КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №761/7968/20Головуючий у І інстанції: Савицький О.А.
Провадження №33/824/1786/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2020 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника Осадчого Анатолія Михайловича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 03 квітня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 03 квітня 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, захисник Осадчий А.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, як незаконну, а провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує на те, що суддя під час розгляду справи не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин дорожньо-транспортної пригоди, а висновки про порушення ОСОБА_1 вимог п.16.5 Правил дорожнього руху не відповідають фактичним обставинам справи.

З позиції апелянта, дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_2 , який, рухаючись на перехресті бульвару Шевченка і вулиці Дмитріївської та здійснюючи розворот, не надав дорогу автомобілю «Audi» під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по вулиці Дмитрівській на зелений сигнал світлофора, та допустив зіткнення транспортних засобів, що спричинило їх пошкодження. На підтвердження цього зазначає, що з моменту загоряння сигналу світлофора, що дозволяє рух, до місця зіткнення транспортних засобів автомобіль «Audi» під керуванням ОСОБА_1 проїхав близько 200 метрів, а тому за цей час водій автомобіля «ГАЗ 33021» ОСОБА_2 міг закінчити проїзд перехрестя. Також захисник посилається на пояснення самого водія ОСОБА_2 , який виявивши небезпеку для руху у виді транспортних засобів, які розпочали рух на дозволяючий сигнал світлофору праворуч від нього, не зупинився та продовжив свій рух, в результаті чого сталося зіткнення з автомобілем «Audi».

За доводами апелянта, в діях водія ОСОБА_1 в даній ситуації відсутні порушення Правил дорожнього руху, оскільки він здійснював рух через перехрестя на дозволяючий сигнал світлофору, та не міг бачити автомобіль «ГАЗ 33021», який був не на самому перехресті, а за розділювальним острівцем.

Неспроможними і такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, вважає висновки суду і про те, що в діях ОСОБА_1 є невідповідність вимогам п.16.5 ПДР, а саме те, що він не надав дорогу автомобілю «ГАЗ 33021» під керуванням водія ОСОБА_2 , який завершував проїзд перехрестя.

За результатами розгляду апеляційної скарги просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Осадчого А.М., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, ОСОБА_2 та його представника Мусійченка М.Г., які заперечували проти доводів апеляційної скарги та вважали рішення судді законним і обґрунтованим, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Згідно оскаржуваної постанови водій ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 04.03.2020 року об 11:35 год., керуючи автомобілем «Audi», д.н.з. НОМЕР_1 , на перехресті бульвару Тараса Шевченка та вулиці Дмитрівській в м. Києві, на ввімкнений сигнал світлофору, що дозволяє рух, допустив порушення п.16.5 ПДР України, не надав дорогу транспортному засобу «ГАЗ 33021» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який завершував рух через вказане перехрестя, в результаті чого сталося зіткнення та пошкодження транспортних засобів.

В обґрунтування прийнятого рішення суд послався на дані схеми місця ДТП, які вказують на те, що водій ОСОБА_2 завершував проїзд через перехрестя, а водій ОСОБА_1 не надав йому дорогу. За висновками суду, це підтверджується розташуванням транспортних засобів після зіткнення, визначених на схемі, та характером пошкоджень транспортних засобів.

Суд апеляційної інстанції вважає, що таке рішення суду є незаконним та необґрунтованим, з огляду на наступне.

Дослідивши обставини дорожньо-транспортної пригоди, суд апеляційної інстанції встановив, що висновок судді про винуватість ОСОБА_1 в порушенні п.16.5 Правил дорожнього руху не підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Зокрема, допитаний в суді апеляційної інстанції водій автомобіля «Audi» ОСОБА_1 пояснив, що розпочав рух з вул. Дмитрівська на зелений сигнал світлофору разом з іншими автомобілями, які рухалися в попутному напрямку. Будь-якої перешкоди для руху, яку ОСОБА_1 був спроможний виявити, на перехресті не було. Проїхавши п`ять смуг дорожнього руху по проспекту Перемоги, несподівано для нього автомобіль «ГАЗ 33021» під керуванням ОСОБА_2 здійснив зіткнення в ліве заднє колесо його автомобіля.

Водій автомобіля «ГАЗ 33021» ОСОБА_2 в свою чергу пояснив, що рухався по проспекту Перемоги. Доїхавши до перехрестя з вул.Дмитрівська, та планував здійснити розворот. Побачивши, що автомобілі, які рухалися з бульвару Тараса Шевченка, зупинились на червоний сигнал світлофору, а для автомобілів з вулиць Саксаганського та Дмитрівської увімкнувся зелений колір світлофору, розпочав рух для завершення розвороту. Коли він проїжджав ділянку дороги на перехресті з вул.Дмитріввська, відбулося зіткнення з автомобілем «Audi», який рухався по вул.Дмитрівська.

Складена інспектором схема місця ДТП, підписана обома водіями без зауважень та застережень, відображає рух транспортних засобів перед зіткненням та їх кінцеве розташування, а також містить дані про місце зіткнення, яке знаходиться в межах смуги дорожнього руху автомобіля «Audi» і світлофорний об`єкт яким керувався останній.

З наданої суду апеляційної інстанції відповіді КП «Центр організації дорожнього руху» щодо режиму роботи світлофорів по напрямкам на перехресті об`єкту бульвар Тараса Шевченка - вул. Старовокзальна в м. Києві вбачається, що коли для автомобілів в напрямку руху з вул.Дмитріївської та вул. Саксаганського майже одночасно вмикається зелене світло (напрямок №3,4), то водіям, які рухаються з бульвару Тараса Шевченка та з проспекту Перемоги в зустрічному напрямку - вмикається червоне світло (напрямок №1,2) При цьому, для автомобілів, які розпочинають рух з вул. Дмитріївської, зелений сигнал світлофору увімкнений значно коротший проміжок часу (напрямок №4), ніж для автомобілів, які розпочинають свій рух на перехрестя з вул. Саксаганського (напрямок №3) (а.с.40-41 т.1).

Відповідно до пункту 16.5 Правил дорожнього руху України у разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід.

Оцінені судом апеляційної інстанції докази, які містяться в матеріалах справи та перевірені в суді апеляційної інстанції, дають суду можливість встановити, що водій автомобіля «Audi» до моменту зіткнення рухався по вулиці Дмитріївська на зелений сигнал світлофору.

В той же час водій ОСОБА_2 , розвертаючись, не надав дорогу автомобілю «Audi» під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався прямо, що спричинило зіткнення транспортних засобів.

В той же час матеріалами справи не підтверджуються пояснення водія ОСОБА_2 про те, що в даній дорожній ситуації він завершував проїзд перехрестя, і водій автомобіля «Audi» ОСОБА_1 зобов`язаний був дати йому дорогу для завершення цього маневру.

Цим самим спростовуються висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п.16.5 ПДР України, а отже і вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Оскільки в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, якими встановлюється винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.16.5 Правил дорожнього руху України, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

З наведених підстав апеляційна скарга захисника Осадчого А.М. підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Осадчого Анатолія Михайловича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 03 квітня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн., - скасувати.

Провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Мосьондз