Справа № 214/1244/20
3/214/851/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 травня 2020 року, суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ковтун Н.Г., за участі особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 , його адвоката Тернавської О.А., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції, про притягнення до відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 409403 від 10.02.2020, водій ОСОБА_1 , 10.02.2020 року о 10-41 годині, на вул. О.Поля, 1 в м. Кривий Ріг керував транспортним засобом Skoda Super B д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідність обличчя. На вимогу працівника поліції пройти медичний огляд у встановленому законом порядку на стан сп`яніння відмовився у присутності двох свідків. Зафіксовано на бодікамеру 00142, 00210.

ОСОБА_1 у суді факт вчинення ним правопорушення заперечував, суду пояснив, що 10 лютого 2020 року о 9.30 год його зупиняли працівники ПП, склали протокол за ст. 130 ч.1 КУпроАП, він направлявся до ПНД для проходження освідування, оскільки не був згоден з діями патрульних, він проїхав з 500 метрів та близько 10.40 год на площі О.Поля був зупинений поліцейськими за порушення ПДР оскільки не пропустив автомобіль який рухався по головній дорозі. Потім поліцейські зазначили що вбачають у нього ознаки сп`яніння, а саме виражене тремтіння пальців рук, блідність обличчя та звужені зіниці очей. Було запропоновано пройти медичний огляд, але він зазначив, що вже направляється до проходження мед.огляду, ніяких ознак наркотичного спяніння він не мав. Були запрошені свідки, які не бачили ознак сп`яніння які були зазначені поліцейським, і в їх присутності він відмовився проїхавти з патрульними, вважав дії пратрульних свавільними. Одразу він пройшов мед.огляд в ПНД, в стані спіяніння він не перебував.

Допитаний в суді ОСОБА_2 пояснив, що ним під час патрулювання 10.02.2020 року на пл. О.Поля був зупинений автомобіль Шкода, під керуванням водія ОСОБА_1 за порушення ПДР, а саме водій не надав перевагу у русі іншому автомобілю. В подальшому були виявлені ознаки сп`яніння у водія та останньому було запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння. Водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду у присутності двох свідків.. Направлення на проходження медичного огляду він не надавав водієві, оскільки мав супроводжувати водія для проходження освідування. Вважає, що на відео не видно ознак наркотичного сп"яніння, однак при спілкуванні з водієм він бачів тремтіння пальців, коли той показував йому посвідчення, також у водія була блідість, звуження зіниць очей.

Судом переглянуто відеозапис з бодікамер 00142, 00210 щодо подій фіксування правопорушення. З запису вбачається, що водія було зупинено за порушення ПДР, а саме водій не надав переваги в русі іншому автомобілю. З даним правопорушенням ОСОБА_1 погодився. Однак з відеозапису не вбачається, що у водія мались ознаки наркотичного сп"яніння, про які зазначено у протоколі. ОСОБА_3 , під час спілкування зі свідками ОСОБА_1 весь час тримав руки в карманах, та не велось розмови про наявність у останнього ознак наркотичного сп"яніння.

Суду ОСОБА_1 надано Висновок КП "КБЛПД" ДОР про проходження ним 10.02.2020 року в 11.50 медичного огляду, відповідно до якого у ОСОБА_1 ознак сп"яніння не виявлено.

Дослідивши надані докази, вважаю, що провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП, адміністративній відповідальності підлягають особи, які керують транспортним засобом, у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 7 та ст. 245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно особливостей оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, що передбачені в п.6 Розділу IX «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015р. №1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Так, в судовому засіданні відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що 10.02.2020 року о 10 - 41 годині ОСОБА_1 був зупинений інспектором взводу 2 роти 2 батальйону 2 ППП у м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Нечаєвим В.В., який виявив у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідність обличчя).

При цьому, з наданих письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в останніх не міститься відомостей щодо суті вчиненого водієм правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, зокрема відносно того, з якими саме ознаками сп`яніння перебував ОСОБА_1 та чи був останній відсторонений від керування транспортним засобом. З таких пояснень свідків неможливо встановити чи були підстави вважати, що водій ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння, при цьому через відсутність даних відомостей, їх також неможливо зіставити з тими ознаками сп`яніння, що зазначені в змісті протоколу про адміністративне правопорушення, та таким чином перевірити обґрунтованість вимог співробітників поліції для проходження водієм відповідного огляду на стан сп`яніння, від якого останній відмовився.

Наведені факти свідчать про неналежність письмових пояснень вищевказаних свідків, як доказів у справі, які не тільки не підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в рамках даної справи, зокрема стосовно обставин вчинення особою діяння, що ставиться їй у провину, але і оформлені у такий спосіб, який викликає сумніви щодо об`єктивності і повноти дій уповноваженої посадової особи під час складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, які могли нести формальний характер з метою притягнення водія до адміністративної відповідальності.

Крім того, пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відібрані з порушенням КУпАП, оскільки не містять відомостей за якими документами встановлено їх особу.

За таких обставин відомості, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння не знайшли свого підтвердження належними доказами, оскільки спростовані дослідженими в судовому засіданні доказами.

Враховуючи положення ч.1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України»(рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії»(рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії»(заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст. 130 КпАП України, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

При цьому суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція).

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку про відсутність поставленого у вину працівником патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі не містять всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити відповідно до вимог п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 33-35, ч.1 ст. 130, п. 7 ч. 1 ст. 247, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга, подання прокурора подаються до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя Н.Г. Ковтун