ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4420/20
провадження № 3/753/2365/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2020 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Щасна Т.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисників Нечваля Я.В., Сучкова О.С., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого водієм ТМ «М`ясна Гільдія», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

25 лютого 2020 року о 09 годині 30 хвилин на вул. Ревуцького в м. Києві ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Мерседес-Бенц» д.н.з. НОМЕР_1 в порушення вимог п. 10.9 ПДР України, рухаючись заднім ходом у дворі будинку №5, не був уважний та здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Деу Сенс» д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Крім цього, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 533336 від 25.02.2020 р., 25.02.2020 р. о 09-30 год. на вул. Ревуцького, 5 в м. Києві ОСОБА_1 , в порушення п. 2.9 а) ПДР України керував автомобілем «Мерседес-Бенц» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, сповільненість мови. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку у лікаря нарколога у медичному закладі КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», що підтверджується висновком лікаря № 1707.

В суді ОСОБА_1 пояснив, що 25.02.2020 року приблизно о 09-30 год. виїжджав на автомобілі «Мересдес-Бенц» д.н.з. НОМЕР_1 з двору будинку №5 по вул. Ревуцького в м. Києві, рухаючись заднім ходом, зачепив автомобіль «ЗАЗ-Деу» в чому свою вину визнає повністю. Однак, вказав, що свою вину у керуванні транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння не визнав, оскільки наркотичні препарати він взагалі не вживає та у стані наркотичного сп`яніння в той день він не перебував. Вказав, що огляд на стан сп`яніння було проведено з порушенням вимог п. 2 Розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 та вимог ст. 266 КУпАП. Знаходячись у лікаря нарколога, йому було запропоновано здати зразки біологічного середовища, а саме - сечу, однак в силу своїх фізіологічних властивостей, він не зміг цього зробити. Разом з цим, лікарем не було запропоновано йому здати інші зразки біологічного середовища, зокрема кров, слину або змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Лікар просто його оглянув і зробив висновок, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння, внаслідок вживання канабіноїдів. Не погоджуючись з таким висновком лікаря, він по приїзду до м. Житомир, звернувся до КУ «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради, де був оглянутий лікарем наркологом. За результатами лабораторного дослідження було складено висновок, він був тверезим та у його організмі наркотичних речовин не виявлено.

Захисник Нечваль Я.В. в суді не заперечував вину ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та просив суд врахувати те, що він працює водієм і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. Що стосується притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, просив суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Свою позицію обґрунтував тим, що факт перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння не зафіксовано належним чином. Так, в матеріал справи відсутнє направлення на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану сп`яніння, що ставить під сумнів законність огляду, проведеного лікарем наркологом у КНП «КМНКЛ «Соціотерапія». Крім цього, у ОСОБА_1 не були відібрані зразки біологічного середовища та відповідно не було проведено їх лабораторне дослідження. Дійсно, ОСОБА_1 в силу свої фізіологічних можливостей не зміг здати на дослідження сечу, проте будь які інші зразки біологічного середовища у нього теж не було відібрано, що підтверджується відеозаписом. А висновок про стан його сп`яніння було зроблено лікарем наркологом шляхом клінічного дослідження, за відсутності лабораторного дослідження, що є порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735. Крім цього, у ОСОБА_1 взагалі були відсутні ознаки наркотичного сп`яніння. Також захисник звернув увагу, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки не було чітко сформовано суть правопорушення, а вказано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а не у стані сп`яніння, як необхідно вказувати при наявності медичного висновку. А тому вищевказані обставини позбавляють суд можливості встановити, яке саме порушення ставиться у провину ОСОБА_1 . Разом з цим, захисник вказав, що інформація до протоколу була внесена ще до моменту проведення огляду на стан сп`яніння. Після проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 поїхав до м. Житомира, де звернувся до лікаря нарколога та пройшов огляд на стан сп`яніння у КУ «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради, яка згідно з додатком №1 до Наказу Управління охорони здоров`я обласної державної адміністрації від 31.05.2016 р. № 587 та рішенням Житомирської обласної ради від 31.05.2018 № 1050, є закладом охорони здоров`я, якому надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв. За результатами такого огляду та лабораторного дослідження лікарем було складено висновок щодо результатів медичного огляду №224, відповідно до якого ОСОБА_1 був тверезим та в його організмі наркотичних речовин не виявлено. Захисник вважає, що даний висновок лікаря є дійсним, оскільки лабораторне дослідження було проведено в день складання протоколу, а канабіноїди виявляються у осіб, які їх постійно вживають від 4 до 77 днів, а які вживають епізодично, то їх можна виявити від 3 до 39 днів.

Захисник Сучков О.С. підтримав позицію захисника Нечваля Я.В.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисників Нечваля Я.В. та Сучкова О.С. , дослідивши матеріали справи та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини водія ОСОБА_1 в порушенні п.10.9 ПДР та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КупАП з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складення протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 10.9 ПДР України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Винність ОСОБА_1 в порушенні п. 10.9 ПДР України повністю доведена зібраними та перевіреними судом доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 533335 від 25.02.2020 року, поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди та схемою місця ДТП.

