Справа № 585/1433/20
Номер провадження 3/585/555/20
П О С ТА Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року м.Ромни

Суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області Шульга В.О., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

мешканки

АДРЕСА_1 , непрацюючої

за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 184 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

01 червня 2020 року ст. інспектором з ЮП СП Роменського ВП ГУНП в Сумській області Ситник Д.М. було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 184 КУпАП.

У протоколі зазначено наступне: «28.05.2020 ОСОБА_2 повторно протягом року після застосування заходів адміністративного стягнення ухилилася від виконання батьківських обов`язків щодо забезпечення належних умов виховання і життя своїх малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 Так, 28.05.2020 при обстеженні умов мешкання дітей в будинку по АДРЕСА_1 незадовільні умови проживання: скрізь брудно, відсутні місця для відпочинку і навчання дітей, відсутня їжа, чим не виконала вимог ст. 150 Сімейного кодексу України», чим вчинила правопорушення, передбачене ч.2 ст.184 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою в судове засідання не з`явилася.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд керується наступним.

Згідно ч. 1 ст. 184 КУпАП адміністративна відповідальність настає за ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення передбачають адміністративну відповідальність за ч.2 ст.184 КУпАП.

Диспозиція цих норм закону є бланкетною, тобто відсилає до інших НПА, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Об`єктом правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і необережності.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна рахуватися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Згідно рішення КСУ від 09.07.1998 у справі про тлумачення терміну «законодавство» визначено, що під законодавством необхідно розуміти (охоплюється) закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана ВРУ, а також постанови ВРУ, укази ПУ, декрети і постанови КМУ, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до КУ і законів України. Тобто, якщо вказані акти передбачають обов`язки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання останніх, то за порушення таких обов`язків батьків мають притягувати до відповідальності згідно ч.1 ст. 184 КУпАП. При цьому у протоколі про адміністративне правопорушення, крім іншого, зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи (ч. 1 ст. 256 КУпАП).

Проте, у протоколі не конкретизовано, у який саме спосіб (дія/бездіяльність) ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своїх неповнолітніх дітей та яких саме, що прямо суперечить принципу правової визначеності, закріпленому у численних рішеннях ЄСПЛ (зокрема, п. 31 рішення від 28.10.2003 у справі «Ракевич проти Росії» (Rakevich v. Russia), заява № 589973/00); п. 109 рішення від 13.12.2001 у справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови» (Metropolitan Church of Bessarabia v. Moldova), заява № 45701/99); п. 54 рішення від 23.09.1998 у справі «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» (Steel and Others v. the United Kingdom), згідно яких «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку».

Посилання в протоколі про адміністративне правопорушення на не виконання ОСОБА_1 вимог ст. 150 СК без прив`язки до конкретних дій само по собі не утворює об`єктивної сторони правопорушення, оскільки ця норма Сімейного кодексу України також носить загальний характер і також відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

За змістом ст. ст. 279-280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення суддею повинна розглядатися у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення. Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючи ознаки правопорушення, які не зазначалися у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

Відповідно до п.12 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 11 від 17.10.2014 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення», норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, без додержання вимог статті 256 цього Кодексу, вмотивованою постановою суду для належного оформлення.

У зв`язку з викладеним вище, адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 необхідно повернути для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 256, 278 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.184 ст. КУпАП повернути начальнику Роменського ВП ГУНП України в Сумській області - для усунення недоліків з направленням до суду в межах строку, встановленого ст. 38 КУпАП.

Постанова суду не оскаржується.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. О. Шульга