Справа № 198/267/20
Провадження № 3/0198/108/20
ПОСТАНОВА

іменем України

25.06.2020 року суддя Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області Гордієнко К.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в Юр`ївському районному суді Дніпропетровської області справу про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, мешкає в АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до виконавчого листа №2-187/2010 від 15.10.2010 року, виданого на підставі рішення Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 01.10.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (рішення набрало законної сили), ОСОБА_1 повинен був сплачувати аліменти на утримання дітей.

23 грудня 2015 року виконавчий лист №2-187/2010 від 15.10.2010 року був пред`явлений до примусового виконання до Державної виконавчої служби Юр`ївського районного управління юстиції та 23 грудня 2015 року було відкрито виконавче провадження.

Відповідно до ч.1 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження» (із змінами внесеними згідно ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту прав дитини на належне утримання» від 03.07.2018 року №2475-VIII) виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Тобто з 28.08.2018 року (з моменту набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту прав дитини на належне утримання» від 03.07.2018 року №2475-VIII) мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Однак ОСОБА_1 будучи обізнаним про стягнення з нього аліментів за рішенням суду та пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання, допустив несплату аліментів на утримання неповнолітніх дітей сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що призвела до виникнення заборгованості в сумі 30487,89 гривень, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, тобто за період з 06.02.2018 року по 01.02.2020 року.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Потерпіла ОСОБА_5 (раніше ОСОБА_6 ) також в судове засідання не з`явилася. Відповідно до поштового повідомлення за адресою, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення, не проживає.

За таких обставин вважаю за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_5 .

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №7/ВП №49715878 (а.с.2); копією виконавчого листа №2-187/2010 від 15.10.2010 року (а.с.3-4); копією постанови Державної виконавчої служби Юр`ївського районного управління юстиції від 23.12.2015 року (а.с.5); копією довідки-розрахунку від 21.02.2020 року (а.с.7); попередженням Юр`ївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління у Дніпропетровській області (а.с.9).

Період несплати ОСОБА_1 аліментів до 06.02.2018 року до дати набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини за неналежне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» від 07.12.2017 року, котрим встановлена адміністративна відповідальність за ст.183-1 КУпАП (за несплату аліментів), у відповідності до ст.58 Конституції України, ч.1 ст.9 КУпАП, не може бути врахований при накладенні стягнення на ОСОБА_1 .

Вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення підлягає кваліфікації за ч.1 ст.183-1 КУпАП, як несплата аліментів на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Разом з тим провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративні правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Так, відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій п`ятій цієї статті.

Приписами п.7 ч.1 ст.247 КУпАП встановлено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Правопорушення вчинене ОСОБА_1 є триваючим, а тому адміністративне стягнення за таке правопорушення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня його виявлення (ч.2 ст.38 КУпАП).

Як було встановлено в судовому засіданні правопорушення виявлено державним виконавцем Юр`ївського районного відділу державної виконавчої служби ПСМУМЮ 21.02.2020 року.

Така обставина підтверджується довідкою-розрахунком від 21.02.2020 року складеним державним виконавцем із зазначенням помісячних та загальної суми не сплачених ОСОБА_1 аліментів (а.с.7), попередженням державного виконавця адресованим Гаркуші Р.В., від 21.02.2020 року (а.с.9), листом-викликом державного виконавця від 21.02.2020 року (а.с.10) про виклик ОСОБА_1 до Юр`ївського РВ ДВС для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст.183-1 КУпАП.

Отже, з часу виявлення згаданого адміністративного правопорушення (21.02.2020 року) на момент розгляду справи скінчилися строки накладення адміністративного стягнення, встановлені ч.2 ст.38 КУпАП.

Частинами 1,2,3 ст.7 КУпАП передбачено: ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38 ч.2, 247 ч.1 п.7, 283, 284 ч.1 п.3, 284 ч.2 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.183-1 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя: К. М. Гордієнко