печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2020 року суддя Печерського районного суду м. Києва Константінова К.Е., розглянувши матеріали, які надійшли з Секретаріату Уповноваженого ВР України з прав людини, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка працює заступником Міністра юстиції України з питань європейської інтеграції, адреса: м. Київ, вул. Городецького, 13,

за ч. 2 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , будучи заступником Міністра юстиції України з питань європейської інтеграції, 02.09.2020 року необґрунтовано віднесла інформацію до інформації з обмеженим доступом, чим вчинила правопорушення за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, за наступних обставин.

До Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини надійшло звернення виконавчого директора громадської організації «Антикорупційний штаб» ОСОБА_2 щодо порушення Міністерством юстиції України його права на інформацію.

На підставі Закону України «Про доступ до публічної інформації» потерпілий звернувся до Кабінету Міністрів України із запитом від 20.08.2020 № 2487/08 щодо надання повідомлення, отриманого Урядом чи відповідним міністерством від тютюнових компаній, про захист їхніх прав як іноземних інвесторів шляхом арбітражу. Відповідно до частини третьої статті 22 Закону запит потерпілого направлено належним розпорядникам, зокрема. Міністерству, про що потерпілому повідомлено листом Секретаріату Кабінету Міністрів України від 28.08.2020 № 17-20/2403.

Листом Міністерства від 02.09.2020 № 39014/296-6-20/33.4 за підписом заступника Міністра юстиції України з питань європейської інтеграції ОСОБА_1 потерпілому повідомлено, що запитувана ним інформація належить до службової, але без дотримання вимог частини другої статті 6 та частини першої статті 22 Закону.

При цьому розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту у разі, якщо інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону (пункт 2 частини першої статті 22 Закону).

З огляду на вказане вище листом від 02.09.2020 № 39014/296-6-20/33.4 за підписом заступника Міністра юстиції України з питань європейської інтеграції ОСОБА_1 запитувану потерпілим інформацію необґрунтовано віднесено до інформації з обмеженим доступом, чим вчинено правопорушення, передбачене ч.2 ст. 212-3 КУпАП.

Вказане правопорушення виявлено 03.11.2020.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про місце, день та час судового розгляду повідомлялася належним чином, суд на підставі ст. 268 КУпАП визнав можливим розглянути справу за її відсутності, з огляду на її процесуальну позицію, викладену у письмових поясненнях.

Так, 11.12.2020 року до суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_1 , за змістом яких вона просила закрити справу за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Так, під час підготовки відповіді на запит було допущено помилку, зокрема в частині кваліфікації запитуваної інформації з обмеженим доступом як службової. Натомість, вказана інформація є конфіденційною та також не підлягає розголошенню відповідно до вимог статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації». Крім того, у повідомленні про спір, одержаному державою Україна від групи компаній «Філіп Моріс» зазначено «КОНФІДЕНЦІЙНО», отже сам автор повідомлення про спір визнав інформацію, що міститься в зазначеному повідомленні конфіденційною. Крім того, згідно з практикою, що склалася у арбітражних провадженнях, в яких однією із сторін є держава Україна, сторони погоджують конфіденційність такого розгляду та матеріалів справи, про що арбітражні трибунали видають відповідні накази. Відповідно, вся інформація та документи, які відносяться до справи, є конфіденційними, а документи, отримані чи складені на стадії переговорів щодо можливого врегулювання спору (в першу чергу повідомлення про спір, тобто претензії, стають невід`ємною частиною відповідної арбітражної справи (у випадку, якщо сторонам не вдається досягти врегулювання спору мирним шляхом). Таким чином, обмеження нею у доступі до інформації було таким, що відповідає вимогам п.2 ст.6 Закону «Про доступ до публічної інформації», тобто з метою недопущення «розголошення інформації, яка може завдати істотної шкоди цим інтересам».

Також, згідно з наказом Мін`юсту від 04.10.2011 № 3116/5 «Про затвердження примірного Переліку видів публічної інформації, розпорядником якої є Міністерство юстиції України», а саме пункт 9 Переліку, не передбачено надання додаткової інформації, а тим більше повного тексту відповідних претензій. Більше того, інформація, яка міститься у повідомленні про спір, стосується розгляду судових справ господарськими судами, і за наявною у Мін`юсті інформацією такий розгляд здійснюються у закритих судових засіданнях (зокрема, справи Господарського суду м. Києва №910/17723/19 та № 910/17310/19), тобто право на ознайомлення з матеріалами судових справ має лише обмежене коло осіб, а повідомлення про спір пов`язані в першу чергу із зазначеними справами. Про зазначене було повідомлено ГО «Антикорупційний штаб» за результатами повторного розгляду запиту.

Вважала свої дії такими, що вчинені із дотриманням вимог законодавства, в межах і у спосіб, визначений Законом.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, письмові заперечення ОСОБА_1 та додатки до них, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язані з`ясувати зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Так, згідно ч.2 ст. 212-3 КУпАП, особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності у випадку порушення нею Закону «Про доступ до публічної інформації», зокрема, необгрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом.

Пункт 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши доводи ОСОБА_1 , які наведені вище, суд погоджується з ними і вважає їх такими, що грунтуються на вимогах чинного законодавства, а позицію начальника управлення моніторингу прав на звернення та інформацію Секретаріата Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_3 у відповідному протоколі про адмінправопорушення від 03.11.2020 відносно ОСОБА_1 безпідставною з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з пунктом 6 статті 14 Закону розпорядники інформації зобов`язані, зокрема, надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Законом визначено види інформації з обмеженим доступом та підстави, за яких розпорядник інформації може обмежити доступ до інформації.

Інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3)службова інформація (частина перша статті 6 Закону).

Так, положення частини першої статті 9 Закону вказують, що відповідно до вимог частини другої статті 6 Закону до службової інформації може належати така інформація: 1) що міститься в документах суб`єктів владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов`язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень; 2) зібрана в процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, яку не віднесено до державної таємниці.

Закон передбачає, що така інформація може бути віднесена до службової, але при дотриманні сукупності вимог, закріплених статтею 6 Закону, зокрема: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоровця населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

З огляду на вказане, а також на те, що згідно з практикою, що склалася у арбітражних провадженнях, в яких однією із сторін є держава Україна, сторони погоджують конфіденційність такого розгляду та матеріалів справи, суд вважає, що обмеження ОСОБА_1 у доступі до інформації було таким, що відповідає вимогам п.2 ст.6 Закону «Про доступ до публічної інформації», тобто з метою недопущення «розголошення інформації, яка може завдати істотної шкоди цим інтересам», у листі на запит ОСОБА_4 від 20.08.2020, Міністерства від 02.09.2020 № 39014/296-6-20/33.4 за підписом заступника Міністра юстиції України з питань європейської інтеграції ОСОБА_1, тобто нею обгрунтовано віднесно запитувану інформацію до інформації з обмеженим доступом.

За таких обставин, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням та з точки зору належності, допустимості та достатності, вважаю відсутнім в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, ч.5 ст.212-3, п.1 ч.1 ст. 247, 252, 266, 280 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.212-3 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя К.Е.Константінова