Справа № 355/491/20
Провадження № 3/355/257/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року суддя Баришівського районного суду Київської області Коваленко К.В. , розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 тел. НОМЕР_1

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

із матеріалів адміністративної справи вбачається, що 19.03.2020 року о 20 годині 43 хвилин водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом MERSEDES BENZ ML 270 д.н.з. НОМЕР_2 в м. Києві по кільцьовій дорозі перебував у стані алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Окрім того, керуючи вищевказаним транспортним засобом ОСОБА_1 не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати можливість постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, що в подальшому призвело до наїзду бордюрний камінь внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження.

На законну вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, яка подавалася за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольорів та з увімкненим спеціальним звуковим сигналом не реагував та в подальшому був зупинений за допомогою службового транспортного засобу.

ОСОБА_1 в судове засідання на розгляд справи 07.05, 22.05. та 09.06.2020 року не з`явився посилаючись на обмеження встановлені Постановою Кабінету Міністрів України № 215 від 16.03.2020 року « Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

06 травня 2020 року на адресу суду надійшов лист в якому ОСОБА_1 зазначив, що своєї провини в інкримінованих йому адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2, ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП не визнає вважаючи, що протоколи про адміністративні правопорушення складені відносно нього незаконними, винесеними з порушенням норм закону та є такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Відповідно до пояснень, близько 20 год. 00 хв. 19.03.2020 року ОСОБА_1 рухався на своєму автомобілі по Кільцевій дорозі міста Києва. Після чого, помітивши у дзеркало заднього огляду, якийсь автомобіль з увімкненими світловими маячками (з якою метою вони були увімкнені на той час не розумів), який рухався у його смузі для руху, він вирішив надати йому дорогу, трішки прискорившись та змінивши смугу для руху на ліву від нього. Після того як змінив смугу для руху, його автомобіль різко почало тягнути у ліву сторону (як виявилося наступного дня у автомобілі спустили колеса з лівого боку від потертості між диском колеса та його шиною, як сказав спеціаліст із шиномонтажу, даний випадок відбувся від протертості бокової зони обох колес від поганої якості гуми та її віку).

Намагаючись вирівняти свій автомобіль для уникнення ДТП та завдання іншої шкоди будь-кому, ОСОБА_1 почав вирівнювати його у протилежному напрямку (повертаючи кермо у правий бік). Після чого зупинив автомобіль у правого краю дороги по цій же вулиці, увімкнувши аварійну сигналізацію. Не встигнувши нічого зрозуміти та відійти від тяжкого шокового стану, який виник у нього після даної ситуації, попереду його автомобіля зупинився автомобіль патрульної поліції, з якого у його напрямку вибігли два поліцейських, які, після того як він їм відчинив двері, почали його тягнути за одяг, розірвавши сорочку та натягати на нього кайданки. При цьому вони почали звинувачувати ОСОБА_1 у тому, що він, нібито, на своєму автомобілеві вдарив якийсь «Ланос».

Дані звинувачення вважає безпідставними, оскільки вони не підтверджені жодними фактичними доказами, зокрема як відсутності самого пошкодженого транспортного засобу, так і самого потерпілого.

На зауваження з приводу неправомірних дій працівників поліції та у зв`язку з даними обставинами, бажаючи скористатися своїм конституційним правом (згідно статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу, у випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно, кожен є вільним у виборі захисника своїх прав), ОСОБА_2 за допомогою телефону намагався зателефонувати до свого адвоката. Однак в порушення норм закону, працівники поліції у жорсткій формі відібрали у нього засоби зв`язку.

Обурившись такими протиправними діями своїх колег, як працівник поліції, знаючи законодавство та свої конституційні права, ОСОБА_1 у категоричній формі висловив свої претензії та посилаючись на статтю 63 Конституції України вирішив просто сидіти на місці і мовчати аби не нашкодити собі у майбутньому якоюсь сказаною фразою, так як на той час було задіяно багато кардинально налаштованих проти нього осіб та камер, які могли б фотошопами та нарізками фраз завдати йому великої шкоди. Почувши це, поліцейські почали погрожувати йому, мовляв, якщо так, то вони оформляють його як винуватця в ДТП, не зупинку на вимогу працівника поліції та керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Потім ті ж самі поліцейські, погрожуючи йому неприємностями, почали викликати журналістів ( наскільки зрозумів їх знайомих). Знаючи таких недоброчесних журналістів він припустив, що дані особи можуть сфабрикувати проти нього дану ситуацію ( хоча так і вийшло). Після чого працівники патрульної поліції почали без його дозволу проникати до нього у автомобіль та перекидати його особисті речі в пошуках якихось речей які їм потрібні, не маючи на це жодних правових підстав. Також додатково зазначив, що при безпричинному його затриманні, поліцейськими не було роз`яснено жодних його конституційних прав, та не було надано можливості для ознайомлення з адміністративними матеріалами, які вони складали на той час.

