ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження 33/821/168/20 Справа № 711/32/20 Головуючий по 1 інстанції Степаненко О.М.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАПДоповідач в апеляційній інстанції Соломка І.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2020 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., при секретарях Єгоровій С.А., Бєлан О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №711/32/20 відносно ОСОБА_1 , що надійшли з Придніпровського районного суду м. Черкаси за апеляційною скаргою захисника Панченка В.Ф. ,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 лютого 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого приватним підприємцем, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, та постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 420,40 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 25.12.2019 о 22 год. 10 хв. в м. Черкаси, провулок Гвардійський, 17, керував автомобілем Mazda, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, хитка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, захисник Панченко В.Ф. подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати, а провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що протокол про адміністратвине правопорушення, пояснення свідків та відеозапис з нагрудних камер поліцейських не можуть бути належними та допустимими доказами у справі. Вказує, що поліцейським порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, та місцевим судом безпідставно відмовлено в допиті свідків, оскільки їх покази містять суперечності.

Заслухавши думку ОСОБА_1 та його захисника Панченка В.Ф., які підтримали апеляційну скаргу, просили її задовільнити, перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані.

Висновок районного суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Обґрунтування невинуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі захисника Панченка В.Ф., є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 307791 від 25.12.2019, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 25.12.2019 о 22 год. 10 хв. в м. Черкаси, провулок Гвардійський, 17, керував автомобілем Mazda, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, хитка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України(а.с. 2);

- даними рапорта інспектора поліції Тараненка С.Ю., згідно якого було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , під час спілкування з яким у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти у встановленому законом порядку огляд на стан сп`яніння, на що останній відмовився в присутності двох свідків. На водія ОСОБА_1 було складено адміністративні матеріали за ч.1 ст. 130 КУпАП, (а.с. 4);

- письмовими показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вони давали працівникам поліції про те, що вони були свідками того як водій автомобіля ОСОБА_1 в їх присутності відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку (а.с. 5);

- даними відеозапису з нагрудних камер поліцейського на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 на неодноразові пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я або за допомогою приладу «Драгер» відмовився в присутності двох свідків на підставі чого було складено адміністративні матеріали за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, а тому доводи апелянта про їх недопустимість як доказу у справі є неспроможними.

За клопотанням захисника Панченка В.Ф. під час апеляціного розгляду було допитано свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили, що вони були запрошені працівниками поліції в якості свідків під час складання адмінматеріалів щодо ОСОБА_1 , однак у зв`язку зі спливом тривалого часу не пам`ятали детальних обставин подій. Крім того, свідки підтвердили, що підписи в письмових поясненнях від 25.12.2019, наданих працівникам поліції, належать саме їм, а свідок ОСОБА_3 , який був присутній в залі судового засідання, впізнав себе на відео, яке було зафіксоване нагрудними відеокамерами працівників поліції, під час його перегляду апеляційним судом.

На відео також зафіксовано, що поліцейська ОСОБА_4 , яка складала адміністративні матеріали, знаходилася на незначній відстані від свідка ОСОБА_3 , при цьому ОСОБА_1 знаходився між ними, і на неодноразові гучні пропозиції поліцейської ОСОБА_4 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився. Також, на відео зафіксовано, що на запитання ОСОБА_1 поліцейська ОСОБА_4 вказала рукою на наявність свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , який знаходився поза межами охопленого відеокамерою поля фіксації.

Також в судовому засіданні апеляційного суду 08.05.2020 ОСОБА_1 на запитання головуючого пояснив, що він не погоджувався пройти огляд на стан сп`яніння, у зв`язку з чим працівниками поліції було запрошено двох свідків.

Під час апеляційного розгляду також було допитано в якості свідка поліцейську ОСОБА_4 , яка підтвердила обставини, викладені нею в протоколі про адміністративне правопорушення, та вказувала, що два свідки - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були присутні під час відмови ОСОБА_1 від походження огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак у зв`язку з нічною порою доби їх не чітко видно на відеозаписі.

Доводи апелянта про відсутність на місці події свідків, є неспроможними, оскільки не узгоджуються з даними відеозапису, та безпосередньо показаннями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , даними під час апеляційного розгляду, про те що вони дійсно були запрошені в якості свідків.

Апелянт стверджує, що працівниками поліції не було конкретизовано який саме огляд повинен пройти ОСОБА_1 , однак вказані доводи не узгоджуються з даними відеозапису, згідно якого ОСОБА_1 на численні пропозиції працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або в КНП «ЧОНД» - відмовився.

Апеляційним судом встановлено відсутність порушень вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за № 1413/27858, «Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованої в МЮ України 10.11.2015 № 1408/27853, та вимог КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому доводи апелянта в цій частині є необгрунтованими.

Апелянт вказує на порушення працівниками поліції процедури проведення огляду на стан сп`яніння, однак протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому такий огляд взагалі не проводився, у зв`язку з чим вказані доводи є неприйнятними.

З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому твердження апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставним.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, та особі правопорушника.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова районного суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття справи за відсутності складу адмінправопорушення, як про це просить апелянт, відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 лютого 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Панченка В.Ф., - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка