Справа № 163/123/20 Провадження №33/802/425/20 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія:ч.1 ст. 483 МК України Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2020 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю представника митного органу Пікалюка М.С., розглянувши апеляційну скаргу захисника в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Німеччини, проживає за адресою: АДРЕСА_1 паспорт НОМЕР_1 ,, на постанову судді Любомльського районного суду від 20 травня 2020 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою суду ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1285572 гривні 65 копійок з конфіскацією в дохід держави 6611 штук предметів одягу 762 найменувань, 1 боксу-органайзера, 1 електричного трійника, 1 кейса для компакт-дисків, 1 м`яча для гімнастики, 2 наволочок для подушок, 2 органайзерів для документів, 2 папок для документів, 2 пластикових коробок для взуття, 1 простирадла загальною вартістю 1285572,65 гривні.

ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за те, що він, як керівник організації "Benjamin e.V." вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, при таких обставинах.

06.10.2019 року з Республіки Польща в зону митного поста "Ягодин" Волинської митниці ДФС прибув автомобіль "Сканія", номерні знаки НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . До митного контролю водій подав митну декларацію типу ТР81АА №205010/2019/008665, CMR № 0000262, інвойс №001/2019. Згідно з цими документами в автомобілі переміщувалась гуманітарна допомога: вживані одяг та взуття, вживані меблі, вживані ролики, вживані побутові речі загальною вагою 14000 кг. Відправником товару в документах вказано німецьку організацію "Benjamin e.V.", отримувачем Духовне управління Християнських ОСОБА_4 "Царство ОСОБА_5 ". Під час повного митного огляду транспортного засобу в причепі виявлено 2105 кг одягу без ознак використання та інші, не вказані в товарно-супровідних документах товари загальною вартістю 1285572,65 гривні.

З огляду на положення п.п.7, 43 ст.4, ч.2 ст.459 МК України ОСОБА_6 як керівник організації "Benjamin e.V." вчинив дії, спрямовані на переміщення цих товарів з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави їх переміщення товарно-супровідних документів, що в частині цих товарів містили неправдиві відомості про найменування, кількість, вагу, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару за УКТ ЗЕД та митної вартості.

У поданій апеляції захисник вказує на те, що під час розгляду справи, суддя в порушення вимог ст.280 КУпАП не з`ясував всіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення. Стверджує, що в діях довірителя відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він не був товар завантажений помилково, відповідальність за порушення повинен нести перевізник, а тому в діях ОСОБА_2 відсутність умисел на порушення митних правил. Просить скасувати постанову як незаконну та необґрунтовану, а справу закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши представника митниці, який заперечував апеляцію, суддя приходить до наступного висновку.

Стаття 489 Митного кодексу України передбачає, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.483 МК України вказаних вимог закону дотримався.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_7 адміністративного правопорушення ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну оцінку.

Так винуватість ОСОБА_2 підтверджується протоколом про порушення митних правил; письмовими поясненнями порушника, викладеними в листуванні з митним органом; актом про проведення митного огляду транспортного засобу; товарно-супровідними документами (CMR № 0000262, інвойс № 001/2019), службовою запискою, висновком експерта, та іншими доказами у справі.

Згідно висновку експерта №125 від 22.11.2019 загальна вартість вилучених товарів станом на дату оцінки становила 1285572,65 гривень. Саме цю вартість і взято до уваги судом при розгляді справи по суті.

Висновок експерта є науково-обгрунтованим та піддавати його сумніву в суду підстав немає, не наведені такі підстави і в апеляційній скарзі.

Дані докази, на думку апеляційного суду, є належними та допустимими, оскільки отримані в порядку, передбаченому законом, та прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для провадження.

В суді апеляційної інстанції встановлено, що і не заперечувалося учасниками справи, що окрім задекларованого та вказаного в товаросупровідних документах, був в транспортному засобі і інший товар, який не був задекларований.

Посилання сторони захисту про помилку при завантаженні товару обґрунтовано спростовано судом першої інстанції. З таким висновком погоджується і апеляційний суд.

Згідно із ч.2 ст.460 МК України перевізники несуть відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості (стаття 483 цього Кодексу), виключно у разі якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізниками не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (CMR).

Разом з тим, стороною захисту в апеляційному суді не підтверджено будь-якими доказами ту обставину, що в даному конкретному випадку водій є тою особою в розумінні ч.2 ст.460 МК України перевізником, яка може бути суб`єктом вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Інші доводи сторони захисту, зокрема і щодо процедури розмитнення гуманітарної допомоги, до уваги судом не приймаються, оскільки не впливають на кваліфікацію вчиненого правопорушення.

Звертає суд увагу і на ту обставину, що в апеляційному суді скаржник будь-яких додаткових обставин, окрім викладених в скарзі, не повідомив, жодних клопотань чи доказів не подавав.

Враховуючи докази, які суд першої інстанції взяв до уваги, давши їм належну оцінку, та поклав в основу обвинувачення, суддя знаходить доводи скаржника про те, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, безпідставними.

У відповідності до вимог ч.1 ст.531 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; ...5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення .

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Враховуючи вищенаведені та зібрані по справі докази, суддя вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, та призначив стягнення, яке відповідає вимогам митного законодавства, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції, на що вказує скаржник в своїй апеляції, немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу захисника Смоленського Д.П. в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду від 20 травня 2020 року щодо ОСОБА_2 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду О.М.Клок