КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/1081/2020 Головуючий в 1-й інстанції: Єсауленко М.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач: Жук О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Жук О.В.,

розглянувши 01 червня 2020 року апеляційну скаргу захисника Володарського В.Л. на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14 січня 2020 року про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

14 січня 2020 року постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі - КУпАП/, провадження закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно з постановою, ОСОБА_1 26 липня 2019 року, о 22 годині, керуючи автомобілем «Citroen C-Elysse» д.н.з. НОМЕР_1 /далі - «Citroen»/, рухаючись на регульованому перехресті вул. Грінченка та вул. Байкової у м. Києві, в порушення п.п. 10.1, 10.5, 16.6 Правил дорожнього руху України /далі - ПДР України/, перед зміною напрямку руху не впевнився, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, при виконанні повороту ліворуч виїхав на зустрічну смугу руху при увімкненому зеленому сигналі основного світлофора, не надав перевагу у русі транспортному засобу, який рухався у зустрічному напрямку прямо, в результаті чого відбулося зіткнення з автомобілем «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_2 /далі - «Renault»/, яке призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів та тілесних ушкоджень у пасажира ОСОБА_2 .

Таким чином, ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Володарський В.Л. просить скасувати вказану постанову, провадження закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Своє прохання обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням вимог матеріального та процесуального закону, встановлені у ньому обставини дорожньо-транспортної пригоди не відповідають дійсним обставинам справи.

Апелянт вважає, що причиною дорожньо-транспортної пригоди стало порушення водієм «Renault» ОСОБА_3 вимог п. 8.7.3, 12.4, 12.9 ПДР України, оскільки він перетинав регульоване перехрестя з перевищенням швидкості на червоний чи жовтий забороняючий сигнали світлофору.

Натомість суд прийшов до протилежного висновку про порушення ПДР України саме його підзахисним на підставі недопустимих доказів.

Так, протокол про адміністративне правопорушення складено з численними порушеннями з боку поліцейських. ДТП трапилося 26.07.2019 й одразу були встановлені особи учасників пригоди. Однак протокол складено лише 06.09.2019, що на думку захисника, є порушенням ст. 254 КУпАП, а тому дані, які в ньому вказані не можуть бути використані судом через недопустимість доказу. Крім того, вказаний протокол також не містить даних про свідків, потерпілих, не долучено фотографій з місця пригоди, хоча зазначено про використання фотоапарату. Зворотній бік схеми місця ДТП не містить відомостей про власників транспортних засобів, які отримали ушкодження з переліком цих ушкоджень. Натомість матеріали справи про адміністративні правопорушення містять ряд документів, зібрання яких не передбачено діючим КУпАП, а тому не можуть вважатись допустимим доказом. З цих підстав захисник вважає, що отримані на запит управління поліції дані схеми організації руху та циклограми роботи світлофорного об`єкту, не могли бути покладені в основу прийнятого судом рішення.

Також захисник вказує про неповноту судового розгляду, яка виразилась у відхиленні його клопотання про виклик в судове засідання для допиту в якості свідка поліцейського, який складав протокол про адміністративне правопорушення. Апелянт намагався з`ясувати на підставі яких даних поліцейські дійшли висновку, що водій ОСОБА_3 рухався на дозвільний сигнал світлофору, в зв`язку з чим ОСОБА_1 повинен був надати йому перевагу в русі.

Сторона захисту звернулась до експертів та отримала висновок №000281/01 від 21.10.2019 згідно даних якого, водій ОСОБА_3 їхав на забороняючий червоний чи жовтий сигнал світлофору з перевищенням швидкості, що стало причиною зіткнення транспортних засобів. Проте суд відхилив доводи сторони захисту та не прийняв до уваги вказаний висновок. Натомість судом було залучено експерта, який не вивчав матеріали справи, не складав відповідного письмового висновку, як того вимагає Закон України "Про судову експертизу". Експерт ОСОБА_4 провів в судовому засіданні експертне дослідження, що не передбачено жодним нормативним актом і саме на нього суд посилається в постанові. Проте захисник вважає такі висновки суду помилковими та надуманими.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою захисника Володарського В.Л.., заслухавши його пояснення та пояснення ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу, пояснення ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_5, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю її такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Тому доводи захисника про відсутність у поліцейських повноважень витребовувати дані схеми організації руху та циклограми роботи світлофорного об`єкту є необґрунтованими. Так само необґрунтовані є доводи апеляційної скарги про недопустимість вказаних доказів.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відповідає вимогам закону та складений з урахуванням ст.ст. 253, 254 КУпАП, а тому підстав для визнання даних, які в ньому містяться недопустимим доказом, апеляційний суд не вбачає.

