Справа № 712/2301/19
Провадження №3/712/ 3/712/1212/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2020 року суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Кончина О.І., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Черкаській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючої, проживаючої: АДРЕСА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

11.03.2020 до Соснівського районного суду м. Черкаси надійшли адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч. 1КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 319967 від 05.03.2020,ОСОБА_1 05.03.2020 о 02:35 год. в м. Черкаси, по вул. Пушкіна, 149, керувала автомобілем BMW 525 EX д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме : запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння, в установленому порядку, відмовилась в присутності двох свідків, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР Україна, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнала та пояснила, що працівники поліції зупинили її автомобіль та запропонували їй пройти огляд на стан спяніння за допомогою приладу Драгер, на що вона попросила їх надати сертифікат відповідності даного приладу, однак їй було відмовлено. ОСОБА_1 посилалась на те, що прилад не був запакований, а поліцейський тримав його в руках без медичних рукавичок. На її відмову поліцейським було складено протокол. Після чого вона сіла в автомобіль та поїхала. По дорозі її автомобіль став не справним і вона змушена була зупинитися на світлофорі та включила аварійні сигнали. Коли автомобіль стояв до неї під"їхав той самий екіпаж патрульної поліції і працівники поліції почали вимагати від неї пройти освідування, на її пояснення, що вона не керувала транспортним засобом, вони не відреагували та знову повторно склали відносно неї протокол.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена, а справа відносно неї підлягає закриттю, з наступних підстав.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих,свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про здійснення адміністративного правопорушення. Кодекс України про адміністративні правопорушення, а саме ст. 256 детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення. Також ці питання врегульовані і галузевими Нормативно-правовим актами, органу які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, вданому випадку Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 року №1395, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853.

Згідно до роз`яснень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2003 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті " із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 18, судам при розгляді справ необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247 і 280 КУпАП.

В судовому засіданні встановлено, що постановою Соснівського районного суду м.Черкаси від 28.05.2020 ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КпАП України. З постанови вбачається, що 05.03.2020 о 01:17 год. в м. Черкаси по вул. Б.Вишневецького, 36/1 керувала автомобілем BMW 525 EX д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння : хитка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови.

Після вказаних подій, а саме 05.03.2020 року о 03:06 год. до ОСОБА_1 знову під`їхав патрульний автомобіль та їй було запропоновано пройти огляд на стан спяніння.

Таким чином було встановлено, що обставини зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки згідно протоколу ОСОБА_1 порушено п. 2.5 ПДР України, при цьому, як вбачається з долученого до протоколу відеозапису, вбачається, що автомобільBMW 525 не рухався, а стояв перед світлофором з увімкненими аварійними сигналами та ОСОБА_1 перебувала біля автомобіля.

Отже, доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 була особою яка керувала ТЗ суду не надано.

Крім того, згідно з ст.61 Конституції України та Кодексу про адміністративні правопорушення України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до ст.4 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути вдруге притягнуто до суду або покарано в порядку кримінального провадження під юрисдикцією однієї і тієї самої держави за правопорушення, за яке його вже було остаточно виправдано або засуджено відповідно до закону та кримінальної процедури цієї держави.

Необхідно зазначити, що відповідно до практики ЕСПЛ, яка вже неодноразово була висловлена у його рішеннях «Надточій проти України», «Озтюрк проти ФРН», «Енгель та інші проти Нідерландів» «Равнсборг проти Швеції», «Путц проти Австрії» та ін., гарантії прав людини передбачені Конвенції щодо кримінального провадження, розповсюджуються у тому числі і на інше публічне переслідування особи, якщо таке переслідування можливо визначити карно кримінально-правовим за національним правом; колом адресатів та правовими наслідками для адресатів («тест Енгеля»).

Таким чином, гарантії, передбачені ст.4 Протоколу №7, стосуються не лише кримінального провадження у розумінні законодавства України, а й будь-якого публічного переслідування, яке здійснюється державою.

Враховуючи, що норми ч.1 ст.130 КУпАП передбачають покарання особи у значному розмірі, їх можливо розглядати як кримінальне переслідування у розумінні Конвенції, навіть враховуючи те, що національне законодавство не визначає їх, як кримінальне.

Таким чином, притягнення ОСОБА_1 до відповідальності двічі за одне й те саме правопорушення, порушує її права, передбачені ст.61 Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст. 62 Конституції України всі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, однак наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини), тож, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що в силу ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження по справі.

Керуючись ст. 130, ст.ст. 247, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси.

Суддя Соснівського

районного суду м. Черкаси О.І.Кончина