Справа № 433/248/20
Провадження № 33/810/103/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«15» червня 2020 року м.Сєвєродонецьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Луганського апеляційного суду Руденко В.В., розглянувши клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Троїцького районного суду Луганської області від 04.05.2020 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Троїцького районного суду Луганської області від 04.05.2020 року притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420,40 грн.

29 травня 2020 року особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови судді місцевого суду. В обґрунтування свого клопотання заявниця вказує на те, що участі у судовому засіданні вона не приймала, а оскаржувану постанову суду нею було отримано поштою лише 19 травня 2020 року. У якості доказу своєї відсутності у судовому засіданні посилається на звукозапис фіксації судового процесу.

Перевіривши матеріали справи та наведені в клопотанні доводи щодо поважності причин пропуску заявником строку на оскарження рішення судді місцевого суду, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Правило дотримання десятиденного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб справи про адміністративні правопорушення розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на апеляційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати апеляційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Згідно ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Безсторонність суду передбачає як його суб`єктивну свободу від упередженості чи зацікавленості в результаті розгляду справи, так об`єктивну, яка виключає будь-який обґрунтований сумнів стосовно безсторонності суду.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п.33 рішення у справі "Гурепка проти України").

Свою правову позицію щодо тлумачення поняття поважності причин, які можуть бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження неодноразово висловив у своїй рішенням Верховний Суд. Зокрема у Постанові Першої судової палати ККС ВС від 30 жовтня 2018 року (справа № 299/2987/15-к провадження № 51-4594 км18) зазначено наступне.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) (див.: рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року; рішення у справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine), заява № 32053/13, п. 47, від 29 жовтня 2015 року).

При цьому Суд визначив, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк.

Суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючі всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 була належним чином повідомлена судом про дату, час та місце розгляду справи на 04 травня 2020 року, про що свідчить судова повістка (а.с.59) та рекомендоване повідомлення «Укрпошта» про її особисте вручення ОСОБА_1 28 квітня 2020 року (а.с.62).

Отже, це свідчить про те, що ОСОБА_1 безумовно була обізнана про перебіг судового розгляду справи про адміністративне правопорушення та змісту ухваленого щодо неї судом рішення, а отже мала можливість своєчасно подати апеляційну скаргу, але не скористалася своїм правом на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

У свою чергу твердження ОСОБА_1 про те, що особисто вона не приймала участь у судовому розгляді справи, є безпідставними, оскільки з матеріалів справи та зі змісту постанови судді, що оскаржується, вбачається, що ОСОБА_1 своєчасно була повідомлена про дату судового розгляду, особисто була присутня в судовому засіданні та давала пояснення по суті адміністративного правопорушення, з урахуванням яких місцевий суд вирішував питання про вид та розмір накладення на неї адміністративного стягнення (а.с.60). Ставити під сумнів достовірність офіційного документу місцевого суду не вбачає підстав апеляційний суд. У той же час є неспроможним посилання апелянта, як на доказ своєї відсутності у судовому засіданні, на звукозапис фіксації судового процесу, оскільки за матеріалами справи його розгляд відбувався без технічної фіксації перебігу судового засідання.

Таким чином, у відповідності до приписів ч.2 ст.294 КУпАП, строк подання апеляційної скарги на рішення місцевого суду для ОСОБА_1 обчислюється не з дати отримання нею копії оскаржуваної постанови 19 травня 2020 року, як наголошує заявниця, а з дати ухвалення судового рішення, тобто з 04 травня 2002 року, та спливає 14 травня 2020 року. Фактично апеляційна скарга нею була складена та подана до місцевого суду лише 29 травня 2020 року, тобто через два тижні після спливу визначеного законом строку на апеляційне оскарження.

За наведених обставин не можна погодитися з наведеними у клопотанні ОСОБА_1 доводами щодо поважності причин пропуску нею строку на апеляційне оскарження постанови судді Троїцького районного суду Луганської області від 04.05.2020 року та апеляційний суд вважає їх неспроможними, оскільки сам ОСОБА_1 , яка брала участь у розгляді справи, маючи реальну можливість скористатися своїм правом на апеляційне оскарження судового рішення у визначений законом десятиденний строк після проголошення, не скористалася наданим їй законом процесуальним правом з причин, які не можна вважати поважними.

Підсумовуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Троїцького районного суду Луганської області від 04.05.2020 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.184 КУпАП відносно неї, є безпідставним та задоволенню не підлягає, а тому подана апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, разом з доданими до неї документами.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП ,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Троїцького районного суду Луганської області від 04.05.2020 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.184 КУпАП, відносно неї.

Апеляційну скаргу повернути особі, що її подала, разом з доданими до неї документами

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДЯ ЛУГАНСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО