печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2020 року суддя Печерського районного суду м. Києва Шапутько С. В., розглянувши матеріали, що надійшли з Печерського УП ГУНП в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янець-Подільський, Хмельницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

- за ч.1 ст. 185-1 КУпАП, -

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №140797, 17.03.2020 приблизно об 11 год. 00 хв. в м. Києві на площі Спортивній, 1-А (БЦ «Гуллівер», вежа А, вихід на вул. Басейна) громадянин ОСОБА_1 порушив порядок організації і проведення зборів та мітингів, завчасно не повідомивши органи державної влади, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185-1 КУпАП.

В судове засідання з`явилася особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник адвокат Бондарчук І.Б.

Громадянин ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 17.03.2020 дійсно перебував на місці подій під час проведення мирної акції протесту разом з іншими громадянами України. Відповідно до вимог ст. 39 Конституції України щодо завчасного сповіщення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, повідомлення про проведення мирної акції громадського протесту (вих. №57/17.03.2020) було направлено до Київської міської державної адміністрації 17 березня 2020 року приблизно о 09 год. 00 хв. У повідомленні було також зазначено, що в ході проведення акції протесту будуть використовуватися листівки, намети, прапори, плакати, кольоровий дим, гучномовці, акустичні системи та автомобілі.

Громадянин ОСОБА_1 також повідомив, що в ході проведення акції на її учасників напала група осіб, які завадили проведенню мітингу. Коли на місце події прибули працівники поліції, то не розбираючись у тому, що відбувається, склали протокол про адміністративне правопорушення на учасника акції громадянина ОСОБА_1 за порушення порядку організації проведення мітингів не пояснюючи причин, не зважаючи на те, що їм було пред`явлене повідомлення про завчасне сповіщення Київської міської державної адміністрації про проведення мирної акції громадського протесту.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Бондарчук І.Б. також додав, що учасників акції було 6 осіб, що не перевищувало норми, які діяли у зв`язку із запровадженням карантину, а також те, що під час проведення мітингу спекуляції з приводу спілкування з громадянами не було, оскільки воно проводилося лише з працівниками поліції, а також з охоронцями Бізнес центру «Гуллівер», оскільки ті самі зверталися до мітингарів.

Особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, було наголошено на тому, що працівниками поліції не було надано належних доказів, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, які б підтверджували вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-1 КУпАП.

Додатково наголосив на допущених працівниками поліції помилках під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а саме: не зазначено дані свідків та потерпілих; не відібрано пояснень свідків.

Суддя, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, надходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 39 Конституції України громадяни мають право збиратися мирно, без зброї і проводити збори, мітинги, походи і демонстрації, про проведення яких завчасно сповіщаються органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування.

Конституційний Суд України у рішенні №1-30/200 1 N4 рп/2001 зазначив, що "тривалість строків завчасного сповіщення має бути у розумних межах і не повинна обмежувати передбаченого статтею 39 Конституції України права громадян на проведення зборів, мітингів, походів і демонстрацій. Строк завчасного сповіщення має бути достатнім і для того, щоб органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування могли визначитися, наскільки проведення таких зібрань відповідає закону, та в разі потреби, згідно з частиною другою статті 39 Конституції України, звернутися до суду для вирішення спірних питань".

Також в означеному рішенні Конституційний Суд України зазначив, що «виходячи з положень пункту 1 частини першої статті 92 Конституції України про те, що виключно законами визначаються права і свободи людини і громадянина та гарантії цих прав і свобод і що лише судом відповідно до закону може встановлюватись обмеження щодо реалізації права громадян на проведення масових зібрань (частина друга статті 39), Конституційний Суд України дійшов висновку, що визначення строків завчасного сповіщення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування з урахуванням особливостей мирних зібрань, їх форм, масовості, місця і часу проведення тощо є предметом законодавчого регулювання.

Поряд із тим, на даний час немає жодного чинного нормативно-правового акту, який би встановлював конкретний строк завчасного повідомлення про мирне зібрання.

Статтею 8 Конституції України проголошено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Венеціанська комісія у своїй доповіді від 04 квітня 2011 року "Верховенство права" вказала, що правова визначеність є елементом верховенства права та є істотно важливою для питання довіри до судової системи. Аби досягти цієї довіри, держава повинна зробити текст закону легко доступним, закон має бути сформульований з достатньою мірою чіткості, аби особа мала можливість скерувати свою поведінку.

На необхідності дотримання принципу правової визначеності неодноразово наголошував Європейський суд з прав людини.

Так, у рішенні «Вєрєнцов проти України» Європейський Суд з прав людини зазначає, що «будь-які обмеження, що накладаються, мають базуватися на положеннях основного законодавства. Саме законодавство має бути сформульованим з достатньою чіткістю, щоб надати особі можливість визначити, чи буде її поведінка суперечити закону, та якими можуть бути вірогідні наслідки порушень. Передбачення у національному законодавстві чітких визначень є істотною умовою для того, щоб закон залишався нескладним для розуміння та застосування, а також для запобігання спробам регулювати діяльність, яка не підлягає регулюванню. Отже, визначення мають бути не надто деталізованими і не надто широкими….» (пункт 30).

В цьому рішенні Європейський Суд з прав людини ствердив порушення щодо заявника пункту 2 ст. 11 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (свобода зібрань та об`єднання), з огляду на те, що парламентом України не було введено в дію жодного закону, який би регулював порядок проведення мирних демонстрацій, хоча статті 39 та 92 Конституції чітко вимагають того, щоб такий порядок було встановлено законом, тобто актом парламенту України.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язані з`ясувати зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Пункт 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, як це визначено ст. 252 КУпАП.

В матеріалах справи наявне повідомлення від 17.03.2020 №57, відповідно до якого ОСОБА_1 повідомляє Київську міську державну адміністрацію про проведення мирної акції громадського протесту 17.03.2020 з 10-00 год. до 18-00 год. за декількома адресами, зокрема і за адресою м. Київ, Спортивна площа, 1-А, БЦ GULLIVER Вежа А вихід на вул. Басейну.

Відповідно до роздруківки електронної пошти, наданої заявником, таке повідомлення було направлено на офіційну електронну адресу Київської міської державної адміністрації 17.03.2020 о 09:46:25, доказів протилежного органом, уповноваженим на складення протоколу про адміністративне правопорушення, не зібрано.

17.03.2020 - робочий день (вівторок).

Як стверджує особа, на яку складено протокол про адміністративне правопорушення, акція була розпочата близько 11-00 год.

За таких обставин, враховуючи досліджені докази щодо повідомлення КМДА про акцію протесту та відсутність законодавчої регламентації порядку проведення в Україні зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, зокрема неврегульованість на законодавчому рівні поняття та критерії «завчасності» повідомлення про їх проведення, вважаю відсутнім в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-1 КУпАП, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 185, 247, 252, 266, 280 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 185-1 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя С. В. Шапутько