З урахуванням вищезазначеного вважає, що всі складені стосовно нього адміністративні матеріали, а саме протокол про порушення ч. 1 ст. 130 (про відмову від проходження процедури освідування на стан алкогольного сп`яніння), ст. 124 (порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу) та ст. 1222 (невиконання водіями вимог про зупинку) КУпАП є безпідставними, які не грунтуються на належних доказах та фактичних обставинах, а тому просить суд на підставі ст. 247 КУпАП провадження по даних справах закрити за відсутністю у його діях складів адміністративних правопорушень.

Прокурор, залучений до справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, на розгляд справи не з`явився.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII поліція згідно з покладеними на неї завданнями, серед іншого, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Пунктом 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, а також передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у вказаному стані, у хворобливому стані, у стані стомлення або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.

У зв`язку з набранням чинності Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII, було підписано новий наказ Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 9 листопада 2015 року № 1452/735. Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858.

Ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Згідно з п.6 даної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби) та лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Дослідивши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення і доданих до нього матеріалах, суд, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вирішуючи справу, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII поліція згідно з покладеними на неї завданнями, серед іншого, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Пунктом 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, а також передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у вказаному стані, у хворобливому стані, у стані стомлення або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.

У зв`язку з набранням чинності Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII, було підписано новий наказ Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 9 листопада 2015 року № 1452/735. Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858.

Ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Згідно з п.6 даної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби) та лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до вимог ст.266 КУпАП , п.2.5 Правил дорожнього руху України, постанови КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів , що знижують їх увагу на швидкість реакції» встановлено обов`язок особи, яка керує транспортним засобом (водія) і щодо якої є підстави вважати , що вона перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів , що знижують їх увагу та швидкість реакції , пройти такий огляд та порядок його проведення, як на місці поліцейським із застосуванням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, так і в медичному закладі .

Дослідивши в судовому засіданні відеозапис нагрудних камер працівників поліції( який є не цілим, а складається з нарізки відеофайлів знятих в різні проміжки часу), суд приходить до однозначного висновку про те, що ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, як вказано в протоколі, не відмовлявся. Натомість, дії працівників поліції, які полягають у безпричинному застосуванні до ОСОБА_1 спецзасобів ( зокрема кайданок), у нероз`яснені йому положень Конституції України, ст.268 КУпАП, проведення огляду (чи обшуку його власного автомобіля) вилучення посвідчення водія є на переконання суду протиправним.

На підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алеогольного сп`яніння, додані посяненя свідків, разом з тим суд зазначає, що дані пояснення складені на заздалегідь виготовлених бланках, в яких наперед надруковано визначений текст, а саме що особа відмовилась від проходження огляду за допомогою приладу "Драгер", та жодних пояснень про відмову від проходження особою огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

Окрім зазначених доказів до матеріалів справи додано рапорт працівника поліції, який оформляв вказані матеріали. Суд критично ставиться до таного доказу, оскільки рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень. (Аналогічна позиція висловлена в Постанові ВС/КАС у справі № 524/5741/16-а від 20.05.2020 року)

Частиною 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Кодекс України про адміністративні правопорушення обов`язок доказування по даній категорії справ покладає на працівників ОВС України.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

За вище викладених обставин суд приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду і факти порушення ОСОБА_1 . Правил дорожнього руху, зокрема вимоги пп.12.1,13.1 відповідальність за порушення яких, передбачена ст.124 КУпАП та вимоги пп.2.4, 8.9-б, відповідальність за яке регулюється ч. 1 ст.122-2 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 33-35, 1 ст. 130, 247, 251, 266, 280, 283-285, 287, 289 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року,

п о с т а н о в и в :

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову судді може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через Баришівський районний суд Київської області.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути опротестовано прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Баришівського районного суду К. В. Коваленко