Висновок суду щодо вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме даними що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному щодо нього, протоколі огляду місця подій, схеми дорожньо-транспортної пригоди, на якій вказано місце розташування автомобілів після зіткнення, а також фотознімків, на яких видно ушкодження обох транспортних засобів, відповіді Комунального підприємства "Центр організації дорожнього руху" про режим роботи світлофорів на перехресті вулиць М.Грінченка і вул. Байкової у м. Києві в період часу з 21 по 23 годину, даних відеозапису обставин дорожньо-транспортної пригоди, висновку експерта ОСОБА_4 , яким суд надав детальну правову оцінку, з якою погоджується і апеляційний суд.

Так, на підставі вказаних вище доказів, які оцінені судом в їх сукупності про що детально описано в мотивувальній частині постанови, вбачається, що водій автомобіля «Citroen» ОСОБА_1 виїхав на регульоване перехрестя вулиць М.Грінченка - Байкова в м. Києві та, здійснюючи маневр із зміни напрямку руху, повертав ліворуч, тобто згідно п. 10.1, 10.5, 16.6 ПДР України був зобов`язаний впевнитися, що такий маневр буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на зустрічну смугу руху, не надав перевагу водію автомобіля «Renault», що рухався у зустрічному напрямку на дозволяючий сигнал світлофора та рух не змінював, що стало наслідком зіткнення вказаних транспортних засобів. При цьому доводи сторони захисту про рух водія«Renault» на забороняючий сигнал світлофора не підтверджується жодним з наявних доказів, які наявні в матеріалах справи.

Посилання захисника Володарського В.М. на безпідставне відхилення судом даних висновку експерта № 000281/01 від 21.10.2019, які нібито підтверджують його позицію про допущені порушення ПДР України водієм автомобіля «Renault» також є необґрунтованими.

Так, суд першої інстанції, надаючи правову оцінку кожному з досліджених доказів, встановив, що світлофор, розташований на перехресті зі сторони напрямку руху з вулиця Байкова у бік вул. М. Грінченка в м. Києві є пішохідним, проте у дослідницькій частині висновку вказаного експерта по питанню №1-2 /а.с. 69-70/ він зазначений як світлофорний об`єкт, який регулює рух транспортних засобів, тому розрахунки та висновки експерта, викладені по питанням 1,2, 4, 5, 7 не відповідають дійсним обставинам події. Саме відповідями на ці запитання експерта, сторона захисту обґрунтовує позицію про порушення водієм «Renault» ПДР України.

За правилами ст. 273 КУпАП експерт призначається судом. Запрошений судом першої інстанції експерт Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_4 в судовому засіданні, дослідивши матеріали провадження, в тому числі, схему організації руху та циклограму, схему ДТП, показання водіїв, зробив висновок про те, що обидва водія рухалися на дозволені сигнали світлофорів. Рух водія «Renault» відповідає 1. Беручи до уваги відеозапис подій пригоди, водій «Renault» здійснював проїзд перехрестя на 2 або 3 секунду миготливого зеленого сигналу світлофору, що відповідає вимогам п. 8.7.3 /в/ ПДР України. Тому у даному випадку водій «Citroen» повинен був керуватися вимогами пункту 16.6 ПДР України, а водій «Renault» - п. 12.3 ПДР України. Експерт прийшов до висновку, що водій «Citroen» порушив вимоги п. 16.6 ПДР України, та саме його дії перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою. В свою чергу дії водія «Renault» відповідали вимогам п. 12.3 ПДР України, оскільки останній вжив заходи екстреного гальмування, намагаючись уникнути зіткнення із «Citroen».

Таким чином судом обґрунтовано установлено порушення ОСОБА_1 вимог п.п. 10.1, 10.5, 16.6 ПДР України та визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Стороною захисту не було надано інших доказів, ніж ті, які наявні в матеріалах справи.

Враховуючи викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги захисника Володарського В.Л . не вбачаю.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Володарського В.Л. залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14 січня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, - без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.В.Жук