Справа № 127/4156/20
Провадження № 3/127/1265/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2020 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Ковбаса Ю.П., при секретарі Предан А.А., за участю прокурора Приходько Д.Є., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та її захисника Павлова С.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниця справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, працююча директором КП «Вінницький муніципальний центр містобудування та архітектури», ІПН: НОМЕР_1 , проживаюча та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушень передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

18.02.2020 через відділ прийому Вінницького міського суду Вінницької області надійшло дві адміністративні справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, справи № 127/4156/20 та 127/4158/20.

Постановою суду від 25.03.2020 року у відповідності до статті 36 КУпАП , вищевказані адміністративні матеріали складені відносно ОСОБА_1 об`єднані в одне провадження, якому було присвоєно єдиний унікальний номер справи №127/4156/20.

З протоколу № 58 від 17.02.2020 встановлено, що ОСОБА_1 , директорка КП «Вінницький муніципальний центр містобудування та архітектури», являючись суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» в силу підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, в порушення вимог пункту 3 частини першої статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», при підготовці, підписанні наказу від 25.06.2018 № 21-ЗП «Про встановлення працівникам підприємства надбавки за червень 2018 р», перебуваючи в умовах реального конфлікту інтересів, а саме суперечності між її приватним інтересом, обумовленим сімейними стосунками з ОСОБА_2 та її посадовими повноваженнями, що відповідно впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під виконання нею зазначених повноважень, прийняла рішення про встановлення працівникам підприємства надбавки за червень 2018р в тому числі своєму чоловікові ОСОБА_2 в розмірі 50% від посадового окладу за збільшення виїздів на об`єкти та вчинила дію, а саме підписала наказ від 25.06.2018 № 21-ЗП «Про встановлення працівникам підприємства надбавки за червень 2018р», згідно з яким така надбавка була виплачена ОСОБА_2 .

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 172 7 КУпАП.

Також, з протоколу № 61 від 17.02.2020 встановлено, що директорка КП «Вінницький муніципальний центр містобудування та архітектури» ОСОБА_1 , являючись суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» в силу підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, при підготовці, підписанні наказу від 27.06.2018 № 25-ЗП «Про надання грошової допомоги до дня архітектури 01 липня 2018р», яким передбачалося одержання грошової допомоги її чоловіком ОСОБА_2 , в порушення вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», не вжила заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів та не повідомила безпосереднього керівника, а саме Вінницького міського голову, не пізніше наступного робочого дня, в даному випадку 30.06.2018, з моменту, коли дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а саме суперечності між її приватним інтересом, обумовленим особистими сімейними стосунками з ОСОБА_2 , який є її чоловіком, та службовими повноваженнями на посаді директорки КП «Вінницький муніципальний центр містобудування та архітектури», що відповідно впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання ним зазначених повноважень».

Такі дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 172 7 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї провини у вчиненні адміністративних правопорушень не визнала. Крім того, суду пояснила, що встановлювала усім працівникам підприємства надбавку за червень 2018р. в розмірі 50% від посадового окладу та жодного умислу чи неупередженості прийняття рішення для свого чоловіка не мала. Вважає, що в її діях відсутній склад адміністративних правопорушень, в зв`язку з чим просив провадження у справах закрити.

Оперуповноважений УСР у Вінницькій області ДСР НП України майор поліції Ткачук С.М. в судовому засіданні повідомив, що в грудні місяці 2019 року йому надійшли матеріали від НАЗК для встановлення можливого правопорушення директором КП «Вінницький муніципальний центр містобудування та архітектури». Після здійснення перевірки інформації стосовно можливого вчинення правопорушень, пов`язаного з корупцією, ОСОБА_1 , виявлено що в діях останньої наявний склад адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП. Так як на момент складання протоколу були зібрані усі необхідні докази в лютому місяці 2020 року було складено відповідні протоколи № 58, № 61.

Прокурор Приходько ОСОБА_4 . ОСОБА_5 . в судовому засіданні підтримала протоколи про адміністративні правопорушення, суду пояснила, що в діях ОСОБА_6 наявний склад адміністративних правопорушень, тому просила суд визнати останню винною у вчиненні адміністративних правопорушень.

Адвокат Павлов С.С. в судовому засіданні вказав, що в матеріалах справи відсутній акт перевірки, тобто не відомий момент виявлення правопорушення. Зважаючи на обставини, які повідомив оперуповноважений УСР у Вінницькій області ДСР НП України майор поліції Ткачук С.М., а саме про те, що матеріали йому надійшли від НАЗК в грудні 2019 року, а протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було складено в лютому 2020 року, а тому просив провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 кваліфіковано вірно за ознаками адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172 7 КУпАП та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, а вина доведена матеріалами справи.

Так, відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 , як директорка КП «Вінницький муніципальний центр містобудування та архітектури», є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення.

Статтею 28 Закону України «Про запобігання корупції» закріплено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

На підставі ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Приватний інтерес, це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Потенційний конфлікт інтересів наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Отже, вина ОСОБА_1 у скоєних правопорушень підтверджується даними протоколами про адміністративні правопорушення №58, №61 від 17.02.2020, рішенням ВМР від 18.08.2017 № 845, Статутом МКП «Вінницький муніципальний центр містобудування і архітектури» автобіографією Проценко В.І., довідкою про нарахування/виплату заробітної плати ОСОБА_2 у 2018 році, наказом № 21-ЗП, автобіографією ОСОБА_2 , розпорядженням міського голови від 18.06.2018 № 828-о, а також іншими документами, які долучені до матеріалів справи.

Крім того, суд критично оцінює покази надані в судову засіданні ОСОБА_1 та розцінює їх як позицію захисту, з метою уникнення відповідальності за вчинені правопорушення. Підтвердженням цьому є довідка про нарахування/виплату заробітної плати ОСОБА_2 у 2018 році, розрахунковий лист по заробітній платі за червень 2018р. та наказом № 21-ЗП про встановлення працівникам підприємства надбавки за червень 2018р.

При обранні виду та міри адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника та ступінь її вини.

Обтяжуючих та пом`якшуючих відповідальність обставин, передбачених ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення нею нових правопорушень у майбутньому, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно, до ст. 40 1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Враховуючи наведене суд вважає, що з ОСОБА_3 слід стягнути судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. 172-7, 275-280, 283 287 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення:

- за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень на користь держави;

- за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП у виді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень на користь держави.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, остаточно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 172-7 КУпАП у виді штрафу на користь держави в розмірі 200 (двісті) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя