Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/311/20
Провадження № 3/670/128/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року смт. Віньківці

Суддя Віньковецького районного суду Хмельницької області Потапов О.О., розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , -

за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 17.05.2020 року біля 23.10 год. за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 умисно вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме штовхав, обзивав її нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю останньої, чим порушив п. 14 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», вчинив правопорушення оговорене ст. 173-2 ч. 1 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 визнав свою вину повністю, кається. Повідомив, що не стримався через те, що зять, який розлучився з його донькою не допомагає матеріально дитині, тому виник конфлікт із дружиною, який на теперішній час погашено.

Відповідно до Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно з положеннями ст. 173-2 ч. 1 КУпАП відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КупАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо.

Винність що ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ГР № 112584 від 17.05.2020 року складеним інспектором Віньковецького ВП з підписами порушника про скоєне;

- рапортом чергового Віньковецького ВнП Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області від 18.05.2020 року про вказану подію;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 в матеріалах справи про те, що батько зайшов у стані сп`яніння і в будинку став обзивати нецензурно маму;

- заявою ОСОБА_2 про погрози з боку чоловіка розправою та нецензурну лайку його в будинку 17.05.2020 року відносно неї.

Представлені докази суд відповідно до вимог ст. 251 КУпАП вважає належними та допустимими.

Відповідно до ст. 34 КУпАП обставина, що пом`якшує відповідальність правопорушника є його щире розкаяння.

Обтяжуючих відповідальність обставин, передбачених ст. 35 КУпАП, не встановлено.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд бере до уваги, що згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи, що ОСОБА_1 раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності, вчинене ним правопорушення не призвело до істотного порушення прав та свобод громадян, його поведінка у судовому засіданні свідчить про глибоке каяття, а подружжя ображали спільно один одного, то дії порушника слід визнати малозначними.

На час розгляду справи дружина просить провадження закрити. Чоловік працює, позитивно характеризується за місцем проживання, утримує сім`ю, в якій є малолітній внук . За вказаних обставин та, у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, на думку суду ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст.22, 173 -2 ч.1 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за ч.1 статті 173 -2КУпАП та винести йому усне зауваження.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду через Віньковецький районний суд.

Суддя О.О. Потапов