Справа № 364/428/20
Провадження № 3/364/110/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2020 р. суддя Володарського районного суду Київської області Макаренко Л. А., розглянувши адміністративний матеріал, що після доопрацювання на виконання постанови суду від 12.03.2020 р. повторно надійшов 19.05.2020 р. від Володарського відділення поліції Сквирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області (далі Володарське ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області) з протоколом про адміністративне правопорушення від 26.02.2020 р. серії ГР № 205875 стосовно притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Згідно з відомостями зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 25.02.2020 р. близько 18:00 год. по АДРЕСА_1 не вжив відповідних заходів для належного утримання тварин на території свого домоволодіння, внаслідок цього його собака безперешкодно вийшла за територію домоволодіння на вулицю та накинулась на ОСОБА_2 , вкусила її за ліве передпліччя, заподіявши шкоду її здоров`ю.

Судове засідання, призначене на 28.05.2020 р., відкладено на 10.06.2020 р. та 25.06.2020 р. через відсутність поштового підтвердження вручення судової повістки особі, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

У судове засідання 25.06.2020 р. ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи належно повідомлений, що підтверджено наявною в справі телефонограмою.

Зважаючи на наведене та керуючись нормою частини першої статті 268 КУпАП про те, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, тому суд вважає відсутніми перешкоди для розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

Потерпіла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у судові засідання також не з`являлася, у телефонному режимі повідомлена про розгляд справи без її участі, що також підтверджено відповідною телефонограмою.

Прокурор, залучений до справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 р. у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, не з`явився.

Дослідивши відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення і доданих до нього матеріалах, суд, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП), вирішуючи справу, виходить з такого.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. За статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами (постанова Верховного Суду від 15.03.2019 р. у справі № 204/2352/16-а).

Частиною другою статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до статті 254 КУпАП та повинен містити відомості, визначені статтею 256 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою суду від 12.03.2020 р. адміністративний матеріал щодо ОСОБА_1 повернуто на доопрацювання, зокрема, через невідповідність викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин об`єктивній стороні складу адміністративного правопорушення, викладеного в диспозиції статті 154 КУпАП.

Так, статтею 154 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення правил тримання собак і котів, а саме: частиною першою цієї статті передбачено відповідальність за тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях; частиною другою за ті самі дії, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну, а так само повторне протягом року вчинення порушення з числа передбачених частиною першоюцієї статті.

Правила утримання домашніх тварин установлюються органами місцевого самоврядування (частина друга статті 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження»).

Отже, об`єктом правопорушення, передбаченого частиною другою статті 154 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення санітарно-епідеміологічної безпеки; об`єктивна сторона правопорушення полягає у порушенні правил тримання собак, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі прямого, так і непрямого умислу. Для того, щоб дії винної особи утворювали склад правопорушення, передбаченого частиною другою статті 154 КУпАП необхідно, щоб остання тримала собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників чи в невідведених для цього місцях, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну.

Як звернув увагу суд апеляційної інстанції, рішення якого в даній категорії справ є остаточними, зазначена норма бланкетна, тому обов`язковою умовою є порушення винною особою вимог підзаконного нормативного акту; в даному випадку правовідносини, пов`язані з триманням собак і котів регулюються місцевими правилами утримання тварин, і суд за своєю ініціативою позбавлений процесуальної можливості встановити такі обставини правопорушення (постанова Апеляційного суду Київської області від 21.08.2017 р.).

Згідно з правовою позицією, викладеною в постанові Київського апеляційного суду від 11.05.2019 р. у справі № 752/6629/19 конкретні правила тримання собак і котів встановлюються органами місцевого самоврядування індивідуально. Об`єктивна сторона даного правопорушення виражається у таких формах:

1) тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях (формальний склад);

2) тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях, що спричинило заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну (матеріальний склад).

Кожна з перелічених кваліфікуючих ознак становить окрему складову об`єктивної сторони зазначеного адміністративного правопорушення.

Як убачається з відомостей протоколу про адміністративне правопорушення, складеного за частиною другою статті 154 КУпАП відносно ОСОБА_1 , він 25.02.2020 р. не вжив відповідних заходів для належного утримання тварин на території свого домоволодіння, його собака вийшла за територію домоволодіння на вулицю та вкусила ОСОБА_2 , чим заподіяно шкоду здоров`ю останньої.

Проте протокол про адміністративне правопорушення не містить даних про обов`язкову складову об`єктивної сторони правопорушення, зокрема тримання ОСОБА_1 собак у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях. У протоколі стосовно ОСОБА_1 вказано лише про дії, вчинені собакою, що заподіяли шкоду здоров`ю людини, без конкретизації, які саме правила тримання собак порушено ОСОБА_1 та у чому виявилось це порушення.

У зв`язку з цим суд виходить з того, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення, тому як і у кримінальному провадженні суд у справах про адміністративні правопорушення повинен бути неупередженим і безстороннім, а відтак не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, а судовий розгляд повинен провадитися виключно в межах обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення. Недотримання таких засад означатиме неминуче перебирання судом на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що в свою чергу є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 09.06.2011 р. у справі «Лучанінова проти України», заява № 16347/02, від 30.05.2013 р. у справі «Малофєєва проти Росії», заява №36673/04, від 20.09.2016 р. у справі «Карелін проти Росії», заява № 926/08, стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», постанови Київського апеляційного суду від 24.12.2019 р. у справі № 761/26744/19, від 23.09.2019 р. у справі № 753/9705/19 та інші, які є остаточними в подібній категорії справ).

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Обвинувачення не може ґрунтуватися, зокрема, на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62 Конституції України).

Зважаючи на усе викладене, суд дійшов до висновку, що наявними матеріалами справи не доведено наявність у діях ОСОБА_1 складу об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, викладеного в диспозиції статті 154 КУпАП, тому провадження у цій справі слід закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 154 КУпАП.

Керуючись статтею 154 КУпАП та статтями 7, 9, 245-247, 251, 252, 256, 276, 277, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 154 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Копії цієї постанови суду направити ОСОБА_1 , потерпілій ОСОБА_2 , прокурору та до Володарського ВП Сквирського ВП ГУНП у Київській області до відома.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення зазначеного десятиденного строку, встановленого для її оскарження.

Суддя Л. А. Макаренко

Постанова набрала законної сили з "_____" __________20__ року.

Строк предявлення постанови до виконання три місяці.