Справа № 152/415/20
П О С Т А Н О В А
іменем України
19 червня 2020 року м. Шаргород
Справа №152/415/20
Провадження №3/152/267/20
Суддя Шаргородського районного
суду Вінницької області Славінська Н. Л.,
з участю особи, яка притягається
до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,
розглянувши матеріали, які надійшли від Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соснівка Шаргородського району Вінницької області, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, не є пенсіонером, не є особою з інвалідністю, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,
- за ч.1 ст.130 КпАП України,
ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України, керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, а саме: 17.04.2020 року о 15 годині 40 хвилин в м. Шаргород Вінницької області, на вул. Шолом Алейхема, будучи в стані алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом «ЗАЗ 110307» з державним номерним знаком НОМЕР_2 , чим порушив вимоги п.2.9 ПДР України. Огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився в Шаргородській ЦРЛ.
В суді ОСОБА_1 винуватим себе у вчиненні адміністративного правопорушення при вище наведених обставинах визнав, пояснив, що дійсно 17.04.2020 року йому подзвонили знайомі та повідомили про те, що обікрали його будинок, який знаходиться на АДРЕСА_1 , тому він відразу взяв у вітчима машину і поїхав до свого будинку, де виявив, що вибиті вікна та двері у будинку, розкидані речі. В цей час його знайомі, які телефонували йому напередодні, прийшли до його будинку, теж побачили безлад усередині будинку, а також, що він емоційно сприйняв цю крадіжку і запропонували випити з ними горілки. Після цього він дійсно випив приблизно 50 грамів горілки і сів в автомобіль, завівши його та тільки від`їхав від свого будинку до повороту з вулиці Шолом Алейхема, як побачив три екіпажі поліцейських, якими і був зупинений. При цьому, також зазначив, що на його переконання, посвідчення водія він отримував, але де воно знаходиться зараз, він не пам`ятає.
Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).
Згідно з п.п. «а» п.2.9. ПДР України, водієві забороняється, в тому числі, керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч.1 ст.251 КУпАП).
Крім признання вини, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення також доведена матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №204911; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.04.2020 року за №44, з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до вимог п.п.2.5, 2.9 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин, а також під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу; водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України за №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів… Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування…
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не оспорює факту керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Виходячи з аналізу доказів, що наявні в матеріалах справи та пояснень ОСОБА_1 , у діях останнього вбачаю склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ч.1 Закону України «Про автомобільний транспорт», водій це особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.
Згідно з п.1.10 Правил дорожнього руху України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії, а також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Так, з довідки Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області вбачається, що ОСОБА_1 , згідно з даними інформаційного порталу Національної поліції України АІС «Армор» та підсистеми «НАІС», посвідчення водія не отримував (а.с.4).
У відповідності до п.28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005 ( з наступними змінами), суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів, коли винна особа взагалі не отримувала такого права.
Враховуючи наведене, зокрема, відсутність у ОСОБА_1 права на керування транспортними засобами, суд вважає, що на ОСОБА_1 , який не є водієм у розумінні проаналізованих вище вимог ПДР України, слід накласти стягнення як на іншу особу, яка керує транспортним засобом та відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП, без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки останній посвідчення водія не отримував.
На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.130, ст.ст.283, 284, 294 КпАП України,
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Суддя: