Справа №591/2082/20 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Капкін О.Б.
Номер провадження 33/816/239/20 Суддя-доповідач Олійник В. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року суддя Сумського апеляційного суду Олійник В. Б. ,розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Грищенка Д.М. на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми, від 8 квітня 2020 року, якою відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

застосовано адміністративне стягнення за ст. 44 3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми, від 8 квітня 2020 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44 3 КУпАП, з застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 17 000 грн., у зв`язку з тим, що він 6 квітня 2020 року, о 17 год. 35 хв., перебував у м. Суми у громадському місці, а саме, у зоні відпочинку біля озера Чеха без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, чим порушив п. п. 2.1, 2.5 постанови Кабінету Міністрів України № 211, від 11.03.2020 року, «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID 19, спричиненої короно вірусом SARS CoV 2».

У поданій апеляційній скарзі захисник Грищенко Д.М. просить постанову судді Зарічного районного суду м. Суми, від 8 квітня 2020 року, скасувати, а провадження по справі закрити.

Свої апеляційні вимоги захисник обґрунтовує тим, що на момент вчинення адміністративного правопорушення в Україні не було введено режиму воєнного та надзвичайного стану, а тому заборона громадянам відвідувати зони відпочину є неконституційною та обмежує їхню свободу пересування. При цьому, захисник вказує, що територія біля озера, де відпочивав його підзахисний жодним чином не виділена та не організована, а тому, на переконання захисника Грищенка Д.М., дана територія не являється зоною відпочинку.

Захисник вказує, що ОСОБА_1 неодноразово намагався придбати засоби індивідуального захисту (маску чи респіратор) проте вони були відсутні в аптеках міста, а чинним законодавством не передбачено обов`язку виготовляти вказані засоби захисту самостійно та носити їх з собою.

Наголошує захисник і на тому, що під час оформлення протоколу було порушено право на захист ОСОБА_1 , оскільки він являється громадянином Йорданії, відомостей про те, що він розуміє українську мову матеріали справи не містять, а отже обов`язковою була участь захисника.

Стверджує захисник і про те, що участь перекладача та захисника є обов`язковим та невід`ємним елементом права ОСОБА_1 на справедливий суд.

Вказує захисник Грищенко Д.М. і про те, що в тексті протоколу в графі «пояснення особи» фактично не вказано пояснень ОСОБА_1 , а наявний тільки незрозумілий запис.

Також захисник зазначає і про те, що при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення його підзахисному не було роз`яснено його прав, що на думку захисника, є істотним порушенням прав ОСОБА_1 , як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення захисника Грищенка Д.М. на підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 252 КУпАП, оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Як вбачається з матеріалів справи, суд зазначені вимоги закону не виконав, крім того, суд першої інстанції при розгляді матеріалів справи недостатньо ретельно перевірив всі обставини вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 при вказаних обставинах.

Стаття 44 3 КУпАП передбачає відповідальність фізичних осіб та посадових осіб за порушення правил щодо карантину людей, санітарно гігієнічних, санітарно протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, що вказує на цю норму, як банкетну, а тому при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за цією статтею потрібно посилатися до конкретних правил і норм, які регулюють застосування заходів боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до п. п. 1, 5 п. 2 та постанови КМУ «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 11.03.2020 № 211, з 6 квітня 2020 року по 24 квітня 2020 року заборонено: перебування в громадських місцях без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, у тому числі виготовлених самостійно, а також - відвідування парків, скверів, зон відпочинку, лісопаркових та прибережних зон, крім вигулу домашніх тварин однією особою та в разі службової необхідності.

На переконання суду апеляційної інстанції, суддя дійшов до передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44 3 КУпАП.

Приймаючи рішення про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44 3 КУпАП, як на докази винуватості особи, суд послався на протокол про адміністративне правопорушення, від 6 квітня 2020 року, згідно якого 6 квітня 2020 рок,у о 17 год. 35 хв., ОСОБА_1 перебував у громадському місці, а саме, у зоні відпочинку біля озера Чеха без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, чим порушив п. п. 2.1, 2.5 постанови Кабінету Міністрів України № 211, від 11.03.2020 року.

Суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи захисника Грищенка Д.М. про те, що ні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ні під час судового розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_1 не було залучено захисника та перекладача, як громадянину Йорданії, що на переконання суду апеляційної інстанції стало порушенням права на захист ОСОБА_1 .

Вказані доводи підтверджуються і відеозаписом обставин події, від 6 квітня 2020 року, з яких убачається, що група іноземців, які представилися громадянами Йорданії, при спілкуванні з поліцейськими мають труднощі у володінні українською мовою.

При цьому, доречними є і доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 відносно того, що ОСОБА_1 не були неналежним чином роз`яснені його права, оскільки вказаним відеозаписом зафіксовано, що права йому фактично зачитали, проте не роз`яснювали.

Крім того, вказаний протокол про адміністративне правопорушення практично не містить пояснень особи, оскільки в графі пояснення особи зазначений текст, що на переконання суду апеляційної інстанції фактично вказує на те, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості самостійно викласти свої пояснення та надати відповідні зауваження до протоколу та процедури його оформлення через неналежне володіння українською мовою.

Обґрунтованими, на переконання суду апеляційної інстанції є і доводи захисника відносно того, що ОСОБА_1 , знаходячись на території озера Чеха повинен був вдягати засіб індивідуального засобу, зокрема респіратор або захисну маску, так як знаходився в громадському місці, а саме зоні відпочинку.

Так, Правилами благоустрою міста Суми рекреаційна зона визначена як спеціально виділена генеральним планом і організована територія в місті і у зеленій зоні, призначена для відпочинку населення.

Вказаним відеозаписом обставин події, від 6 квітня 2020 року, підтверджується той факт, що зазначена зона відпочинку, як рекреаційна зона не виділена та належним чином не організована, а тому, ні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, ні під час судового розгляду, не було встановлено, що місце знаходження ОСОБА_1 біля озера Чеха у м. Суми є визначеною, у встановленому законом порядку, зоною відпочинку.

Таким чином, порівнюючи наявні матеріали справи з доводами апеляційної скарги захисника Д.М., апеляційний суд дійшов до висновку про необґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності через відсутність у матеріалах справи достатніх і переконливих доказів, які б підтверджували наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44 3 КУпАП.

Відповідно до ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що надані матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44 3 КУпАП, в діях ОСОБА_1 , а тому, відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення, відносно нього, підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 285; 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Грищенка Д.М. задовольнити.

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми, від 6 квітня 2020 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. ст. 44 3 КУпАП, скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 44 3 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , на підставі ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуОлійник В. Б.