Розглядаючи матеріали відносно ОСОБА_1 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.9.а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 25.02.2020 р. о 09-30 год. керував автомобілем «Мерседес Бенц» з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, сповільненість мови. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку у лікаря нарколога у медичному закладі КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», що підтверджується висновком лікаря № 1707.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Крім того, відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.) судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння.

Згідно з вимогами п. 7 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Пунктом 12Розділу ІІ Інструкції 1452/735 встановлено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в Додатку 1 до цієї Інструкції.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, вважається недійсним.

Однак, таке направлення працівниками поліції до матеріалів справи долучено не було, що свідчить про те, що огляд лікарем наркологом був проведений з порушенням вимог чинного законодавства та є недійсним.

Крім цього, відповідно до п. 3, 4 Розділу ІІІ Інструкції 1452/735 огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Пунктами 7-10 Розділу ІІІ вказаної Інструкції встановлено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

У закладі охорони здоров`я уповноважений лікар відбирає у особи зразки біологічного середовища та проводить лабораторні дослідження таких зразків на визначення наркотичного засобу. Якщо ж зразки біологічного середовища не будуть відібрані, та не будуть проведені лабораторні дослідження, то лікар не має права вносити до висновку інформацію про факт перебування особи в стані сп`яніння, якщо така інформація буде внесена, то результати відповідного огляду на стан сп`яніння вважаються недійсними.

Як зазначено у висновку лікаря № 001707 від 25.02.2020 р. ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння. Такого висновку лікар дійшов шляхом клінічного огляду ОСОБА_1 .

Так, під час розгляду справи було встановлено та повністю підтверджується актом медичного огляду від 25.02.2020 р, який був витребуваний судом з КНП «КМНКЛ» «Соціотерапія», та з якого вбачається, що біологічні зразки у ОСОБА_1 відібрано не було, а у нього виявлені клінічні ознаки наркотичного сп`яніння, що зафіксовані у пунктах 10-14 Акту, які дали підстави лікарю-наркологу за результатом огляду зробити висновок та встановити діагноз, що останній. перебуває у стані наркотичного сп`яніння внаслідок вживання канабіноїдів.

Також, вказаний факт повністю підтверджується відеозаписом,з якого вбачається, що ОСОБА_1 в силу свої фізіологічних можливостей, не зміг здати аналіз сечі для дослідження, разом з цим лікарем наркологом в порушення вимог Інструкції не було йому запропоновано здати інші зразки біологічного середовища.

Відповідно до вимог п. 12, 13 розділу ІІІ Інструкції 1452/735 встановлено, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що при проведенні огляду лікарем закладу охорони здоров`я не було дотримано передбаченої законом та підзаконними актами процедури, адже біологічне середовище, лабораторне дослідження яких є обов`язковим на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини, не проводилося. А тому висновок, зроблений лікарем наркологом КНП «КМНКЛ» «Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння є недійсним, а дані у цьому висновку та протоколі про адміністративне правопорушення складеному за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно останнього є недопустимими доказами і не приймаються судом до уваги.

Також, захисниками Пилипчука В.В. було надано суду для огляду оригінал висновку №224 від 25.02.2020 року, зроблений лікарем КУ «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради, відповідно до якого ОСОБА_1 був тверезий та наркотичні засоби у нього не виявлені. Вказаний висновок суд приймає до уваги, оскільки він був зроблений на підставі дослідження біологічного середовища з дотриманням вимог закону.

Крім цього, доводи захисника Нечваля Я.В., що протокол відносно ОСОБА_1 складено з грубим порушенням вимог ст. 256 КУпАП суд вважає також обґрунтованими.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, сповільненість мови. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку у лікаря нарколога у медичному закладі КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», що підтверджується висновком лікаря № 1707.

Диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. При цьому, кожна окрема складова диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП утворює об`єктивну сторону вказаного правопорушення. Однак, в даному випадку, протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому не конкретно викладено суть адміністративного правопорушення, що, утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та в даному випадку позбавляє суд встановити яке конкретно правопорушення ставиться у провину ОСОБА_1 та провести об`єктивний розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Перекладання такого обов`язку на суд не передбачено.

Крім цього, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема у рішеннях ЄСПЛ по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., «Берктай проти Туреччини» від 08.02.20001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 р., неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій.

Спираючись на положення ч.І ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України»(рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії»(рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч.І ст.130 КУпАП, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події та складуадміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, суд враховує обставини скоєного, особу правопорушника, те, що він працює водієм, пом`якшуючою обставиною суд визнає щире каяття та відсутність обставин, що обтяжують його відповідальність та вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 130 ч.1, 124, 247, 284-285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 гривень 40 копійок.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Вилучене посвідчення водія повернути власникові.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя: