Справа № 477/628/20 Провадження № 3/477/489/20
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 р. м. Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Полішко В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з 2 відділу 9 управління Головного управління військової контррозвідки Департаменту контррозвідки Служби Безпеки України, про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , працюючого начальником відділення збору, обробки та доведення розвідувальної інформації командного пункту в/ч НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Заводським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області 01 жовтня 1996 року,

до адміністративної відповідальності за пунктом 6 частини 1 статті 212-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

10 квітня 20202 року на адресу суду надійшла справа про адміністративне правопорушення №477/628/20 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за пунктом 6 частини 1 статті 121-2 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 01 квітня 2020 року №9/844/27/9 та встановлено під час розгляду справи ОСОБА_1 працює начальником відділення збору, обробки та доведення розвідувальної інформації командного пункту в/ч НОМЕР_1 . Має допуск до державної таємниці за формою 2.

Водночас ОСОБА_1 не виконав взяті на себе «Зобов`язання громадянина України у зв`язку з допуском до державної таємниці». Так, 04 березня 2020 року майор ОСОБА_1 , який виконував обов`язки оперативного чергового в/ч НОМЕР_1 , передав 2 найменування таємної документації на довірчих відносинах помічнику оперативного чергового в/ч НОМЕР_3 лейтенанту ОСОБА_2 , без документального підтвердження факту прийому-передачі матеріальних носіїв секретної інформації. Попередньо, 04 березня 2020 року майор ОСОБА_1 отримав зазначені матеріальні носії секретної інформації у попереднього оперативного чергового відповідно до запису в журналі бойового чергування від 04 березня 2020 року № 1395, чим порушив вимоги статті 28 Закону України «Про державну таємницю» та пункту 116 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2013 № 939.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за пунктом 6 частини 1 статті 212-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, вину у вчиненому визнав, обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення підтвердив. Щиро розкаявся у вчиненому.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 252 КУпАП України визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозицією пункту 6 частини 1 статті 212-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про державну таємницю, а саме невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.
Відповідно до вимог статті 27 Закону України «Про державну таємницю» та пункту 65 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2013 № 939 (Порядок-939), наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 16 червня 2014 року за № 120 ОСОБА_1 надано доступ до державної таємниці, а саме до інформації з найвищим грифом секретності «Цілком таємно» і «Таємно».
06 травня 2014 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, взяла на себе письмове зобов`язання громадянина України у зв`язку з допуском до державної таємниці щодо збереження державної таємниці, яка буде йому довірена, виконання вимог режиму секретності, нерозголошення відомостей, що складають державну таємницю та додержання інших вимог законодавства про державну таємницю.
Пунктом 5 частини 1 статті 28 Закону України «Про державну таємницю» закріплено, що громадянин, якому надано допуск до державної таємниці, зобов`язаний повідомляти посадових осіб, які надали йому доступ до державної таємниці, та відповідні режимно-секретні органи про виникнення обставин, передбачених статтею 23 цього Закону, або інших обставин, що перешкоджають збереженню довіреної йому державної таємниці, а також повідомляти у письмовій формі про свій виїзд з України.

Дослідивши матеріали справи, а саме: матеріали службового розслідування, з огляду на які встановлений факт порушення ОСОБА_1 державної таємниці, з якими особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ознайомлена та заперечень не має, витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 30 червня 2018 року № 156 про призначення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності з 30 червня 2018 року на посаду начальника відділення збору, обробки та доведення розвідувальної інформації командного пункту в/ч НОМЕР_1 ; додаток до «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування. на підприємствах, в установах і організаціях», в якому закріплені зобов`язання громадянина України у зв`язку з допуском до державної таємниці та з яким ОСОБА_1 був ознайомлений під підпис; довідку командира військової частини НОМЕР_3 від 10 березня 2020 року № 535, з огляду на яку ОСОБА_1 надано допуск до державної таємниці за формою 2 та надано допуск до інформації з грифом секретності «Цілком таємно», «Таємно», письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких він не заперечував щодо вчиненому правопорушення, письмові пояснення свідка ОСОБА_2 , який підтвердив факт залишення ОСОБА_1 04 березня 2020 року близько 13-00 години свого робочого місця та передачу йому обов`язків оперативного чергового; службові характеристики.
Аналізуючи вищевказане, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується дослідженими у справі доказами, та тягне адміністративну відповідальність, передбачену пунктом 6 частини 1 статті 212-2 КУпАП.

Враховуючи особу правопорушника, який щиро розкаявся у вчиненому, вперше притягується до адміністративної відповідальності, вважаю можливим накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у мінімальному розмірі.

Оскільки пунктом 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, герої України, то судовий збір з ОСОБА_1 не стягується.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 212-2, ст.ст. 283, 284 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого пунктом 6 частини 1 статті 212-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 (п`ятсот десять) грн. 00 коп.

Штраф перераховувати на рахунок UA0014172, Одержувач Вітовське УК/Вітовський р-н/21081100; ЄДРПОУ одержувача 37992601, Банк одержувача Казначейство України (ЕАП); код класифікації 21081100.

Постанова може бути оскаржена через Жовтневий районний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.В. Полішко