Справа №760/5457/20
Провадження №3/760/3040/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2020 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва Козленко Г.О., за участю секретаря Хліменкової А.Л., представника Київської митниці Держмитслужби Глущенко Н.В., захисника (адвоката) особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Свистули Д.А. розглянувши матеріали, що надійшли від Київської митниці Держмитслужби про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 (зі слів пасажира), паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 04.04.2017, у зв`язку з порушенням митних правил, передбачених ст.471 МК України,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу 0100/10000/20 про порушення митних правил від 26.01.2020, вбачається, що 26.01.2020 о 17 год. 15 хв. на митному посту «Аеропорт Київ «Жуляни» Київської митниці Держмитслужби під час проведення вибіркового митного контролю на лінії спрощеного митного контролю «зеленого коридору» залу «Відліт» терміналу «А» Міжнародного аеропорту «Київ» (Жуляни), для проведення вибіркового митного контролю було зупинено громадянина ОСОБА_2 , який слідував до Меммінгему ( Німеччина ) літаком авіакомпанії «WIZZ» рейс W67305.

Перетин пасажиром «зеленої лінії», згідно Наказу Міністерства Фінансів України № 671 від 03.08.2018р. «Про затвердження Порядку виконання митних формальностей на повітряному транспорті», яка позначає початок «зеленого коридору», вказує, що для проходження митного контролю нею обрано «зелений коридор», і декларування здійснюється шляхом вчинення дій. Громадянин самостійно обирає відповідний канал («зелений коридор» або «червоний коридор») для проходження митного контролю.

При усному опитуванні було встановлено, що пасажир ОСОБА_2 , переміщував готівку, зі злів пасажира, що в нього 10 000 євро. Зазначений громадянин був запрошений до оглядової кімнати, під час митного огляду рюкзак (ручна поклажа), було виявлено 11 400 (одинадцять тисяч чотириста) євро та 500 (п`ятсот) швейцарських франків. Відповідно до наданих пояснень вказаного пасажира, та у зв`язку з відсутністю розмінних монет пропущено через митний кордон еквівалент 10 000 (десять тисяч ) євро. За цим протоколом про ПМП тимчасово вилучено 1 400 (одна тисяча чотириста) євро та (п`ятсот) швейцарських франків. Номінали валюти та номера купюр зазначені в описі предметів.

Пасажир ОСОБА_2 , митної декларації не заповнював, з приводу декларування валютних цінностей до інспекторів митниці не звертався, самостійно обрав форму проходження митного контролю - проходження через "зелений коридор" чим засвідчив про відсутність товарів, що підлягають письмовому декларуванню, або підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження. Будь-які документи на переміщення валютних цінностей через митний кордон України у пасажира при перетині зони митного контролю були відсутні.

Своїми діями пасажир ОСОБА_2 ,- порушив встановлений Митним кодексом України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, а саме, обравши формою проходження митного контролю - проходження через "зелений коридор", перемістив товари на які законодавством України встановлені обмеження.

Представник Київської митниці Держмитслужби у судовому засіданні пояснила, що гр. ОСОБА_2 порушив митні правила, у зв`язку з чим відносно останнього складено протокол про порушення митних правил №0100/10000/20 за ст.471 МК України. Протокол підтримала в повному обсязі та просила гр. ОСОБА_2 визнати винним за порушення митних правил, передбачених ст.471 МК України.

Захисник (адвоката) особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Свистула Д.А. в судовому засіданні заперечувала щодо притягнення до відповідальності ОСОБА_2 , просила повернути вилучені кошти. Також адвокатом в судовому засіданні були наданні письмові заперечення на протокол про порушення митних правил, відповідно до яких просила обмежитись застосуванням штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. В обґрунтування заперечення зазначила, що посадовою особою Київської митниці ДФС були порушені права особи, передбачені ст.268 КУпАП та ст.498 МК України під час складання протоколу про порушення митних правил. Посадовими особами Київської міської митниці ДФС не здійснено жодної процесуальної дії з метою повного та об`єктивного з`ясування обставин справи. Також Свистула Д.А. зазначає, що шкода, яку ОСОБА_2 потенційно міг завдати державі - незначна, оскільки він не ухилявся від сплати мита та інших зборів і не завдав державі іншої шкоди, якби він ввіз гроші не задекларувавши їх, органи влади лише не отримали б інформацію про те, що ці кошти були ввезені. Крім того, взагалі переміщення через митний кордон України платіжної картки з коштами у розмірі більше 10000 євро не підлягають будь-якому митному регулюванню, в тому числі заповнення письмової декларації. В своїх запереченнях представник Свистула Д.А. посилається на рішення Європейського суду з прав людини. З урахуванням обставин справи вважає, що в якості основного стягнення до гр. ОСОБА_2 підлягає застосуванню штраф в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки конфіскація вилученої валюти у гр. ОСОБА_2 , покладає на нього індивідуальний надмірний тягар.

Заслухавши пояснення учасників провадження в справі, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.485 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Судом встановлено, 26.01.2020 о 17 год. 15 хв. на митному посту «Аеропорт Київ «Жуляни» Київської митниці Держмитслужби під час проведення вибіркового митного контролю на лінії спрощеного митного контролю «зеленого коридору» залу «Відліт» терміналу «А» Міжнародного аеропорту «Київ» (Жуляни), для проведення вибіркового митного контролю було зупинено громадянина ОСОБА_2 , який слідував до Меммінгему (Німеччина) літаком авіакомпанії «WIZZ» рейс W67305.

При усному опитуванні було встановлено, що пасажир ОСОБА_2 , переміщував готівку, зі злів пасажира, що в нього 10 000 євро. Зазначений громадянин був запрошений до оглядової кімнати, під час митного огляду рюкзак (ручна поклажа), було виявлено 11 400 (одинадцять тисяч чотириста) євро та 500 (п`ятсот) швейцарських франків. Відповідно до наданих пояснень пасажира, та у зв`язку з відсутністю розмінних монет пропущено через митний кордон еквівалент 10 000 (десять тисяч ) євро. За цим протоколом про ПМП тимчасово вилучено 1 400 (одна тисяча чотириста) євро та (п`ятсот) швейцарських франків. Номінали валюти та номера купюр зазначені в описі предметів.

З письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що останній йшов по зеленому коридору, був зупинений інспектором, під час перерахування було виявлено 11400 евро та 500 франків. Зазначив, що забув про те, що в рюкзаку знаходяться додаткові кошти. Гроші належать особисто ОСОБА_2 .

Відповідно до положень ст.486 МК України та ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з приписами ст.489 МК України та ст.289 КУпАП, при розгляді справи підлягають з`ясуванню: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують її відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.366 МК України, митний контроль товарів, транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України громадянами здійснюється за двоканальною системою.

Згідно ч.1 цієї статті, двоканальна система - це спрощена система митного контролю, яка дає громадянам змогу здійснювати декларування, обираючи один з двох каналів проходу (проїзду транспортними засобами особистого користування) через митний кордон України.

Відповідно до п.4, п.5 ст.366 МК України, громадянин самостійно обирає «зелений коридор» або «червоний коридор» для проходження митного контролю.

Обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території, та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Частиною 3 ст.197 МК України передбачено, що обмеження щодо ввезення на митну територію України та вивезення за межі митної території України валютних цінностей, а також порядок переміщення їх через митний кордон України, у тому числі особливості декларування валютних цінностей (зокрема, визначення граничних сум валютних цінностей, які підлягають письмовому або усному декларуванню), можуть встановлюватися Національним банком України.

Фізична особа, юридична особа несуть відповідальність за недекларування готівки і банківських металів, що переміщуються через митний кордон України, відповідно до законодавства України (пункт 7 розділу 1 «Загальні положення» Інструкції 148).

Постановою Національного банку України від 05.02.2019 № 31 визнано таким, що втратив чинність, пункт 1 постанови Правління Національного банку України від 27.05.2008 № 148, яким затверджено Інструкцію 148.

Як зазначено в протоколі про порушення митних правил №0100/10000/20 від 26.01.2020, гр. ОСОБА_2 обравши форму проходження митного контролю «зелений коридор», чим засвідчив відсутність товарів, що підлягають письмовому декларуванню.

Водночас, вирішуючи питання про накладення на гр. ОСОБА_2 адміністративного стягнення, суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.466 МК України, адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

Частиною 1 ст.487 МК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Стаття 33 КУпАП визначає, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до санкції ст.471 МК України, вчинення порушення митних правил передбаченого диспозицією даної норми, тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацію цих товарів.

Так, відповідно до ч.1 ст.1 МК України, законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

В той же час, згідно з ч.2 ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» від 29.06.2004, якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до положень ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм правом. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях наголошує, що держава при конфіскації майна зобов`язана додержуватися, зокрема третього критерію правомірності позбавлення майна (балансу інтересів), визначеного ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 09.06.2005 у справі «Бакланов проти Російської Федерації»; від 24.03.2005 у справі «Фрізен проти Російської Федерації»; від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України»; від 06.11.2008 у справі «Ізмайлов проти Російської Федерації»; від 23.09.1982 у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції»). Зазначений критерій передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між поставленою метою та засобами, які використовуються для її досягнення. ЄСПЛ вважає, що будь-яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар». Цей критерій більшою мірою оціночний і стосується обставин кожної конкретної справи, а тому повинен бути встановлений щодо кожного конкретного суб`єкта у кожній справі на підставі безпосередньо з`ясованих обставин і фактів.

Виходячи з наведених положень закону та з урахуванням обставин справи суддя вважає, що в якості основного стягнення до гр. ОСОБА_2 підлягає застосуванню штраф в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Приймаючи до уваги всі обставини даної справи, а також враховуючи дані про особу ОСОБА_2 , суд вважає, що конфіскація вилученої у гр. ОСОБА_2 готівки, покладає на нього «індивідуальний надмірний тягар» та не може бути застосовано у даному випадку.

Крім того, суд враховує те, що шкода, яку ОСОБА_2 потенційно міг завдати державі - незначна, оскільки він не ухилявся від сплати мита та інших зборів і не завдав державі іншої шкоди, якби він ввіз гроші не задекларувавши їх, органи влади лише не отримали б інформацію про те, що ці кошти були ввезені. Таким чином, метою конфіскації є не відшкодування майнової шкоди, завданої державі, оскільки він не зазнав ніяких збитків внаслідок невнесення заявником відомостей до митної декларації. Крім того, застосування конфіскації в даному випадку є не компенсаційною, а стримуючою та карною мірою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.8, 33, 265, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.3, 196, 197, 366, 370, 374, 466, 471, 485-487, 495, 527 Митного кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Громадянина України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 (зі слів пасажира), паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 04.04.2017 визнати винним у порушенні митних правил, передбачених ст.471 Митного Кодексу України.

Застосувати до гр. України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 (зі слів пасажира), паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 04.04.2017 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 1700 грн, який необхідно сплатити на наступні реквізити: Отримувач: УДКСУ у Солом`янському районі; Код ; МФО: 899998; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), р/р UA5026010. Призначення платежу: протокол про порушення митних правил № 0100/10000/20, П.І.Б. (порушника).

Вилучені грошові кошти, згідно протоколу про порушення митних правил №0100/10000/20 від 26.01.2020, а саме - 1400 євро та 500 швейцарських франків - повернути гр. України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з гр. України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн 40 коп., які підлягають сплаті на наступні реквізити: УК у Солом`янському районі/Солом`янський район, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38050812, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA0026010.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова пред`являється до виконання протягом трьох місяців.

Суддя - Г.О. Козленко