Єдиний унікальний номер 243/2726/20
Номер провадження 33/804/270/20
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 33/804/270/20 Головуючий у 1-ій інстанції: Мінаєв І.М.
Єдиний унікальний номер: 243/2726/20 Доповідач: Савкова С.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року м. Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Савкова С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 44-3 КУпАП щодо ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою останнього, на постанову судді Слов`янського міскрайонного суду Донецької області від 27 квітня 2020 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Краснодон Луганської області, громадянина України, одруженого, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 443 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в сумі 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч грн. 00 коп.),-

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 квітня 2020 року встановлено, що 23.03.2020 року о 09-30 год. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: м. Слов`янськ, вул. Бульварна, біля буд. 2, здійснював продаж цукерок, чим порушив правила щодо карантину, а саме: протокол № 9 Слов`янської міської ради від 17.03.2020 року та протокол № 7 Донецької облдержадміністрації від 20.03.2020 року, а саме: розділ ІІ п. 1.1, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. ст. 443 КУпАП.

Із зазначеним рішенням не погодився ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення у вказаній справі.

Свої вимоги мотивує тим, що суд порушив ст. 247 КУпАП, а саме судом достеменно не встановлено чи було скоєно ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, чи винний останній у вчиненні даного правопорушення та чи підлягає він адміністративній відповідальності, а також інші обставини, які мають суттєве значення для правильного розгляду справи.

Також, ОСОБА_1 звертає увагу, що бажав особисто приймати участь у судовому засіданні суду першої інстанції, однак суд, в порушення вимог ст. 268 КУпАП, розглянув справу без його участі. При цьому апелянт зазначає, що вранці, 27 квітня 2020 року його стан здоровя погіршився, у зв`язку з чим, ОСОБА_1 був вимушений звернутися до лікарні, і саме у час розгляду справи перебував на прийомі у лікаря, про що є відповідна довідка.

Крім того, ОСОБА_1 вказав, що його визнали винуватим за порушення протоколу № 9 Слов`янської міської ради від 17.03.2020 року та протоколу № 7 Донецької облдержадміністрації від 20.03.2020 року, відповідно до яких, з 00 год. 01 хв. 23 березня 2020 року тимчасово заборонено роботу ринків, подібних до них полуфункціональних суб`єктів з реалізації продовольчих та непродовольчих товарів за винятком випадків, коли вони є основними та єдиними постачальниками певного переліку продуктів харчування та товарів першої необхідності. При цьому, з вказаними рішеннями ОСОБА_1 не ознайомлювали, тому коли апелянт о 09 год. 00 хв. 23 березня 2020 року розпочав торгівлю, він був необізнаний про існування будь-яких заборон на торгівельну діяльність. Разом з тим, ОСОБА_1 звертає увагу, що як тільки дільничний інспектор поліції повідомив йому про існування тимчасової заборони роботи ринків, подібних до них полуфункціональних суб`єктів з реалізації продовольчих та непродовольчих товарів, ОСОБА_1 одразу припинив здійснювати свою торгівельну діяльність.

ОСОБА_1 належним чином повідомлений про день та час розгляду справи 22.05.2020року, 29.05.2020 року, до судового засідання не з`являвся, подавав заяви про відкладення розгляду справи, будучи повідомленим належним чином про день та час розгляду справи 4 червня 2020 року, до судового засідання не з`явився, клопотань про відкладення судового засідання не надав, його участь в судовому засіданні не є обов`язковою, тому вважаю можливим розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до такого.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати в першу чергу чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Наведені норми чинного законодавства судом першої інстанції в повному обсязі не виконано.

Так, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 суд зазначив, що вина останнього підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 734350 від 23.03.2020 року, відповідно до якого, 23.03.2020 року о 09-30 год. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: м. Слов`янськ, вул. Бульварна, біля буд. 2 здійснював продаж цукерок, чим порушив правила щодо карантину, а саме: протокол № 9 Слов`янської міської ради від 17.03.2020 року та протокол № 7 Донецької облдержадміністрації від 20.03.2020 року, а саме: розділ ІІ п. 1.1, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. ст. 443 КУпАП (а.с. 3), письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с.4), протоколом огляду від 23.03.2020 року (а.с. 5-8), а також протоколом засідання обласної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій № 7 від 20.03.2020 року, відповідно до розділу ІІ п. 1.1. якого з 00 год. 01 хв. 23 березня 2020 року тимчасово заборонено роботу ринків та подібних до них полу функціональних суб`єктів торгівлі з реалізації продовольчих та непродовольчих товарів за винятком випадків, коли вони є основними або єдиними постачальниками певного переліку продуктів харчування та товарів першої необхідності (за окремим рішенням місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування); (а.с. 10-14).

З таким твердженням суду першої інстанції погодитись не можна, оскільки вони не ґрунтуються на досліджених доказах.

Так, згідно диспозиції статті 44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Таким чином, диспозиція ст.44-3КУпАП є бланкетною нормою, яка вимагає посилань на певні, нормативно встановлені правила щодо карантину людей, санітарно-гігієнічні, санітарно-протиепідемічні правила і норми, які передбачені Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішеннями органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог протокол № 9 Слов`янської міської ради від 17.03.2020 року та протокол № 7 Донецької облдержадміністрації від 20.03.2020 року, а саме: розділ ІІ п. 1.1, але згідно положень ст. 44-3 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

При цьому слід зауважити, що протокол №7 від 20. 03.2020 року є протоколом засідання обласної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій та містить рішення рекомендаційного характеру органам місцевого самоврядування щодо введення певних обмежень.

