ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2020 Справа №607/5567/20

Провадження № 3/607/2678/2020

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Делікатна Л.В., розглянувши матеріали, які надійшли із Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 181 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення від 16 березня 2020 року серії АПР18 №548027, ОСОБА_1 , 06 березня 2020 року, близько 23 год. 00 хв. по місцю свого проживання, за адресою АДРЕСА_1 слухав голосно музику, стукав по трубах, таким чином своїми діями порушив вимоги нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 182 КУпАП.

Також, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення від 16 березня 2020 року серії АПР18 №548026, ОСОБА_1 , 07 березня 2020 року, близько 22 год. 30 хв., перебуваючи по місцю свого проживання, за адресою АДРЕСА_1 слухав голосно музику, стукав по стінах, таким чином своїми діями порушив вимоги нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 182 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У відповідності до ст. 268 КУпАП, вважаю за можливе розглянути справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 182 КУпАП з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

За нормою ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини.

Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини», п. 282).

У відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцію, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Виходячи з рішень ЄСПЛ - розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

З аналізу ст.ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною другою статті 182 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях, вчинене особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення.

Стаття 182 КУпАП, є бланкетною нормою права, яка не встановлює певних правил поведінки, а передбачає існування інших норм, розміщених в інших нормативних актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки.

Водночас, у протоколах серії АПР18 №548027 та серії АПР18 №548026 не вказано, яку норму спеціального закону було порушено ОСОБА_1 , у зв`язку з чим справу про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 182 КУпАП 02 квітня 2020 року судом направлено для належного оформлення до Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області. Однак, після повернення справи до суду встановлено, що вказані недоліки усунуті не були.

Згідно ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, в тому числі, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Зазначене, позбавляє суд можливості встановити порушення яких саме вимоги нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму ставиться у вину ОСОБА_1 , а відповідно і з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Крім цього, у статті 24 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», яка регулює захист населення від шкідливого впливу шуму, передбачено, що органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та громадяни при здійсненні будь-яких видів діяльності з метою відвернення і зменшення шкідливого впливу на здоров`я населення шуму, неіонізуючих випромінювань та інших фізичних факторів зобов`язані, зокрема, вживати заходів щодо недопущення впродовж доби перевищень рівнів шуму, встановлених санітарними нормами, в жилих будинках і на прибудинкових територіях.

Тобто, відповідальність виникає у разі перевищення рівнів шуму, встановлених санітарними нормами.

Державні санітарні норми допустимих рівнів шуму в приміщеннях житлових та громадських будинків і на території житлової забудови визначено наказом Міністерства охорони здоров`я України № 463 від 22 лютого 2019 року.

Вказаними санітарними нормами встановлено допустимі рівні шуму в залежності від призначення приміщень і території з урахуванням часу доби, рівня звуку (дБА), критеріїв шуму NC.

Встановлення, доведення і підтвердження відповідними документами факту перевищення допустимого рівня шуму є обов`язковою умовою для притягнення особи до відповідальності за статтею 182 КУпАП, проте таких документів до протоколів серії АПР18 №548027 та серії АПР18 №548026 не долучено.

Також, особою, яка склала протоколи про адміністративне правопорушення серії АПР18 №548027 та серії АПР18 №548026, дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 182 КУпАП та долучено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГАА №306063 від 16 березня 2020 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 182 КУпАП за порушення, яке мало місце 08 березня 2020 року о 00 год. 10 хв. та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Як вбачається із протоколів про адміністративне правопорушення, які розглядаються, ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення 06 березня 2020 року, близько 23 год. 00 хв. та 07 березня 2020 року, близько 22 год. 30 хв., однак до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 182 КУпАП останній був притягнутий 08 березня 2020 року.

Отже, в матеріалах справи відсутні дані про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 182 КУпАП, станом на час вчинення інкримінованих йому адміністративних правопорушень.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, в даному випадку на органи поліції.

Проте достатніх, достовірних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 182 КУпАП, суду надано не було.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду із прав людини, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи, адже таким чином суд неминуче перебирає на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд, оцінивши вищенаведені докази в їх сукупності, приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 182 КУпАП, у зв`язку з чим провадження в справі підлягає закриттю.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 7, 245, 247, 251, 252, 256, 280, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 182 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої вона винесена, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяЛ. В. Делікатна