Справа №463/2614/20
Провадження №3/463/681/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року м. Львів

Суддя Личаківського районного суду м. Львова Нор Н.В.,

розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Управління Патрульної поліції у Львівській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого: АДРЕСА_1 , -

за ст. 130 ч. 1 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Громадянин ОСОБА_1 , керуючи автотранспортним засобом марки ВАЗ 21150, д.н.з. НОМЕР_1 , 14.03.2020р. о 12 год. 25 хв. на вул. Івасюка, 13 у м. Львів-Винники, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, однак від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п.п.2.5 ПДР України.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вину у вчиненому заперечив. Пояснив, що не перебував за кермом вказаного транспортного засобу, а сидів на передньому сидінні як пасажир, тому відмовився їхати в медичний заклад для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Розглянувши матеріали справи, вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності з таких підстав.

При розгляді справи встановлено, що ОСОБА_1 14.03.2020р. о 12 год. 02 хв. на вул. Івасюка, 13 у м. Львів-Винники був зупинений патрульною поліцією у зв`язку із тим, що здійснив зупинку у місті, де буде неможливим об`їзд транспортного засобу, що зупинився, та був запідозрений у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

З матеріалів справи вбачається, що оскільки у патрульних були підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, йому було запропоновано в присутності двох свідків пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, однак отримали відмову.

Тоді ОСОБА_1 було запропоновано провести огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, на що він також відмовився в присутності двох свідків.

З оглянутого в судовому засіданні відеоматеріалу, наданого з відео реєстратора автомобіля патрульної поліції, вбачається що дійсно ОСОБА_1 знаходився у вказаному автомобілі на передньому пасажирському сидінні та пояснив що за кермом перебував його сусід.

Однак, суд не надає віри його поясненням, які спростовуються відеозаписом з реєстратора, як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності, оскільки з представленого відео не вбачається присутність в автомобілі будь-якої іншої особи, яка б могла керувати транспортним засобом.

Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_1 на назвав анкетних даних сусіда, щоб суд мав можливість перевірити його пояснення.

У відповідності до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З об`єктивної сторони правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП, полягає в тому числі у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Оскільки протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, відповідно до вимог ст. 251 КУпАП є одним із доказів вчинення адміністративного правопорушення, за таких обставин вважаю вину особи доведеною.

Звертаючись до практики ЄСПЛ, а саме рішення по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вчинене правопорушення стверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 14.03.2020р. серії ДПР18 № 067176, письмовими поясненнями свідків події ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які зафіксували відмову правопорушника від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння, та від проведення огляду в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, оглянутими в судовому засіданні відеоматеріалами з нагрудного реєстратора інспектора патрульної поліції та відео реєстратора автомобіля патрульної поліції.

Вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставин що пом`якшують та обтяжують відповідальність не вбачаю та вважаю, що до нього слід застосувати вид адміністративного стягнення штраф з позбавленням права керування транспортними засобами на певний строк.

Окрім цього, у відповідності до положень ст. 40-1 КУпАП, слід також стягнути з правопорушника судовий збір.

При цьому, у відповідності до вимог п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому вчинено правопорушення, що становить 420 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 130 ч. 1, 283, 284, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через місцевий суд.

Суддя: Нор Н. В.