Відповідно до ст. 5 КУпАП сільські, селищні, міські, обласні ради мають право приймати в межах, що визначаються законами, рішення з питань боротьби зі стихійним лихом і епідеміями, які передбачають за їх порушення адміністративну відповідальність, а також рішення з питань боротьби з епізоотіями, за порушення яких відповідальність встановлено статтею 107 цього Кодексу.

Сільські, селищні, міські ради встановлюють відповідно до законодавства правила, за порушення яких адміністративну відповідальність передбачено ст.ст. 152,159, 182 цього Кодексу.

Слід зазначити, що на теперішній час на території Донецької області діють військово-цивільні адміністрації, що утворились як тимчасовий вимушений захід з елементами військової організації управління для забезпечення безпеки та нормалізації життєдіяльності населення в районі відсічі збройної агресії Російської Федерації.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про військово-цивільні адміністрації», для виконання повноважень місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування у випадках, встановлених цим Законом, в районі відсічі збройної агресії Російської Федерації, зокрема в районі проведення антитерористичної операції можуть утворюватися військово-цивільні адміністрації.

Військово-цивільні адміністрації - це тимчасові державні органи у селах, селищах, містах, районах та областях, що діють у складі Антитерористичного центру при Службі безпеки України (у разі їх утворення для виконання повноважень відповідних органів у районі проведення антитерористичної операції) або у складі Об`єднаного оперативного штабу Збройних Сил України (у разі їх утворення для виконання повноважень відповідних органів у районі здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях) і призначені для забезпечення дії Конституції та законів України, забезпечення безпеки і нормалізації життєдіяльності населення, правопорядку, участі у протидії актам збройної агресії, диверсійним проявам і терористичним актам, недопущення гуманітарної катастрофи в районі відсічі збройної агресії Російської Федерації, зокрема проведення антитерористичної операції.

Військово-цивільні адміністрації району, області - це тимчасові державні органи, що здійснюють на відповідній території повноваження районних, обласних рад, державних адміністрацій та інші повноваження, визначені цим Законом.

Військово-цивільні адміністрації населених пунктів - це тимчасові державні органи, що здійснюють на відповідній території повноваження сільських, селищних, міських рад, районних у містах рад, виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах рад та голів та інші повноваження, визначені цим Законом.

Пунктом 12 ст. 3 Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» визначено, що повноваження військово-цивільних адміністрацій здійснюються ними в порядку, визначеному законами України для здійснення повноважень відповідних органів місцевого самоврядування, з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

У пункті 2 ст. 4 Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» зазначено, що військово-цивільні адміністрації населених пунктів здійснюють делеговані повноваження органів виконавчої влади, надані органам місцевого самоврядування законами України.

Аналізуючи наведені норми закону, апеляційний суд доходить висновку, що військово-цивільні адміністрації це тимчасові органи місцевого самоврядування, які при здійснені своєї діяльності повинні керуватися ЗУ «Про місцеве самоврядування».

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.

Відповідно до ст. 47 Закону України «Про місцеве самоврядування» постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету. За результатами вивчення і розгляду питань постійні комісії готують висновки і рекомендації. Висновки і рекомендації постійної комісії приймаються більшістю голосів від загального складу комісії і підписуються головою комісії, а в разі його відсутності - заступником голови або секретарем комісії. Протоколи засідань комісії підписуються головою і секретарем комісії. Висновки і рекомендації постійної комісії, протоколи її засідань є відкритими та оприлюднюються і надаються на запит відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". Рекомендації постійних комісій підлягають обов`язковому розгляду органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами, яким вони адресовані. Про результати розгляду і вжиті заходи повинно бути повідомлено комісіям у встановлений ними строк.

Тобто, міська комісія з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Дніпровської міської ради не є органом місцевого самоврядування, її рішення носять рекомендаційний характер і не є обов`язковими для їх розгляду громадянами.

Відповідно до ст.26 ч.1 п.45 «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання прийняття у межах, визначених законом, рішень з питань боротьби зі стихійним лихом, епідеміями, епізоотіями, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність. Прийняття таких рішень є виключною компетенцією сільських, селищних, міських рад.

Також апеляційний суд звертає увагу, що у ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» визначено акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, при цьому в пункті 1 вказаної статті зазначено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

З огляду на наведені норми права, будь-які протоколи засідання обласної чи міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій не є рішенням органу місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Таким чином апеляційний суд доходить висновку, що в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 вказане невірне посилання на конкретну норму закону щодо дотримання вимог в умовах карантину, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, що прямо суперечить принципу правової визначеності, закріпленому у численних рішеннях ЄСПЛ (п. 31 рішення від 28 жовтня 2003 року у справі «Ракевич проти Росії» (Rakevich v. Russia), заява № 589973/00); п. 109 рішення від 13 грудня 2001 року у справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови» (Metropolitan Church of Bessarabia v. Moldova), заява № 45701/99); п. 54 рішення від 23 вересня 1998 року у справі «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» (Steel and Others v. the United Kingdom), згідно яких «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку».

Викладене вище свідчить про те, що ОСОБА_1 не вчиняв дій, за які, в розумінні диспозиції ст.44 -3 КУпАП, настає адміністративна відповідальність за цим законом, а саме не порушував правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, як це вказано у протоколі та оскаржуваній постанові.

Суд першої інстанції допустив неповноту з`ясування всіх обставин справи, внаслідок чого дійшов невірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. В зв`язку з цим постанова судді підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю події та складу адіністративного правопорушення.

При цьому слід зазначити, що суд під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не може вийти за межі протоколу, зокрема ставити особі у провину порушення інших вимог нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, які не зазначені в протоколі, тому апеляційна інстанція позбавлена можливості вирішувати питання наявності чи відсутності вини за вчинення будь-якого іншого адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Слов`янського міскрайонного суду Донецької області від 27 квітня 2020 року - скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Савкова