г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1825/20
Номер провадження 3/213/671/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2020 року м. Кривий Ріг

Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Попов В.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №415786 від 30.04.2020 року (далі - Адміністративний протокол), водій ОСОБА_1 30.04.2020 року о 11 годині 36 хвилини в м. Кривий Ріг, Інгулецький район, вул. Гірників 34 керував транспортним засобом «ЗАЗ» днз НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, що погано реагують на світло, підвищена жвавість мови та рухливість ходи. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків. Правопорушення було зафіксовано на нагрудний відеореєстратор АЕ 00235 та АЕ 236, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, згідно підпису в Адміністративному протоколі про отримання його копії належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи не надавав. За таких обставин вважаю за можливе розглянути справу у його відсутність, на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, давши їм належну та всебічну оцінку у сукупності, приходжу до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за наступними підставами.

Законодавство, яким керувався суддя.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

У КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування особою транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Встановлені обставини.

Так, суддею було встановлено, що 30.04.2020 року відносно водія ОСОБА_1 було складено вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення за порушення пункту 2.5 ПДР України, а саме: водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознакаминаркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що погано реагують на світло, підвищена жвавість мови та рухливість ходи, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

Перевіряючи наявність обставин, які викладені у вказаному адміністративному протоколі тими доказами, які додані до матеріалів справи приходжу до висновку, що ці обставини не підтверджуються доказами.

Так, в якості доказу до матеріалів справи доданий відеозапис, який міститься на ДВД диску.

Детально досліджуючи відеодокази (відеофайли та ) суддею встановлено, що після зупинки транспортного засобу «ЗАЗ» днз НОМЕР_1 поліцейський звертається до водія, вказуючи, що згідно статті 40 Закону України "Про Національну поліцію" ведеться фіксування на бодікамеру, причиною зупинки стало повідомлення громадян про те, що можливо водій керує транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння. Далі, на вимогу поліцейського водій повідомляє, що він ОСОБА_1 , повідомляє дату свого народження та адресу свого проживання, після чого поліцейський зразу ж запитує (цитується дослівно): "На ПНД согласны проехать?", на що ОСОБА_1 сказав, що відмовляється (див. відеофайл з 03:12 хв.). Далі поліцейський запитує, чи розуміє він, що в такому разі складається адміністративний протокол за порушення пункту 2.5 ПДР України, на що ОСОБА_1 каже "розумію", а поліцейський зазначає про необхідність знайти двох свідків.

Аналізуючи вказаний доказ з нагрудної камери поліцейського та вимоги чинного законодавства, суддя приходить до висновку про суттєві порушення з боку поліцейського, які полягають в наступному.

Законодавство, яким у своїй діяльності повинна керуватись поліція у випадку встановлення у водія ознак сп`яніння.

Так, відповідно до статті 3 Закону України "Про національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України,міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про національну поліцію", поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.ч. 1-3 статті 7 Закону України "Про національну поліцію", під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції. Здійснення заходів, що обмежують права та свободи людини, має бути негайно припинене, якщо мета застосування таких заходів досягнута або немає необхідності подальшого їх застосування.

Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пункт 3 розділу І зазначеної Інструкції визначає, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно пункту 6 розділу І зазначеної Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

Згідно пункту 7 розділу І зазначеної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення

Виходячи зі змісту вищевказаних вимог Інструкції, поліцейський самостійно на місці зупинки транспортного засобу встановлює у водія транспортного засобу наявність чи відсутність ознак стану сп`яніння - алкогольного, наркотичного чи іншого, у разі їх встановлення водію повідомляється які саме ознаки і якого саме сп`яніння були у нього встановлені і далі, на підставі цих ознак поліцейський пропонує водію пройти медичний огляд на підтвердження чи спростування стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння на місці зупинки або у закладі охорони здоров`я (залежно від встановлених ознак) відповідно до встановленого законом порядку.

При цьому, суддею, з вищевказаного відеозапису з нагрудної камери поліцейського встановлено, що після зупинки водія ОСОБА_1 та встановлення його особи поліцейський, не вчиняючи жодної дії по виявленню ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння зразу ж запитує про згоду ОСОБА_1 проїхати на ПНД, не вказуючи жодної підстави для такого огляду. В даному випадку, усна інформація від громадян про можливість знаходження водія у стані наркотичного сп`яніння (що було повідомлено поліцейським водію в момент його зупинки) в будь якому разі не може, згідно вимог чинного законодавства, бути єдиною законною підставою для вимоги пройти медичний огляд на стан сп`яніння. Отже, поліцейський не виконав свій обов`язок, який покладений на нього законом, не перевірив усну інформацію від громадян та не вчинив жодної щодо виявлення у водія ознак сп`яніння, не повідомив водію про виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, які в подальшому формально вніс у фабулу адміністративного протоколу, що в даному випадку є не припустимим для поліцейського.

Крім того, суддею встановлено, що поліцейським були порушені стаття 256 КУпАП та пункт 11 Розділу ІІ "Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції", а саме під час складання протоколу про адміністративне правопорушення поліцейський не роз`яснив ОСОБА_1 його права та обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України та статті 268 КУпАП. Суд не приймає до уваги письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки єдиний відеофайл в якому зафіксовані свідки, показує лише рукописне заповнення свідками під контролем поліцейського бланків пояснень, виданих поліцейським і не свідчить про жодну подію, про яку йдеться в цих поясненнях - про присутність свідків при відмові ОСОБА_1 від проходження медичного огляду та про присутність свідків при ознайомлені ОСОБА_1 з його правами та обов`язками.

Виходячи з вищевикладеного суддя знаходить, що такі дії поліцейського не узгоджуються з приписами Конституції України, Закону України "Про національну поліцію", "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", "Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції", суттєво порушують встановлений законом порядок і не можуть бути підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення пункту 2.5 ПДР України.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди зобов`язані застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права. У свою чергу ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства". Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

З урахуванням вищенаведеного, спираючись на норми чинного законодавства та практику Європейського суду з прав людини суд знаходить, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є не доведеною, тому підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності немає за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю при відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 245, 251, 266, 268, 280, 283, 284, 285 КУпАП України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.В.Попов.