Справа № 638/6232/20
Провадження № 3/638/1894/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Омельченко К.О., розглянувши адміністративний матеріал, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення Серія АПР18 N 470532 від 28.04.2020 року вбачається, що 26.04.2020 року близько 00-00 год., ОСОБА_1 за місцем мешкання, вчинила словесну суперечку з співмешканцем дочки ОСОБА_2, під час якої ображала його образливими словами, чим вчинила сімейну сварку з чоловіком ОСОБА_2 , під час якої висловлювалась нецензурною лайкою. Своїми діями вчинила правопорушення передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, - ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась.

В судове засідання з`явився захисник адвокат Гребінка Андрій Миколайович надав до суду письмові пояснення та заявив клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 , оскільки у протоколі серії АПР18 № 470532 від 28.04.2020 року, при описанні суті адміністративного правопорушення відсутня вказівка на те, що своїми діями ОСОБА_1 , вчинила насильство в сім`ї та не вказано якого роду насильство, не зазначені конкретні дії ОСОБА_1 , що є обов`язковим. Будь-яка шкода, а ні матеріальна, а ні моральна не заподіювалась. Також, в протоколі серії АПР18 № 470532 від 28.04.2020 року не зазначено про наслідки дій ОСОБА_1 , а саме можливості завдання її діями шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілих. В протоколі взагалі зазначено про відсутність потерпілих у справі, що є неможливим при інкримінуванні особі вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП. Також, у протоколі про адміністративне правопорушення не вказані свідки вчинення ОСОБА_1 , правопорушення саме в інкриміновану дату, не опитані сусіди, друзі родини. Крім того, собливої уваги заслуговує той факт, що у екземплярі протоколу наданому ОСОБА_1 взагалі не визначено правову кваліфікацію вчиненого адміністративного правопорушення, що є грубим порушення положень ст. 256 КУпАП. Також, адміністративний матеріал не містить будь-яких відомостей щодо відеофіксації адміністративного правопорушення чи процес складення самого протоколу.

Суд, заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, з наступних підстав.

У відповідності до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Стаття 9 ч. 1 КУпАП зазначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП вбачається, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та один із засобів доказування у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвище, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07.12.2017 року, цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Ч. 1 статті 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 Розділу І ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07.12.2017 року, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 14 ч. 1 Розділу І ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07.12.2017 року, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З копії рапорта вбачається, що 26.04.2020 року о 23-57 год. надійшов виклик на 102 від ОСОБА_1 , яка зазначила, що її чоловік ОСОБА_2 на протязі 2,5 років морально знущається з неї, вчинив сварку, налякав двох дітей (11 та 14 років), заявниця вийшла на вулицю бо боїться його.

З заяви ОСОБА_1 вбачається, що вона просить органи Національної поліції прийняти міри до її чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який систематично пред`являє претензії, погрожує, виражається нецензурною лайкою, виганяє з дому.

З пояснень ОСОБА_1 від 27.04.2020 року вбачається, що 27.04.2020 року о 00-05 год. вона зателефонувала на «102» оскільки її чоловік ОСОБА_2 пред`являв їй претензії щодо побутових обов`язків, заставляв вийти з квартири, яка була придбана в період шлюбу, однак в якій вона не зареєстрована, заставляв забрати домашню тварину. На умовляння заспокоїтись він не реагував, довів дітей до сліз, під час конфлікту ображав її нецензурною лайкою.

З пояснень ОСОБА_2 вбачається, що на протязі 3-х років його дружина ОСОБА_1 вчиняє сімейні сварки, морально його пригнічує, періодично не ночує вдома. Під час сварок постійно ображає його грубою нецензурною лайкою. 27.04.2020 року за місцем проживання, його дружина ОСОБА_1 спровокувала конфлікт, в ході якого почала його ображати грубою нецензурною лайкою. Зі своєї сторони він не влаштовував скандалу та з квартири її не виганяв.

Судом встановлено, що у протоколі, складеному відносно ОСОБА_1 відсутні докази щодо завдання психологічного насильства в сім`ї, доказів того, що саме ОСОБА_1 вчинила сімейну сварку не має, потерпілий в протоколі не зазначений, свідків та очевидців подій немає. Даних про те, що наслідки, які передбачені в диспозиції ст. 173-2 КУпАП, як обов`язкові, настали чи могли настати - немає.

Долучені пояснення є суперечливими та не підтверджують наявності складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП в діях ОСОБА_1 .

Інших доказів до протоколу Серія АПР18 N 470532 від 28.04.2020 року, не надано.

Статтею 62 ч. 3 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року N 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналізуючи докази по справі, суд прийшов до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керуючись ст. ст. 173-2, 221, 283, 284, 285, 287-289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 провадженням закрити на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Дзержинський районний суд м.Харкова.

Суддя К.О. Омельченко