КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження: №33/824/1929/2020 Головуючий в суді 1-ї інстанції:Марчук О.Л.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Головуючий суддя в апеляційній інстанції: Чорний О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2020 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Чорний О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві адміністративну справу за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальностіОСОБА_1 , за апеляційною скаргою адвоката Овсієнка Ю.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 5 березня 2020 року стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ :

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 5 березня 2020 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестиста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

В апеляційній скарзі адвокат Овсієнко Ю.В. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що протокол складений стосовно ОСОБА_1 є незаконним та безпідставним, та відповідно оскаржувана постанова суду винесена без належного дослідження доказів. Також адвокат вважає, що відео з нагрудної камери поліцейського також не можуть вважатись належним доказом у справі, оскільки він не містить суті порушення.

Вважає, що внаслідок формального підходу до вирішення справи, суд першої інстанції не з`ясував важливих обставин справи та як наслідок призвело до постановлення незаконного судового рішення та притягнення до адміністративної відповідальності невинної особи. Оскільки навіть в протоколі про адміністративне правопорушення, в графі пояснення поліцейські власноруч написали « був випивший », адже ОСОБА_1 нічого не писав.

Також, апелянт вказує на те, що в суді першої інстанції суддя оголосив про застосування адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестиста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а в отриманій оскаржуваній постанові суду вказано ще і про позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік, тобто суддя змінив зміст постанови.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_1 та у його інтересах адвоката Овсієнка Ю.В., які підтримали доводи апеляційної скарги та просили задовольнити її, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Положеннями ст. 9 КУпАП регламентовано, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався вище зазначених вимог закону та дійшов обґрунтованих висновків про притягнення до адміністративної відповідальності та наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

З представлених матеріалів адміністративної справи, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що водій ОСОБА_1 26.01.2020 року о 02 год. 15 хв., керував автомобілем «DaihatsuSirion» д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Київській в с. Глеваха Васильківського району Київської області, з ознаками алкогольного сп`яніння, та в присутності свідків, на місці зупинки, відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. № 1452/735, встановлення у правопорушника стану алкогольного чи іншого сп`яніння здійснюється на підставі його огляду, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що 26.01.2020 року під час керування автомобілем в селищі Глеваха Васильківського району, був зупинений працівниками поліції, причину зупинки патрульні не пояснили, а ОСОБА_1 не запитував. В ході розмови з поліцейським, ОСОБА_1 пояснив, що випив безалкогольного пива. Натомість, інспектор поліції запронував сплатити певну суму кошті, на що ОСОБА_1 не погодився, але і до правоохоронних органів на незаконні дії патрульних, не звертався.

Достовірність даних, викладених в протоколі, а також пояснення свідків, результати висновку перевірені в судовому засіданні, а тому в даному випадку, суддя районного суду, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини даної справи і з урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діяхОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Складений протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , з додержанням вимог КУпАП, містить суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин, містить зазначення порушення, якого саме пункту Правил дорожнього руху України, ОСОБА_1 було порушено, за що передбачена відповідальність ст. 130 КУпАП, вказані свідки та їх пояснення.

Крім того, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції переглянуто відео з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що ОСОБА_1 після роз`яснення патрульним процедури проходження медичного огляду, відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, а також із використанням спеціального технічного засобу «Драгер», в присутності свідків.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП визначено, що відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає не лише у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тому, доводи апеляційної скарги адвоката Овсієнка Ю.В. в інтересах ОСОБА_1 з приводу безпідставного притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, і такими, що спростовуються оголошеними та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, яким суд першої інстанції дав належну та об`єктивну оцінку, що також належно перевірено в суді апеляційної інстанції.

Крім того, з переглянутого відео вбачається, що поліцейські , пропонували ОСОБА_1 , пройти огляд на стан сп`яніння, як в медичному закладі, так і на місці, однак останній відмовився. А тому і в цій частині доводи апеляційної скарги захисника, не знайшли свого підтвердження та повністю спростовуються.

Також є безпідставними твердження адвоката в апеляційній скарзі, з приводу невідповідності оголошеної резолютивної частини місцевим судом змісту оскаржуваної постанови, оскільки санкція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, тобто безальтернативний вид стягнення.

З огляду на викладене, висновки районного суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та доведеність його вини являються правильними і такими, що підтверджуються достовірними доказами, а тому підстав для скасування постанови судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 5 березня 2020 року, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу адвоката Овсієнка Ю.В. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 5 березня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестиста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.М. Чорний