П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" червня 2020 р. Справа № 596/777/20

Провадження № 3/596/374/2020

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області І.О. Лисюк, розглянувши матеріали справи, які надійшли від Чемеровецького відділення поліції Городоцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 від 10.02.2017 року, українця, громадянина України, не працюючого, за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД№391037, який складено 11.05.2020 року інспектором СРПП Чемеровецького відділення поліції Городоцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області л-нт поліції Росецьким О.В., 11.05.2020 року о 22:00 год. на вул. Горького 2, у с. Романівка Чемеровецького району керуючи автомобілем Ауді А6 д.н.з. НОМЕР_2 , а саме під час руху заднім ходом створив небезпеку, не звернувся для забезпечення безпеки руху до інших осіб та здійснив наїзд на перешкоду-в`їхав в металеву огорожу (сітку) внаслідок чого автомобіль отримав механічні покодження, чим порушив вимоги п.10.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав повністю та пояснив, що стоячу перешкоду металеву огорожу (сітку) він не пошкодив.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Із приписів п.10.9 ПДР України вбачається, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Згідно п.1 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року, № 1408/27853 у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються: схема місця ДТП (додаток 8), яку підписують учасники ДТП та поліцейський; пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності); показання технічних приладів (у разі їх наявності); показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності); інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

Однак схема місця події складена з порушенням вимог, зазначених в пунктом 4 вищевказаної Інструкції, а саме на зворотному боці схеми місця ДТП не вказано: перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, отриманих унаслідок ДТП.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії БД№391037, який складено 11.05.2020 року всупереч вимогам закону відсутні відомості про те, яким саме чином особа, відносно якої складено протокол, під час руху транспортним засобом заднім ходом створив небезпеку чи перешкоду іншим учасникам руху.

Крім того у вищевказаному протоколі відсутні відомості про те, які саме механічні ушкодження отримав транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , та які пошкодження у металевої огорожі, металевої сітки, електроопори №35.

Згідно вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Одним з доказів, на основі яких суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи є протокол про адміністративне правопорушення, який складається уповноваженою посадовою особою та повинен містити дані, визначені ст. 256 КУпАП, зокрема, суть адміністративного правопорушення і нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Вважаю, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не відповідає вимогам вищезазначеної інструкції та складений з порушеннями ст. 256 КУпАП і не може бути предметом судового розгляду.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади їх посадові особи повинні діяти у точній відповідності із законом.

Ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Так, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

В зв`язку з наведеним, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому справу слід закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Ст. 247 КУпАП України передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 247, 283 КУпАП України,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП України закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області І.О. Лисюк