19, від 23.09.2019 р. у справі № 753/9705/19 та інші, які є остаточними в подібній категорії справ).

За матеріалами справи судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ознаками статті 122-2 КУпАП, при цьому без означення в протоколі конкретної частини цієї статті, за якою кваліфіковано його дії. До того ж до цього протоколу не додано доказів на підтвердження обставин, викладених у цьому протоколі, зокрема й не зазначено відомостей щодо свідків цих обставин, тим самим не було виконано згаданої вище постанови суду від 21.04.2020 р. та не усунено недоліків в оформленні цього протоколу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що провадження у справі в цій частині слід закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-2 КУпАП (без зазначення частини цієї статті), оскільки матеріалами справи не доведено його винуватість у вчиненні цього правопорушення, а так само не доведено та не зазначено за якою частиною статті 122-2 КУпАП кваліфіковано його дії, що, на переконання суду, свідчить про відсутність події адміністративного правопорушення.

Стосовно вчинення ОСОБА_1 , як зазначено в протоколі, адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, суд виходить з того, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, при цьому в протоколі не зазначено, від якого саме огляду була відмова від огляду на місці зупинки транспортного засобу чи від огляду в закладі охорони здоров`я. До того ж до протоколу додано висновок медичного огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, тим самим спростовано викладені в протоколі обставини його відмови від проходження медичного огляду, що був проведений 16.04.2020 р. о 20:30 год. Так само до протоколу не було додано ані складеного за встановленою формою акту огляду названої особи на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, ані складеного за встановленою формою направлення його на огляд до відповідного закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, форми яких встановлено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. № 1452/735).

Як наводилося вище, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, а судовий розгляд повинен провадитися виключно в межах обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

З огляду на це, суд дійшов до висновку, що наявними матеріалами справи (належними і допустимими доказами) не доведено відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, а відтак у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, тому провадження у справі у цій частині слід закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Обвинувачення не може ґрунтуватися, зокрема, на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62 Конституції України).

Керуючись статтею 122-2, частиною першою статті 130 КУпАП та статтями 7, 9, 245-247, 251, 252, 256, 276, 277, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі в частині про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності за статтею 122-2 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Провадження у справі в частині про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Після набрання цією постановою суду законної сили начальнику Володарського ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області забезпечити повернення тимчасово вилученого посвідчення водія, серія НОМЕР_3 від 25.05.2002 р, виданого на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , власникові.

Копії цієї постанови суду направити прокурору та до Володарського ВП Сквирського ВП ГУНП у Київській області до відома та виконання.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення зазначеного десятиденного строку, встановленого для її оскарження.

Суддя Л. А. Макаренко

Постанова набрала законної сили з "_____" __________20__ року.

Строк предявлення постанови до виконання три місяці.