ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9299/20
провадження № 3/753/4498/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2020 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Просалова О.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 3 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2020 року о 21 годині 48 хвилин по вулиці Ревуцького, 22 в місті Києві, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Сітроен С-4» н.з. НОМЕР_1 , під`їжджаючи до регульованого пішохідного переходу, проїхавши забороняючий (червоний) сигнал світлофору, при цьому не надав дорогу пішоходу ОСОБА_2 , в результаті чого здійснив на неї наїзд, що призвело до пошкодження транспортного засобу та інших наслідків, які не передбачені диспозицією закону, чим порушив п.п. 8.7.3 (е), 18.2 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Крім цього, 17 березня 2020 року о 21 годині 48 хвилин по вулиці Ревуцького, 22 в місті Києві, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «Сітроен С-4» н.з. НОМЕР_1 , відповідно до висновку КМНКЛ «Соціотерапія» № 002161 у стані алкогольного сп`яніння (0,99%о), чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Оскільки протоколи серії ДПР18 №120981 та серії ДПР18 №120982 складені відносно однієї особи, якій інкримінують вчинення кількох адміністративних правопорушень, вважаю за необхідне розглядати їх в одному провадженні.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП - неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи за суттю у його відсутність. Суд, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення серії ДПР18 №120981 та серії ДПР18 №120982, довідку начальника відділення СВ Дарницького УП ГУНП у місті Києві від 17.03.2020 року, пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , схему ДТП, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 00216, згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (0,99%о), витяги з б/д «Армор», оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до вимог п. 2. 9. А) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно вимог п.п. 8.7.3 (е), 18.2 Правил дорожнього руху України - червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух; на регульованих пішохідних переходах і перехрестях при сигналі світлофора чи регулювальника, що дозволяє рух транспортним засобам, водій повинен дати дорогу пішоходам, які закінчують перехід проїзної частини відповідного напрямку руху і для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Частиною 3 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, в судовому засіданні об`єктивно встановлено дослідженими доказами у їх сукупності, що ОСОБА_1 вчинив ДТП внаслідок порушення п.п. 8.7.3 (е), 18.2 ПДР України, а також, всупереч вимогам п. 2.9 (а) ПДР України керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 130 ч. 3 КУпАП, та про необхідність накладення на особу, винну у вчиненні адміністративного правопорушення, адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КпАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Вирішуючи питання про доцільність оплатного вилучення транспортного засобу, суд керується відповідними положеннями Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 р. Так, в п.п.4 п. 28 Постанови зазначено, що не можна накладати адміністративне стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі. В протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що транспортний засіб «Сітроен С-4» номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , не належить останньому. З урахуванням наведеного, суд вважає неможливим накладення на ОСОБА_1 додаткового адміністративного стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з правопорушника слід стягнути судовий збір у розмірі 420 гривень 40 копійок на користь держави.

Керуючись ст.ст. 40-1, 124, 130 ч. 3, 247, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати в одне провадження справи про адміністративні правопорушення № 753/9301/20 та № 753/9299/20 та присвоїти єдиний унікальний номер № 753/9299/20.

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі чотириста двадцять гривень сорок копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення подання на постанову - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна, в порядку, встановленому законом.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання три місяці з дня її винесення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя