Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/565/20
Провадження №: 3/332/596/20
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2020 р. суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Шалпегіна О.Л., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Новікова І.О., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Красний Луч Луганської області, громадянина України, ПрАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь ім.. А.М.Кузьміна» провідний інженер, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 1732 КУпАП, -

встановив:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №244214 від 06.02.2020 - 17.01.2020 за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_1 вчинив відносно своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , насильство психологічного характеру, а саме - в присутності доньки ображав та кричав на колишню дружину ОСОБА_3 , 1992 року народження, яка є матір`ю дитини.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не визнав та пояснив, що спір з колишньою дружиною щодо виховання дитини існує, але відбувається у формі розмов та не пов`язаний із психологічним тиском та фізичним насиллям відносно дитини та колишньої дружини. Наданий висновок спеціаліста-психолога ЗОГО «Взаємодія» зроблений на основі запису телефонних розмов між ним та колишньою дружиною - ОСОБА_3 , які відбувались наприкінці грудня 2019 року та нівелюється висновком психолога кафедри психології Запорізького національного університету. 17.01.2020 ніякого конфлікту між ним та ОСОБА_3 не відбувалось.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Новіков І.О. у судовому засіданні наголосив про наявність в матеріалах справи копії висновку спеціаліста-психолога від 22.02.2020 за результатами проведеного психологічного обстеження неповнолітньої ОСОБА_2 відповідно до якого дитина не відчуває себе скривдженою та виражає почуття любові та поваги до батька. Враховуючи викладене, захисник просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Крім того зазначив про факт спливу на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

ОСОБА_3 , повідомлена про дату, час та місце розгляду справи справи, до судового засідання не з`явилась. Безпосередньо перед судовим засіданням через канцелярію суду надала заяву про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Також зазначила, що вважає себе та неповнолітню доньку потерпілими у цій справі, оскільки у грудні 2019 року ОСОБА_1 застосував до неї фізичну силу у присутності дитини. У січні 2020 року вона звернулась за допомогою до центру «Взаємодія». З приводу конфлікту, який стався у грудні 2019 року вона надавала пояснення працівникам поліції, що і стало підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;
Поняття «психологічне насильство» міститься у п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону «Про запобігання та протидію домашньому насильству», де зазначено, що це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.06.2015, який було розірвано рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 24.10.2018 (а.с. 12-13).

Від шлюбу вказані особи мають неповнолітню доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7).

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №244214 від 06.02.2020, складеного інспектором ЮПСП Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області випливає, що ОСОБА_1 обвинувачується у вчинені домашнього насильства психологічного характеру відносно своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке виразилось у тому, що ОСОБА_1 у присутності доньки ображав та кричав на колишню дружину ОСОБА_3 , 1992 року народження, яка є матір`ю дитини (а.с. 5).

Однак, під час розгляду справи встановлено та підтверджується поясненнями ОСОБА_1 , що конфлікт з приводу виховання дитини виник між ним та ОСОБА_3 у грудні 2019 року , телефонні розмови, які були предметом дослідження психолога також відбулись наприкінці грудня 2019 року. 17.01.2020 ніяких сварок чи конфліктів між колишнім подружжям не відбувалось.

У наданих ОСОБА_3 письмових поясненнях також зазначено про конфлікт, який відбувся у грудні 2019 року, що стало підставою для її звернення до психолога.

Вказані обставини підтверджуються, зокрема, тим, що повідомлення про вчення насильства в сім`ї та реальну загрозу його вчинення Запорізькою обласною громадською організацією «Об`єднання психологів та психоаналітиків «Взаємодія» за зверненням ОСОБА_3 було складено 13.01.2020.

Отже, судом встановлено неточності у фабулі адміністративного правопорушення щодо інформації про його дату, час та обставини, допущені уповноваженою особою при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Крім того, вказаний документ містить інформацію про відсутність потерпілої у вказаному проваджені, що фактично не відповідає встановленим під час розгляду справи обставинам та суперечить фабулі правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_1 .

Вказані неточності не були усунуті уповноваженою особою Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, незважаючи на те, що справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності двічі поверталась суддею ОСОБА_4 на доопрацювання.

З викладених вище мотивів суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №244214 щодо подій, які склались між колишнім подружжям ОСОБА_5 у грудні 2019 року є неналежним доказом вчинення правопорушення у цій справі,оскільки 17.01.2020 ніякого конфлікту між колишнім подружжям не було.

Уповноваженою особою при складанні протоколу та оформлені справи про адміністративне правопорушення фактично не були встановлені обставини подій та конфлікту між колишнім подружжям.

Європейський суду з прав людини у рішенні від 20.09.2016 року у справі «Karelin v.Russia» заява №926/08 зазначив, що за умови наявності певної неточності чи суперечностей у фабулі адміністративного правопорушення, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому у ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

З урахуванням принципу змагальності сторін та практики Європейського суду з прав людини самостійне встановлення судом обставин адміністративного правопорушення, які не були зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення є порушенням права особи, яка притягається до відповідальності на справедливий суд, закріпленого ст. 6 Європейської конвенції з прав людини.

Відтак, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки обставини, зазначені у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення не підтверджені під час розгляду справи в суді. Висновки суду не можуть ґрунтуватись на припущеннях.

На підставі викладеного, провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події вказаного вище адміністративного правопорушення.

Одночасно суд вважає за необхідне про викладені у мотивувальній частині вказаної постанови факти повідомити начальника Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області з метою вжиття відповідних заходів щодо недопущення аналогічних порушень у майбутньому.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 283-285 КУпАП,

постановив:
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити за відсутністю події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 173-2 КУпАП.

Про викладені у мотивувальній частині вказаної постанови факти повідомити начальника Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області з метою вжиття відповідних заходів щодо недопущення аналогічних порушень у майбутньому.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду в десятиденний строк з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження в разі, якщо скарга не була подана.

Суддя О.Л.Шалпегіна