Справа № 703/550/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2020 року

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Кирилюк Н.А.,

з секретарем судового засідання Римським Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засідання справу про адміністравне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянина України, працюючого водієм станції ШМД , проживає: АДРЕСА_1

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

за участю

особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 ,

захисника - адвоката Геріха М.А.,

встановив:

13 лютого 2020 року о 23.26 хвл. у місті Смілі на вул.Героїв Холодноярців поліцейським СРПП № 2 Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ст.сержантом поліції Заболотним В.Б. складено протокол про те, що ОСОБА_1 , 13.02.2020р. о 22.10 у місті Смілі, керуючи транспортним засобом УАЗ д.н.з НОМЕР_1 по вул. Г.Холодноярців з явними ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження медичного огляду в ЧОНД для встановлення стану алкогольного або наркотичного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожного руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе не визнав, вказував, що працює водієм на машині швидкої медичної допомоги. Щодо обставин складання на нього протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП вказував, що у нього не було ніяких ознак наркотичного сп`яніння, та він не зупинявся працівниками поліції. Повідомив, що перебуваючи на кермом машини швидкої допомоги разом із фельдшерем доставив хворого до міської лікарні у місті Смілі. До нього підійшов працівник поліції, просив показати документи на автомобіль, подорожній лист та запросив до автомобіля поліції. Вказував, що як водій, перед початком зміни проходив медичний огляд та був допущений до керування транспортним засобом. До спілкування з працівниками поліції здійснював три виїзди на виклики. Щодо невпевненої поведінки під час складання матеріалів, вказував, що хвилювався, так як відчував тиск з боку працівників поліції, вживання наркотичних засобів заперечував. Вказав, що після закінчення зміни відразу поїхав до ЧОНД та після здачі аналізів, був отриманий висновок, що був тверезим.

Захисник Геріх М.А. звертав увагу суду на рапорт працівника поліції, які містять інформацію, що напередодні дня складання протоколу, саме тою особою, що складався вказаний протокол, від співмешканки ОСОБА_1 було отримано інформацію, що останній нібито вживає маріхуану, тому дії працівників поліції носять незаконних характер.

У судовому засіданні було оглянуто два відеозаписи, надані працівниками поліції за клопотанням сторони захисту.

Зміст одного містить запис, який починається з того моменту, коли патрульна поліцейська машина рухається за автомобілем УАЗ д.н.з НОМЕР_1 та заїжджає на територію міської лікарні по вул.Г.Холодноярців у місті Смілі. Після зупинки автомобіля ШМД до водія підходить працівник поліції, просить пред`явити документи на автотранспорт, подорожній лист та після отримання документів запрошує до автомобіля патрульної поліції. Завершивши перевірку за інформаційними базами, не виявивши будь-яких порушень, працівник поліції зупиняє відеозапис.

Другий відеозапис містить відео, яке починається з вимоги працівника поліції пройти медичне освідування на стан наркотичного сп`яніння, при чому, коли ОСОБА_2 каже, що у нього відсутні ознаки будь-якого сп`яніння, поліційський вказує, що зіниці його очей не реагують на світло. Починає складати протокол, запрошуються свідки, яким працівник поліції повідомляє обставини, які відбуваються у автомобілі, вказує, що ОСОБА_1 відмовляється від проходження медичного освідування. Коли працівник поліції запитує причини відмови, останній вказує на погрози.

Матеріали містять також письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які підтверджують відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду.

Вислухавши правопорушника, свідка та перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Так, частиною 1 статті 130 КупАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена Наказом МВД, МОЗ 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція № 1452) визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння) та оформлення результатів такого огляду.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.4 Загальних положень ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Таким чином, з огляду на вищевказане, законними вимогами працівника поліції про необхідність проходження медичного огляду до особи, що керує автомобілем,є підтверджені доказами ознаки наявності наркотичного сп`яніння сп`яніння.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 252 КУпАП зобов`язує орган (посадову особу) оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп /2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Так, відповідно до п. 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 року уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення. Крім того, суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

З огляду на те, що протокол, складений працівником поліції щодо ОСОБА_1 не містить відомості щодо ознак наркотичного сп`яніння, лише відеозапис містить твердження поліцейського, що у правопорушника зіниці очей не реагують на світло, при чому будь-яка перевірка реакції на світло не проводилася, враховуючи, що відеозапис переривається за ініціативою працівника поліції, що приводить суд до висновку, що дійсно могли міститися погрози та тиск на водія, як і вказував ОСОБА_1 у судовому засіданні.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що обставини, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення (наявність ознак наркотичного сп`яніння), не підтверджено належними доказами, і як наслідок, обов`язок пройти медичне освідування у особи відсутнє, тому провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставіст.ст. 221, 283, 284 КпАПУкраїни,

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 (протокол серії ДПР18 № 397538) закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайнний суд Черкаської області протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя Н.А.Кирилюк