П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/629/20

Номер провадження 3/184/447/20

04 червня 2020 рокум. Покров

Суддя Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області Томаш В.І., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Покровського ВП Нікопольського ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працює: Покровські сауни, охоронець, яка зареєстрована та проживає: АДРЕСА_1 ,

до відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №762504, складеного відносно ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП - 31.03.2020 року о 23.00 годині ОСОБА_1 в лазні «Покровські сауни» за адресою вул. Партизанська в м. Покров Дніпропетровської області надавала послуги лазнів під час карантину, чим порушила Постанову КМУ №211 від 11.03.2020р., чим своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала та пояснила, що зі складеним відносно неї протоколом про адміністративне правопорушення не згодна, оскільки сауна не працювала з початку карантину, вона там знаходилась в якості сторожа, все було відключено і не працювало. Вона запросила в баню свого чоловіка ОСОБА_2 , який прийшов покупатися разом з другом. В протоколі написано вірно, працівники поліції писали її пояснення самі, вона їх не читала, тільки підписала. В поясненнях написано невірно.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що 31.03.2020 року ввечері його дружина ОСОБА_1 подзвонила йому і сказала, що можна прийти до неї на роботу покупатися. Він зібрався і приблизно о 22 годині прийшов до неї в лазні, де вона на даний час працює сторожем, тому що лазня зачинена на карантин. Він покупався, відпочив. Приїхали працівники поліції, а чому не знає. Він зібрався і пішов з сауни. Там був і директор лазні. З ним був ще його товариш. Більше в лазні нікого не було, тому що вона не працює в зв`язку з карантином.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що він є директором лазні «Покровські сауни» по вул. Партизанській м. Покров, яка наразі не працює в зв`язку з карантином. 31 березня 2020 року у вечірній час йому подзвонила сторож ОСОБА_4 та повідомила, що прибули працівники поліції. Він також приїхав до лазні, де вже були працівники поліції. Лазня не працювала. Там знаходився чоловік ОСОБА_5 . Працівник поліції повідомили, що до поліції надійшло повідомлення від невстановленої особи про те, що лазня працює. Було складено на Рештаненко адміністративний протокол.

Згідно диску, долученого працівниками поліції до адміністративного протоколу, на якому видні дві невідомі особи, які проходять по коридору невідомого приміщення. З вказаного диску невідомо, що вказане приміщення є саме приміщенням Покровські сауни та те, що вона дійсно працює.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №762504 від 01.04.2020 року, складений відносно ОСОБА_1 , письмові пояснення ОСОБА_1 , рапорт ст. інспектора-чергового Покровського ВП, рапорти поліцейського СРПП №1 Покровського ВП, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.44-3 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, при цьому доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати такі обставини, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 44-3 КУпАП, адміністративна відповідальність наступає у разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція норми ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно - правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні правила щодо карантину людей.

Згідно п.п. 3 п.2 Постанови КМУ №211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (в редакції станом на 19.03.2020р.), забороняється з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 р. до 3 квітня 2020 р. роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган який розглядає справу про адміністративне правопорушення, вирішує також питання, чи правильно складено протокол про адміністративне правопорушення, та не вправі вийти за межі протоколу.

Обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не підтверджені належними та допустимими доказами по справі (фото, відео, пояснення свідків, документи на підтвердження виконання організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов`язків посадовою особою тощо), які б свідчили про наявність складу адміністративного правопорушення, а суд не має право самостійно збирати докази по справі.

Однак, при складанні вищезазначеного протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №762504 від 01.04.2020 року посадовою особою не в повному обсязі та не конкретизовано зазначена суть порушення, яке ставиться у провину ОСОБА_1 , оскільки диспозиція інкримінованого їй адміністративного правопорушення передбачає декілька способів вчинення такого проступку, у зв`язку з чим слід вважати, що фабула даної справи викладена не належним чином, без зазначення, при яких саме обставинах було вчинено порушення Постанови КМУ №211 від 11.03.2020р. і в чому саме воно виразилось.

Разом з тим слід констатувати, що у справі про адміністративне правопорушення взагалі відсутні докази, які ставляться в провину ОСОБА_1 , не допитано жодних свідків по справі, які безпосередньо допитані судом в судовому засіданні та які спростували доводи працівників поліції, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Отже, враховуючи, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється судом в рамках пред`явленого обвинувачення, в даному випадку в межах фактичних обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 виходячи з матеріалів наданих для розгляду, які були попередньо зібрані та належним чином процесуально закріплені уповноваженою на те посадовою особою, а вихід за вказані межі є недопустимим, суд приходить до висновку, що зібрані по даній справі докази не підтверджують існування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

В світлі даної ситуації, слід вважати, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, оскільки суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011р.), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, вважаю, що ОСОБА_1 не було порушено Постанову Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», а отже в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись п.1 ст.ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанову суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш