ПОСТАНОВА

іменем України

16 червня 2020 року м.Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Качаленка Є.В.,

за участю секретаря Федорцової І.С.,

розглянув справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Кіровське Донецької області, не працює, інвалід ІІ групи, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі матеріалів, які надійшли від Торецького ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області,

ВСТАНОВИВ:

09.06.2020 року о 01.00 год. ОСОБА_1 знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 вчинив психологічне домашнє насильство в сім`ї, а саме висловлювався нецензурною лайкою на адресу своєї співмешканки ОСОБА_2 , за що передбачена відповідальність ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Крім того, 09.06.2020 року о 01.00 год. Агафонов знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 вчинив фізичне домашнє насильство в сім`ї, а саме штовхав свою мати ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 36 КУпАП вказані правопорушення вчинені однією і тією ж особою, у зв`язку з чим підлягають одночасному розгляду суддею.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву з проханням справу розглянути за його відсутності.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Вина ОСОБА_1 підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №676816 від 10.06.2020 року, протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №676817 від 12.06.2020, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а також іншими доказами, що містяться в матеріалах справи.

Суд проаналізував докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності, достатності та вважає доведеною повністю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) психологічного характеру, внаслідок чого могла була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, суд відповідно до вимог ст.33 КУпАП враховує всі обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан.

Так, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не працевлаштований, інвалід ІІ групи, раніше не притягався до адміністративної відповідальності, вчинив правопорушення, що відрізняється підвищеною суспільною небезпекою, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне призначити стягнення на підставі ст.36 КУпАП, в межах санкції частини 1 статті 173-2 КУпАП у виді штрафу, оскільки на думку суду застосування до нього саме такого виду адміністративного стягнення є достатнім заходом впливу для виправлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню домашнього насильства в подальшому.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» інваліди І та ІІ групи звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю, суд вважає за доцільне звільнити його від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.36, 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на підставі ст.36 КУпАП накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» із змінами та доповненнями звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу. У разі несплати штрафу постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушення. Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строк подання апеляційної скарги, яка може бути подана особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Донецького апеляційного суду через Дзержинський міський суд.

Суддя Є.В. Качаленко