Справа № 605/255/20
ПОСТАНОВА
"25" червня 2020 р. Суддя Підгаєцького районного суду Тернопільської області Горуц Р.О. розглянувши матеріали, які надійшли від Підгаєцького відділення поліції Бережанського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого в
за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №023055 від 21 травня 2020 року громадянин ОСОБА_1 21 травня 2020 року близько 19 год. 04 хв. керував в с. Угринів Підгаєцького району Тернопільської області, транспортним засобом марки ВАЗ 2103, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Водій від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою прилада Alcotest 6820 на місці зупинки та в медичному закладі, у присутності двох свідків, категорично відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини не визнав та пояснив, що він в той день дійсно керував автомобілем ВАЗ 2106, власником якого є інша особа та їздив на ньому до магазину, при йьому він був тверезий. Після того, які він приїхав додому, то приблизно через 40 хвилин до нього за місцем проживання приїхали працівники поліції, які повідомили йому, що до них поступило повідомлення, що він їздив по селу в стані алкогольного сп`яніння. Тоді працівники поліції насильно посадило його в автомобіль і повезли у відділення поліції, де у присутності двох свідків пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, від чого він відмовився, так як такий пропонувалось пройти з порушенням встановленого порядку. Протокол про адміністративне правопорушення було складено у відділенні поліції, при цьому йому не роз`яснювались його права. З таких підстав вважає, що він не винен.
Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з порушенням встановленого порядку пропонувалось пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.
Так, згідно ч.ч.1-3 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Положенням п.2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії БД №023055 від 21 травня 2020 року не містить жодної ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , а тому у працівника поліції не було підстав вважати, що останній перебуває у такому стані і як наслідок вимагати проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Письмові пояснення двох свідків стосовного того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, відсутні.
Також протокол про адміністративне правопорушення не містить даних про те, що ОСОБА_1 було роз`яснено його права передбачені, ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України.
З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 21 травня 2020 року близько 19 год. 04 хв. керував в с. Угринів Підгаєцького району Тернопільської області, транспортним засобом марки ВАЗ 2103, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Водій від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою прилада Alcotest 6820 на місці зупинки та в медичному закладі, у присутності двох свідків, категорично відмовився.
Факт керування транспортним засобом крім пояснень самої особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підтверджується також поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Разом з тим, пояснення вищезазначених свідків з приводу того, що на їх думку ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, не можуть бути прийняті судом до уваги, як належний та допустимий доказ того, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного чи якогось іншого сп`яніння, оскільки такі пояснення не містять будь-яких даних щодо наявності у ОСОБА_4 ознак алкогольного сп`яніння, при цьому для встановлення такого факту самих пояснень є недостатньо, а для цього існують дозволені відповідно до чинного законодавства України, спеціальні технічні засоби, які мають сертифікати відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з приводу того, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер 6820 та у медичному закладі, відмовився, не є свідченням того, що такий огляд йому пропонувалось пройти у встановленому законодавством порядку.
Із дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського видно, що ОСОБА_1 пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер 6820 та у медичному закладі, в приміщенні Підгаєцького ВП БВП ГУНП в Тернопільській області, де і були присутні свідки, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.
Пояснення ОСОБА_1 з приводу того, що він в той день керував транспортним засобом, але ще приблизно за 40 хвилин до того, як до нього за місцем проживання приїхали працівники поліції, підтверджується як поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 так і рапортом поліцейського ГРПП №4 Підгаєцького ВП БВП ГУНП в Тернопільській області від 21 травня 2020 року, з якого вбачається, що 21 травня 2020 року о 19 годині зі служби 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_2 , що 21 травня 2020 року о 18 годині 59 хвилин троє осіб на автомобілі ВАЗ, номерний знак НОМЕР_1 керують автомобліем в с. Угринів у нетверезому стані і неадекватно себе поводять.
Вказаним також підтверджуються пояснення ОСОБА_1 , що працівники поліції його не зупиняли та не доганяли, при цьому на момент їхнього приїзду він вже близько 40 хвилин перебував вдома.
Тобто, суть адміністративного правопорушення зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає фактичним обставинам справи, а також диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП.
Згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність особи, яка керувала транспортним засобом настає за умов відмови особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, який пропонується пройти чи проводиться відповідно до встановленого порядку.
Таким чином, направлення ОСОБА_1 для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, в порушення встановленого порядку та відмова останнього від проходження такого огляду, не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
На підтвердження наведеного, суд вважає за необхідне, зіслатися на зміст частини другої ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, якою передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку, та частини першої ст. 62 Конституції України, згідно якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Хоча приписи КУпАП не передбачають такої форми рішення, як обвинувальний вирок суду, саме постанова про накладення адміністративного стягнення за своєю правовою природою є тотожним процесуальним документом.
Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 9 червня 2011 року) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КУпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».
Таким чином, беручи до уваги те, що ч.1 ст.130 КУпАП України передбачає відповідальність за вчинення правопорушення, за яке встановлене покарання у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, суд вважає за необхідне застосовувати стандарти Європейського Суду з прав людини, притаманні кримінальному провадженню.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 29 червня 2007 року у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" зазначено, що особа, яка володіє чи керує автомобілем (транспортним засобом), підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України"). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Працівниками поліції не представлено будь-яких належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 керував автомобілем саме в стані алкогольного сп`яніння і від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку, відмовився.
З огляду на вищезазначені обставини, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази в розумінні вимог ст.251 КУпАП, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, поза розумним сумнівом.
Виходячи із вищенаведеного, суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Підгаєцький районний суд Тернопільської області.

Суддя: Р. О. Горуц