ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/7010/20Головуючий у 1-й інстанції Холява О.І.
Провадження № 33/817/198/20 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ст.44-3 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І. з участю представника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 - Сампари ОСОБА_2 , розглянувши 16 червня 2020 року у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Тернопільського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не працює,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 квітня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 17000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Згідно з постановою суду, 26 квітня 2020 року ОСОБА_1 , порушуючи п. п. 1, 2 Постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11 березня 2020 року, близько 19:50 год. перебував в громадському місці на дитячому майданчику в м. Тернополі по вул. 15 Квітня без захисної маски чи респіратора, що являється засобами індивідуального захисту, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати як незаконну та необґрунтовану, оскільки вважає свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, не доведеною, та прийняти нову, якою звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись лише усним зауваженням, провадження у справі закрити.

Вважає, що оскільки він вперше притягується до адміністративної відповідальності, не працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, а також те, що вчинене правопорушення не призвело до тяжких наслідків, - у відповідності до ст. 22 КУпАП орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Крім того зазначає, що наявність у його діях складу вказаного правопорушення підтверджується лише даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП №127849 від 26 квітня 2020 року, а також рапорті поліцейського, однак такі документи не можуть бути беззаперечним доказом вчинення ним вказаного правопорушення, оскільки у них працівники поліції лише описують обставини справи.

Зазначає, що строк на апеляційне оскарження він не пропустив в звязку з дією Закону України від 30 березня 2020 р. № 540- ІХ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у звязку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID 19), проте, якщо суд прийде до зворотнього переконання поновити його.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - Сампари Н. М., яка підтримала апеляційну скаргу ОСОБА_1 та просила її задовольнити, прихожу до висновку, що строк на апеляційне оскарження пропущеним не був, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з таких міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 не був присутнім під час судового розгляду справи в суді першої інстанції. Оскільки копію оскаржуваної постанови він отримав 14 травня 2020 року, про що свідчить власноруч підписане ним рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 14 травня 2020 року, а апеляційну скаргу, згідно штемпеля Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, він подав 20 травня 2020 року, вважаю, що десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови, передбачений ст. 294 КУпАП, пропущеним не був.

Відповідно до ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не зявився, однак його представник ОСОБА_3 зазначила, що ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що також підтверджується особистим підписом ОСОБА_1 на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, яке він отримав 4 червня 2020 року, не заперечує щодо розгляду справи у його відсутності, у звязку з чим вважаю за можливе розглянути дану справу у відсутності останнього, однак за участі його представника Сампари Н. М.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, суддя першої інстанції, розглядаючи справу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, в повній мірі дотримався вимог закону.

Як встановлено судом першої інстанції, 26 квітня 2020 року близько 19:50 год. в м. Тернополі по вул. 15 Квітня ОСОБА_1 перебував в громадському місці на дитячому майданчику без захисної маски чи респіратора, що являється засобами індивідуального захисту, чим порушив п. п. 1 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11 березня 2020 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

В своїх поясненнях апелянт зазначає, що порушення не відбулось, а ті докази, які суддя місцевого суду поклав в основу свого рішення про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, є непереконливими.

Так, положеннями ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби.

У відповідності до ст. 41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Згідно з п. п. 1 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020р. №211 (із змінами, внесеними постановою КМУ №291 від 22 квітня 2020 року) "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з 6 квітня до 11 травня 2020 року на всій території України установлено карантин та заборонено перебування в громадських місцях без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, у тому числі виготовлених самостійно.

Громадське місце - частина будь-якої споруди, яка доступна або відкрита для населення, в тому числі за плату (під`їзди, підземні переходи, стадіони; парки, сквери, дитячі майданчики, стадіони, зупинки громадського транспорту, ліфти, державні установи, медичні установи та інше).

Отже, не дотримавшись передбачених заборон щодо перебування в громадських місцях без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, у тому числі виготовлених самостійно, ОСОБА_1 порушив встановлені постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 16 березня 2020 р. № 215 правила щодо карантину людей, тобто в його діях наявний склад адміністративного правопорушення.

Досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву у їх достовірності та допустимості, а тому підтверджують винуватість ОСОБА_1 в порушенні правил щодо карантину.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №127849 від 26 квітня 2020 року, 26 квітня 2020 року близько 19:50 год. в м. Тернополі по вул. 15 Квітня ОСОБА_1 перебував в громадському місці на дитячому майданчику без захисної маски чи респіратора, що являється засобами індивідуального захисту, чим порушив п.п. 1 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11 березня 2020 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до рапорту поліцейського взводу №2 роти ТОР УПП в Тернопільській області ДПП Осацького В., 26 квітня 2020 року близько 19 год 45 хв. під час патрулювання у складі екіпажу Юпітер Т-1 до них від громадян надійшло усне звернення про те, що невідомі особи в дворі будинку АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 порушують правила карантину. По приїзду на місце події було виявлено ОСОБА_1 , який перебував на дитячому майданчику з явними ознаками алкогольного спяніння та без засобів індивідуального захисту маски, при цьому застосувати такі засоби на вимогу поліцейських останній відмовився, поводив себе зухвало та висловлювався нецензурною лексикою, у звязку з чим відносно ОСОБА_1 було складено постанову по справі про адміністративне правопорушення №407252 від 26.04.20 за ч. 1 ст. 178, протокол про адміністративне правопорушення серії ГП 127850 за ст.173 КУпАП та протокол про адміністративне правопорушення серії ГП 127849 від 26.04.20 за ст.44-3 КУпАП.

Крім цього, як вбачається з наявного в матеріалах справи електронного рапорту Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області від 26 квітня 2020 року, цього ж дня о 20 год. 42 хв. до відділу поліції надійшло повідомлення від ОСОБА_1 про те, що по вул. 15 Квітня в м. Тернополі працівники поліції відносно нього, на його думку, неправомірно складають протокол про адміністративне правопорушення, однак чітко пояснити суть своєї скарги він не міг, оскільки перебував з ознаками алкогольного спяніння, при цьому зазначив, що розпивав алкогольні напої в громадському місці.

Вказані вище обставини підтверджується також дослідженими місцевим судом наявними в матеріалах справи відеозаписами, які було долучено працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП 127849 від 26.04.20 за ст.44-3 КУпАП, з яких вбачається, що ОСОБА_1 26 квітня 2020 року близько 19:50 год. в м. Тернополі по вул. 15 Квітня перебував в громадському місці на дитячому майданчику з ознаками алкогольного спяніння без захисної маски чи респіратора. При цьому поводив себе зухвало та виражався нецензурною лексикою.

На думку апеляційного суду, суддя місцевого суду, проаналізувавши вказані вище докази у їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов вірного висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, оскільки останній перебував в громадському місці без вдягнутого засобу індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, у тому числі виготовлених самостійно, чим порушив правила, встановлені Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID -19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2».

Таким чином, висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, ґрунтується на належних і допустимих доказах, досліджених у суді першої інстанції.

Таким чином, ОСОБА_1 повинен був дотриматися заборони щодо перебування в громадських місцях без вдягнутих засобів індивідуального захисту.

Не виконавши цю вимогу, він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП, яке не є малозначним. В той час, коли урядом здійснюються заходи, спрямовані на запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом, ОСОБА_1 , порушуючи умови карантину, нехтував встановленими обмеженнями.

Положеннями ст. ст. 23, 33 КУпАП регламентовано, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Тобто застосування вимог ст.22 КУпАП до особи є правом, а не обов`язком суду.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд вважає, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і мотивованим, відтак підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 квітня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя