ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 362/1742/20
Провадження 3/362/745/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.06.2020 року cуддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Лебідь-Гавенко Г.М., розглянувши матеріали, що надійшли від батальйону патрульної поліції у місті Біла Церква управління патрульної поліції у Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 209926 від 09 березня 2020 року, 09 березня 2020 року о 12 год. 45 хв. На а/д Київ-Одеса 31 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Seat», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, тремтіння пальців рук, поведінка не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи, згідно положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП, не з`явився, про причини неявки не повідомив, суд, виходячи з вище зазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутність.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Крім того, повідомлення про час та місце розгляду вказаної вище справи щодо ОСОБА_1 було надіслано повісткою за вказаною адресою його проживання (а.с.21).

Крім того, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 було повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться за викликом у Васильківському міськрайонному суді Київської області (а.с.1).

Клопотання про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило, у зв`язку з чим, суд вважає можливим проводити розгляд справи без його присутності, згідно з вимогами ст. 268 КУпАП.

Суддя дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 необхідно повернути для доопрацювання з наступних підстав.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Стаття 278 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 №1376, встановлено порядок заповнення протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до якої встановлено, що: у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Диспозицією ч.2 ст.130 КУпАП встановлено, що об`єктивною стороною правопорушення є повторне протягом року вчинення дій, передбачених ч.1 цієї статті, тобто за постановою суду особа була визнана винною в скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням стягнення, після чого вчинила нове правопорушення

З протоколу про притягнення ОСОБА_1 вбачається, що останньому кваліфікується ч. 2 ст. 130 КУпАП, але як вбачається із постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19.07.2019 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, а тому наявний факт двічі протягом року піддавання адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, що кваліфікуються за 3 частиною ст. 130 КУпАП, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 265-1 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, за яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, працівник уповноваженого підрозділу тимчасово вилучає посвідчення водія до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення, але не більше ніж на три місяці з моменту такого вилучення, і видає тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами. Про тимчасове вилучення посвідчення водія робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Проте, всупереч вказаному положенню ст. 256-1 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що посвідчення водія не вилучалося. Відомостей щодо підстав не вилучення посвідчення водія письмові матеріали справи не містять.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

З огляду на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений із порушеннями, а зазначені недоліки не можуть бути усунені в суді, матеріали підлягають поверненню на дооформлення до батальйону патрульної поліції у місті Біла Церква управління патрульної поліції у Київській області ДПП.

Керуючись ст. ст. 278, 280 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст.130 КУпАП направити до батальйону патрульної поліції у місті Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області ДПП, для додаткового оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко