Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська
Справа № 209/1070/20
Провадження № 3/209/495/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року Суддя Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровскої області Багбая Є.Д., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого водієм в Петриківському лісному господарстві, одруженого, має на у триманні малолітню дитину, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 22 березня 2020 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП слідує, що 22 березня 2020 року о 15.20 годині на вул. Єлизаветівське шоссе водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ГАЗ 32213 ПЕ», н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовилася в присутності свідків.

ОСОБА_1 будучи своєчасно сповіщений про місце і час судового розгляду справи, до суду з`явився, провину не визнав, пояснив суду, що дійсно 22 березня 2020 року він керував автомобілем марки «ГАЗ 32213 ПЕ», н.з. НОМЕР_1 . На автозаправній станції на Єлизаветівському шосе до нього під`їхали працівники поліції, які під час перевірки документів, зазначили, що він порушив вимоги ПДР, він запитав які саме вони відповіли, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння він вказав, що не вживав алкоголь. Вони вказавши що його заперечення не мають значення склали протокол. Інших осіб вони не запрошували. Їхати на освідування йому працівники поліції не пропонували, жодних свідків чи понятих при цих подіях не було, працівники поліції нікого не залучали, крім його знайомого ОСОБА_2 який пізніше приїхав та після написання пояснень йому було передано керування автомобілем оскільки працівники поліції відмовлялися повертати документи та ключі від автомобіля саме йому. Категорично заперечує свою провину, вказує, що взагалі не вживає алкоголь в зв`язку із станом здоров`я та роботою водієм.

Судом допитаний свідок ОСОБА_2 , який пояснив суду, що дійсно 22 березня 2020 року йому подзвонив його знайомий ОСОБА_3 та попросив його підїхати до заправки на Єлизаветівському шосе оскільки в нього конфлікт з працівниками поліції. Він під`їхав, там стояв його знайомий та патрульна машина поліції. В працівників поліції та його знайомого проходила розмова на підвищених тонах. Потім працвники поліції склали якийсь протокол та сказали, що якщо за кермо сяде він а не ОСОБА_1 вони його відпустять, він погодився. ОСОБА_1 казав що його звинувачують у перебуванні у стані алкогольного сп`яніння але освідування проходити не дають. ОСОБА_1 не був у стані сп`яніння, оскільки не вживає спиртне. При ньому освідування пройти ОСОБА_1 не пропонували хоча він наполягав.

Суду на його вимогу не було надано відеозапис з камер працівників поліції.

Суд враховуючи вищезазначені обставини, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 7 та ст. 245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно п.п. 3, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам.

Згідно з п. 7 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015, зазначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Відповідно до п. 9 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015, вказано, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Отже, встановленим порядком проходження огляду на стан сп`яніння водіїв транспортних засобів є порядок відповідно до якого особі пропонується пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, за наслідками якого, у разі підтвердження стану сп`яніння, складається в присутності двох свідків та додається до протоколу акт огляду на стан алкогольного сп`яніння та роздруківка із результатом огляду. В разі відмови особи від проходження огляду на місці зупинки або незгоди з його результатами особа одразу направляється до закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан сп`яніння. У разі підтвердження стану сп`яніння за результатами огляду в закладі охорони здоров`я відповідний висновок додається до протоколу про адміністративне правопорушення.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, до п.6 Розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Таким чином, згідно вимог «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», працівник поліції який складав протокол про адміністративне правопорушення, у разі наявності у ОСОБА_1 ознак перебування в такому стані, зобов`язаний був запропонувати останньому пройти тест на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а у разі відмови водія на місці пройти тест за допомогою спеціального пристрою, зобов`язаний був вказати про це в протоколі.

Із аналізу наведених доказів та норм законодавства з урахуванням положень п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» слід зробити висновок, що водій транспортного засобу має право відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, про що складається відповідний протокол про адміністративне правопорушення.

Суд не мав можливості перевірити достовірність належність та допустимість наданих суду доказів, оскільки суду не надано переконливих доказів наявності вини ОСОБА_1 , також відсутній акт огляду на стан алкогольного сп`яніннята акт направлення до закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан сп`яніння, з зазначенням відмови правопорушника із засвідченням підписами двох свідків як це передбачено законодавством.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, натомість відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції інспекторів, які причетні до складання протоколів про адміністративне правопорушення. Судом витребувано з ВП ГУНП в Дніпропетровській області відеозаписи з нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) інспекторів патрульної поліції, які причетні до складання вищезазначеного протоколу. На виконання постанови суду з Дніпровського ВП Камняського В.П. ГУНП в Дніпропетровській області надійшла відповідь про те, що відеозапис відсутній.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, …. тощо.

Згідно з ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у

вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

У судовому засіданні встановлено, що поліцейськими не була проведена перевірка ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння в порядку, передбаченому ст. 266 КУпАП, з використанням спеціальних технічних засобів. Крім того, у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що свідчить про те, що Інспектор у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, в порушення ст.256 КУпАП при складанні протоколу ОСОБА_1 не було роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Письмові пояснення свідків наявні у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, протирічать обставинам, встановленим у судовому засіданні, та не можуть бути прийняті судом із обставин вказаних вище.

Крім того як встановлено судом інспектором всупереч вимог закону не було вилучено транспортний засіб та не поміщено на штраф майданчик, таким чином як вбачається з матеріалів працівники поліції склавши протокол відпустили особу яка керувала на їх думку в стані алкогольного сп`яніння продовжити далі керувати транспортним засобом, це на думку суду також вказує на відсутність доказів підтверджуючих, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Приймаючи до уваги викладене, оцінюючи надані в судовому засіданні пояснення учасників, у сукупності із оглянутими в судовому засіданні іншими матеріалами справи, суд, оцінивши наявні в даній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тому провадження у справі має бути закрито.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутні подія і склад адміністративного правопорушення.

За таких обставин відомості, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому порядку не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами, оскільки спростовані дослідженими матеріалами справи, зібраними і складеними самими ж працівниками поліції.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оцінивши наявні в даній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку про відсутність поставленого у вину працівником патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Суддя: Є.Д. Багбая