П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2020 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за протоколом серії АПР18 №051052 від 04.11.2019, відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №051052 від 04.11.2019, ОСОБА_1 30.10.2019 близько 17 год. 00 хв. за місцем проживання вчинив сварку зі своїм братом гр. ОСОБА_2 , в ході якої ображав його нецензурною лайкою та наніс незначні тілесні ушкодження. Дії ОСОБА_1 працівником поліції, який складав протокол, кваліфіковано за ч.1 ст. 173-2 КУпАП як вчинення домашнього насильства.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду від 27.01.2020 року матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України повернуто до Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління національної поліції в Закарпатській області, як такі, що мають ознаки складу кримінального правопорушення.

17.03.2020 року матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно гр. ОСОБА_1 , повторно надійшли до суду для розгляду.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Окрім того, інформація щодо часу та місця розгляду зазначеної справи розташована на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: https://court.gov.ua/fair/sud0712. Отже, суд вжив усі можливі способи сповіщення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,

Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступних висновків:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №051052 від 04.11.2019, ОСОБА_1 , 30.10.2019 близько 17 год. 00 хв. за місцем проживання вчинив сварку зі своїм братом гр. ОСОБА_2 , в ході якої ображав його нецензурною лайкою та наніс незначні тілесні ушкодження. Дії ОСОБА_1 працівником поліції, який складав протокол, кваліфіковано за ч.1 ст. 173-2 КУпАП як вчинення домашнього насильства.

У самому протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що потерпілому нанесено «незначні тілесні ушкодження».

Окрім того, згідно рапорту працівника поліції який 30.10.2019 року у складі екіпажу 110 «Олімп» прибув за адресою вул. П.Тичини, с. Розівка, Ужгородського району, на місці події було встановлено, що в ході сварки ОСОБА_1 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_2 ,у результаті чого останнього шпиталізували.

Із пояснень ОСОБА_2 , вбачається, що між ним та його братом ОСОБА_1 , виникла сварка, у ході якої останній наніс тілесні ушкодження потерпілому, а саме: один удар кухонним ножем в область грудей.

Із пояснень самого ОСОБА_1 , вбачається, що між ним та його братом виникла сварка в ході якої він наніс ОСОБА_2 один удар ножем.

Слід вказати і на те, що матеріали справи містять рапорт поліцейського про те, що зі служби 102 надійшло повідомлення від заявниці ОСОБА_3 про те, що за адресою АДРЕСА_2 ,гр. ОСОБА_1 наніс тілесні ушкодження своєму брату ОСОБА_4 .

Однак, дані про внесення до ЄРДР відомостей з приводу нанесення ОСОБА_2 тілесних ушкоджень та прийняте рішення за результатами проведеного розслідування відсутні.

Статтею 214 КПК України визначено, що слідчий, прокурор після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування під час якого прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини кримінального провадження та надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Розглядаючи дану матеріали справим, суд приймає до уваги висновки Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені в Узагальненні "Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування" від 12 січня 2017 року. Зокрема в пункті 2 висновків Узагальнення вказано, що якщо особа звертається з певним документом до органів, відповідальних за реалізацію завдань кримінального провадження, пов`язаних із вчиненням, на її думку, кримінального правопорушення, то це звернення недопустимо розцінювати як таке, в якому реалізується право особи на внесення пропозицій стосовно вдосконалення роботи органів досудового розслідування, викриття недоліків у їх роботі або як прояв участі у державних справах (тобто в порядку Закону України «Про звернення громадян»). Також неправильно (з цих же міркувань) розглядати заяви, які, на думку уповноважених суб`єктів органів досудового розслідування, містять відомості про кримінальне правопорушення, за правилами ст. 214 КПК, а які таких відомостей не містять, - за правилами Закону України «Про звернення громадян», оскільки така ознака не може використовуватись як розмежувальна для цих двох видів звернень.

Отже, якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК.

