Справа № 357/4168/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.06.2020 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дубановська І. Д. , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з БПП в м. Біла Церква УПП у Київській області ДПП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності зі слів не притягувався,

за участі:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Володько І.С.,

за ст.130 ч.1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

30 квітня 2020 року до Білоцерківського міськрайонного суду з БПП в м. Біла Церква УПП у Київській області ДПП надійшов адміністративний матеріал про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП, обгрунтоване наступним.

20 квітня 2020 року о 13 год. 00 хв. в м. Біла Церква пл. Соборна 1/1, ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «HYUNDAI SONATA» д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння: тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіри оличчя, звуження зінниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ст.130 ч.1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що 20 квітня 2020 року о 13 год. 00 хв. в м. Біла Церква на пл. Соборна 1/1 керував автомобілем марки «HYUNDAI SONATA» д.н.з. НОМЕР_2 , де сталася дорожньо-транспортна пригода за його участю та участю ще одного автомобіля, у зв`язку з чим була викликана поліція. Однак, учасники ДТІП знайшли на місці дорожньо-транспортної пригоди порозуміння і попросили поліцейських не складати протокол, після чого один з поліцейських раптово заявив що у нього є підозра, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння. Йому не було запропоновано проведення огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, а натомість було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а саме - Ставишанському районному центрі первинної медико-санітарної допомоги по вул. С.Цимбалюка 15/4 в смт. Ставище.

Адвокат Володько І.С. в судовому засіданні пояснив, що викладені у протоколі обставини не відповідають дійсним обставинам. Так, 20 квітня 2020 року приблизно о 13 годині водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «HYUNDAI SONATA» державний номерний знак НОМЕР_3 і на площі Соборна в м. Біла Церква сталася дорожньо-транспортна пригода за його участю та участю ще одного автомобіля, у зв`язку з чим була викликана поліція. Однак, як вбачається з відеозапису з нагрудної камери поліцейського, учасники ДТІІ знайшли на місці дорожньо-транспортної пригоди порозуміння і попросили поліцейських не складати протокол, після чого один з поліцейських раптово заявив що у нього є підозра, що водій ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння.До матеріалів адміністративної справи додано диск з двома фрагментами відеозаписів з нагрудної камери поліцейського. Всі відеозаписи у верхньому правому куті мають строку з датою відеозапису і годинником (таймером), який відліковує час зйомки в реальному часі. Перший відеозапис розпочато 20 квітня 2020 року о 13 годині 04 хвилини 31 секунду і завершено о 13 годині 18 хвилин 22 секунди і даний відеозапис стосується виключно дорожньо - транспортної пригоди за участю ОСОБА_1 .Другий відеозапис розпочато 20 квітня 2020 року о 13 годині 24 хвилини і закінчено о 13 годині 26 хвилин 10 секунд, з даного відеозаписутривалістю 1 хвилина 15 секунд вбачається, що поліцейський задає запитання ОСОБА_1 чи погоджується останній поїхати до смт. Ставище для проходження огляду на стан сп`яніння, а ОСОБА_1 відмовляється їхати до смт. Ставище для проходження вказаного огляду.Дана відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння являється обґрунтованою.Що мав робити працівник поліції у разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння визначено діючим законодавством.Тобто, в даній ситуації, поліцейський повинен був запропонувати водієві ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу в разі наявності у нього ознак такого сп`яніння, і лише в разі відмови від такого огляду або незгоди з його результатами повинен був запропонувати пройти такий огляд в медичнійустанові.Як вбачається з матеріалів адміністративної справи та відеозапису з нагрудної камери поліцейського, водію ОСОБА_1 в порушення вищевказаних вимог законодавства не було запропоновано проведення огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, а натомість було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а саме - Ставищанському районному центрі первинної медико-санітарної допомоги по вул. С.Цимбалюка 15/4 в смт. Ставище.Виникає цікава та дивна ситуація, так як в м. Біла Церква мається спеціалізований заклад охорони здоров`я, в якому проводиться огляд на стан сп`яніння - КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №4», однак працівники поліції не пропонують водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів за місцем зупинки транспортного засобу, не пропонують пройти огляд в закладі охорони здоров`я в м. Біла Церква, а пропонують поїхати до смт. Ставище і саме там пройти вказаний огляд. Відстань між м. Біла Церква та смт. Ставище становить 54,1 км.Не зрозуміло, чому саме в смт. Ставище мав їхати ОСОБА_1 і саме там проходити огляд на стан сп`яніння, в той час коли це можна було зробити безпосередньо в м. Біла Церква і від чого ОСОБА_1 не відмовлявся. Для прикладу відстань між м. Біла Церква становить: з смт. Рокитне -- 34,1 км., з смт. Володарка - 37,3 км., з м. Фастів - 37,4 км., з м. Сквира - 38,4 км., з м. Тараща -43,3 км.Не відмовляючись в цілому від проходження огляду на стан сп`яніння водій ОСОБА_1 , не розуміючи чому він має їхати за 54 км. до іншого населеного пункту, за вказаних обставин відмовився їхати до смт. Ставище для проходження огляду на стан сп`яніння про що пояснив та зазначив письмово в протоколі про адміністративне правопорушення Серії ОБ №150749 від 20 квітня 2020 року та висловився усно під час складання протоколу, що було зафіксовано відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.Таким чином, якщо у поліцейського виникли підозри, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані наркотичного сп`яніння, то він мав запропонувати останньому пройти огляд на стан сп`яніння в присутності двох свідків і у разі відмови ОСОБА_1 від огляду на місці зупинки транспортного засобу, поліцейський мав запропонувати останньому пройти огляд у найближчому закладі охорони здоров`я. Однак, як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, поліцейський не запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та не запропонував пройти огляд на стан сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я, тобто м. Біла Церква, а в порушення вищевказаних вимог законодавства запропонував пройти огляд в найбільш віддаленому до м. Біла Церква населеному пункті в даному регіоні Київської області.

Таким чином, матеріали адміністративної справи не містять докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння та був грубо порушений порядок виявлення у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а тому відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Свідки, які викликалися в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином, клопотань та заяв до суду не надходило.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , адвоката Володька І.С., дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наступних підстав.

Ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ст.130 ч.1 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст.266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція 1452/735). За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак наркотичного сп`яніння; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п.п.1.2, 1.3 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції МВС є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану:

1) запах алкоголю з порожнини рота;

2) порушення координації рухів;

3) порушення мови;

4) виражене тремтіння пальців рук;

5) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

6) поведінка, що не відповідає обстановці.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, то в ньому не зазначено жодної ознаки наркотичного сп`яніння, що свідчить про те, що фабула адміністративного правопорушення зазначена у протоколі, не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 р. N 1103 в редакції від 28.10.2015 року - огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до розділу 1 п.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року N 1452/735 зареєстрованої в МЮ України 11.11.2015 р. за N1413/27858, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст.9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Із аналізу наведених доказів та норм законодавства слід зробити висновок, що водій транспортного засобу має право відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, про що складається відповідний протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, така відмова особи повинна бути прийнята працівниками поліції виключно у присутності двох свідків (ч.2 ст.266 КУпАП, п. 6 Розділу 1 Інструкції 1452/735), що в даному випадку безпідставно не було зроблено працівниками поліції. В протоколі про адміністративне правопорушення не міститься переконливих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.

Суд зобов`язаний дотримуватися принципів безпосередності дослідження доказів, рівності сторін перед судом, змагальності, порушив гарантовані Конституцією України моє право на захист від пред`явленого обвинувачення, а також положень ст.6 Європейської Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, згідно якої кожен хто обвинувачується в скоєнні злочину, має право на виклик та допит його свідків, на тих же підставах, що і свідків, які свідчать проти нього. А також допитувати свідків, які свідчать проти нього.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини «Жуковський проти України» від 03 березня 2011 року наголошується, що за загальним правилом пункти 1 і 3 «d» статті 6 Конвенції вимагають надання підсудному відповідної та належної можливості заперечувати показання свідка обвинувачення і допитати його або під час надання останнім своїх показань, або пізніше.

В п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що якщо водій ухиляється від проходження огляду, то його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За нормою ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини.

Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282).

У відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Виходячи з рішень ЄСПЛ - розумним є сумнів, який грунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, враховуючи, що у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суть правопорушення викладено не конкретно, зважаючи на те, що перед судом не доведено того факту, що останньому було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння сертифікованим технічним засобом та відповідно до встановленого законом порядку, як того вимагає ч.1 ст.130 КпАП України, складання протоколу про адміністративне правопорушення з порушенням вимог ст.256 КУпАП та за умови неможливості усунення зазначених порушень, суд не вбачає в діях особи складу інкримінованого адміністративного правопорушення, а отже провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.62 Конституції України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини,ст.7, ч.1 ст.9, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.252, 254, 256, 277, 278, 283 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП України закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - відсутність події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Білоцерквського міськрайонного суду Київської області І. Д. Дубановська