Справа № 643/5407/20
Провадження № 3/643/1657/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2020 року. Суддя Московського районного суду м. Харкова Букреєва І.А, розглянувши протокол про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 130 ч. 4 Кодексу України про Адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

26.03.2020 року о 18-00 годині ОСОБА_1 , в м.Харкові по вул.Ак. Павлова, керував транспортним засобом «ГАЗ 21 УС», д.н.з. НОМЕР_1 , та після зупинки ТЗ співробітниками поліції вживав алкогольні напої (скотч Віскі «Glen Grant» 40 оборотів, об`ємом 0,5 л.). Від керування тз відсторонений шляхом передачі тверезому водію. ОСОБА_1 порушив п. 2.10є ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 4 Кодексу України про Адміністративні правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився, вину не визнав. Пояснив, що 26.03.2020 припаркував автомобіль «ГАЗ» по вул.Ак. Павлова у м.Харкові, та в баці автомобіля був відсутній бензин. Очікував друзів, які мали привезти бензин. Оскільки очікування було тривале, то разом зі своїм товаришем вирішили розпити пляшку слабоалкогольного вина домашнього виготовлення, яке знаходилось у пляшці об`ємом 1 літр. Сідати за кермо більше наміру не було, оскільки за кермо повинен був сісти друг, який би привіз бензин. Після розпиття половини пляшки вина під`їхав патруль поліції та склав протокол.

Представник ОСОБА_1 адвокат Гірко П.А. просив суд врахувати повідомлені обставини справи, надані письмові пояснення та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Суд, вислухавши ОСОБА_1 , адвоката Гірко П.А., дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Матеріал справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 надійшов в провадження 06.04.2020, після чого судове засідання призначено на 30.04.2020.

30.04.2020 ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, у зв`язку із чим судове засідання було відкладено на 02.06.2020 з метою повторного виклику останнього до суду.

02.06.2020 ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився.

Однак, 02.06.2020 представник ОСОБА_1 адвокат Гірко П.А. подав до вхідної канцелярії суду клопотання про направлення матеріалів справи за належністю та ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 13, 20).

Судове засідання відкладено на 05.06.2020 задля надання можливості адвокату ознайомитися з матеріалами справи, про що останній був повідомлений (а.с.21).

Адвокат ОСОБА_2 02.06.2020 ознайомився з матеріалами справи (а.с.20).

12.06.2020 адвокат Гірко П.А. отримав копії наявних в матеріалах дисків з відеозаписами (а.с.23).

Розглядаючи клопотання адвоката Гірко П.А. про відкладення судових засідань, суд врахував положення ст.271 КУпАП, згідно яких захисник має право заявляти клопотання.

Також суд враховує, що ОСОБА_1 та адвокат скористалися правом на ознайомлення з матеріалами справи та той факт, що особа, відносно якої складено протокол, тричі не з`явилася в судові засідання.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Допустимість доказів це придатність їх для використання у адміністративному процесі за формою, на відмінну від їх належності придатність для використання за змістом.

П. 2.10 «є» ПДР України передбачає, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Відповідно до ст. 53 Закону України «Про дорожній рух» юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема заборону вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. 1,2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Положеннями ч. 4 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, у тому числі, і за вживання водієм транспортного засобу алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником) після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Вина у скоєнні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 272161 від 26.03.2020 та його копією, довідкою сержанта поліції, рапортом, розпискою ОСОБА_3 , дисками з відеозаписами.

В судом оглянуто диски, на яких містяться відеозаписи з нагрудних камер працівників патрульної поліції, який долучений до матеріалів справи. Відеозаписами встановлено наступне.

Дійсно, 26.03.2020 приблизно о 17:28 годині, ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , та був зупинений працівниками патрульної поліції. Після зупинення ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції був складений протокол відносно останнього за ч.1 ст.126 КУпАП. Після зупинки приблизно о 17:34 годині ОСОБА_1 починає розпивати алкогольний напій, що міститься в прозорій пляшці об`ємом 1 літр. Поліцейські починають питати ОСОБА_1 про те, що він робить, чи вживає він алкогольний напій, на що останній повідомляє, що п`є домашнє вино. В подальшому працівниками патрульної поліції роз`яснено ОСОБА_1 його права у відповідності до ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, та повідомлено, що він вчиняє адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.130 КУпАП. Будь-яких клопотань ОСОБА_1 заявлено не було.

Разом з цим, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 ображав поліцейських, падав, лежав на землі, неадекватно себе поводив. Просив зафіксувати на відеокамеру, що його вдарив поліцейський, від чого він впав, просив викликати швидку допомогу, від виклику якої потім відмовився.

Крім цього, відеозаписами спростовуються пояснення ОСОБА_1 , а саме останній сам повідомив про обставини події, що він приїхав, купив бензин та залив його. В подальшому за ОСОБА_1 приїхали на іншому автомобілі чоловік та жінка, які просили останнього сісти до їхньої машини, вгамуватися та поїхати додому.

Суд, дослідивши матеріали справи, оглянувши диск з відеозаписом, прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.4 ст.130 КУпАП.

Обставин, що обтяжують або пом`якшують вину притягуваного судом не встановлено.

Враховуючи характер заподіяного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, вважаю, що покаранням достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_1 в межах санкції ч.4 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Тому з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.

Керуючись ст.9, ст. 130 ч. 4, п. 1 ст. 247, ст. 283, ст. 284, ст. 40-1 Кодексу України про Адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати виниим в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КупАП.

Застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу в сумі 20400 (двадцять тисяч чотириста) грн. 00 коп., стягнувши його на користь держави (отримувач ГУК у Харківській області 21081300, код отримувача 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; р/р UA0020001, призначення платежу: «штраф по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху»)., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. (Отримувач коштів ГУК у м.Києві /м.Київ/ 22030106, Код за , Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106.).

Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний суд через Московський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Московського районного суду

м. Харкова І.А. Букреєва