Згідно п. 3 висновку Узагальнення, з метою належного дотримання процесуальних вимог щодо розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчим суддям необхідно зважати на те, що такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Згідно до ч.2 ст. 9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Факт нанесення тілесних ушкоджень потерпілому вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується), письмових пояснень ОСОБА_2 ,супровідним листом КЗ ЦРЛ від 30.10.2019 року.

Оскільки потерпілому було спричинено тілесні ушкодження, то в діях ОСОБА_1 вбачається склад кримінального правопорушення. При цьому, відомостей, що потерпілий не бажає його притягувати до кримінальної відповідальності, що узгоджується з приписами ст.477 КПК України, в матеріалах справи відсутні.

Поряд з цим, згідно із ч.4 ст.26 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого.

Відповідно до п.1 ст.477 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених, в тому числі, статтею 125, 126, 129 КК України. Разом з тим, ст. 296 КК України до вказаного переліку не входить.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року №10 «Про судову практику у справах про хуліганство» при вирішенні питання про відмежування кримінально караного хуліганства від дрібного слід виходити з того, що відповідно до ч. 1 ст.296 КК хуліганство-це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Якщо таке порушення не супроводжувалось особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, його необхідно кваліфікувати як дрібне хуліганство за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно п. 5 вказаної постанови Пленуму за ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.

Натомість, всупереч вимогам ст. 214 КПК України, відомості за заявою ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке є сусідкою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) про кримінальне правопорушення до ЄРДР не внесено. Крім того, як вбачається з матеріалів справи було отримано та зареєстровано заяву за №8289 від 30.10.2019 року від ОСОБА_2 про погрози фізичною розправою або вбивством.

З досліджених матеріалів справи про адміністративне правопорушення, встановлено дії ОСОБА_1 , що можуть мати ознаки кримінального правопорушення, проте вказаним обставинам не надано жодної правової оцінки, оскільки до складених матеріалів справи про адміністративне правопорушення не долучено постанови про закриття кримінального провадження за вчинене, а тому це фактично унеможливлює прийняття судом рішення щодо ОСОБА_1 , оскільки згідно ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

У відповідності до ст. 253 КУпАП, якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в адміністративному порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

При цьому, закон не вимагає, щоб на момент направлення матеріалів прокурору чи органу досудового розслідування суд з достовірністю встановив усі елементи складу злочину. Для ініціювання питання про проведення досудового розслідування достатньо наявності в діях особи, яка притягається до відповідальності, ознак кримінального правопорушення.

Відповідно до п.15 Пленуму Верховного Суду України №10 від 22.12.2006 р. «Про судову практику у справах про хуліганство», суди не повинні застосовувати заходи адміністративного стягнення, передбачені ст.173КпАП, щодо осіб, дії яких містять ознаки злочинів (самоправство, завдання побоїв, заподіяння легких тілесних ушкоджень та ін.) або проступків, що не є дрібним хуліганством.

Зважаючи на викладене та вимоги ч. 2 ст. 284 КУпАП справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП підлягає закриттю з направленням матеріалів справи органу досудового розслідуванню для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення та організації проведення досудового розслідування.

При цьому, направляючи справу для проведення досудового розслідування, суд заздалегідь не вирішує питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, а також про правову кваліфікацію його діянь, оскільки з`ясування всіх обставин у справі, зокрема щодо наявності умислу, вини, причинно-наслідкового зв`язку та надання правильної кваліфікації дій можливо лише на підставі оцінки доказів, які можуть бути отримані процесуальним шляхом в ході проведення досудового розслідування.

Керуючись ст.ст.9,253,294 КУпАП, суддя-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за протоколом серії АПР18 №051052 від 04.11.2019, відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, - закрити.

Направити матеріали про адміністративне правопорушення за протоколом серії АПР18 №051052 від 04.11.2019, відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, до Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління національної поліції в Закарпатській області, як такі, що мають ознаки складу кримінального правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош