Справа № 752/6031/20
Провадження №: 3/752/3356/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

21 травня 2020 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

встановив:

ОСОБА_1 25.03.2020 року о 17.40 год., маючи намір на умисне вчинення дій психологічного характеру, знаходячись за місцем постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , співмешканку свого брата - ОСОБА_2 , а саме - погрожував фізичною розправою та ображав, чим завдав шкоду психологічному здоров`ю останньої, тим самим вчинив домашнє насильство.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що між ним, братом і матір`ю існує спір з приводу квартири спільної квартири. Його брат намагається вигнати його з квартири. Проживає у квартирі із співмешканкою, нерідко погрожує йому. Він вимушений їздити на заробітки до інших країни як і його матір, оскільки вони спільно не можуть проживати. У визначений в протоколі день, знов виник конфлікт, під час якого ОСОБА_2 його знімала на телефон. Йому це не сподобалося, та він висловився на адресу різкими словами та дійсно пригрозив.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягається до відповідальності, потерпілу, її представника, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного.

Абз.3 п.1 ч.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Нормами наведеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих дій, окрім пояснень наданих у судовому засіданні, підтверджується рапортом оперативного чергового Голосіївського УП ГУНП у м. Києві від 25.03.2020 р., поясненнями ОСОБА_2 , терміновим заборонним приписом серії АА № 004672 від 25.03.2020 р., згідно якого ОСОБА_1 заборонено строком на 10 діб з 19 год. 25.03.2020 р. до 19 год. 04.04.2020 р. у будь-який спосіб контактувати з ОСОБА_2 .

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає доведеним скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, за ознаками вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно брата ОСОБА_2 .

Вирішуючи питання про вид адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що обтяжують або пом`якшують відповідальність, передбачених ст.34, 35 КУпАП України, судом не встановлено.

Враховуючи, особу правопорушника, його ставлення до вчиненого, суд вважає за доцільне застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу. Суд вважає, що така міра відповідальності відповідає вчиненим правопорушенням і є такою, що відповідає меті адміністративного стягнення, встановленого ст. 23 КУпАП.

Окрім того, згідно ст.401 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 420, 40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст.ст. 9, 33-35, 401, ч.1 ст.1732, ст.ст. 276-280, 283-285 КУпАП, суд, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1732 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.В. Єсауленко