Іллічівський районний суд м.Маріуполя
Справа № 264/2970/20
ПОСТАНОВА

01.06.2020 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Кузнецов Дмитро Володимирович, розглянувши матеріали, що надійшли з Військової частини НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який проходить військову службу на посаді командира ремонтно-механічного відділення військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований у АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

У провадження Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшов матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 79 від 23 лютого 2020 року, ОСОБА_1 23 лютого 2020 року близько 09 год. 20 хв. виконував обов`язки військової служби в умовах особливого періоду на території військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 у стані алкогольного сп`яніння.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку про необхідність закриття провадження у справі внаслідок відсутності події правопорушення з наступних підстав.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Так, відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачена за виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби у стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду

На підтвердження викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин до матеріалів справи додані копія сертифікату спеціаліста, витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.11.2019 року № 300, яким старший сержант ОСОБА_1 вважається таким, що 05.11.2019 року прибув у службове відрядження до військової частини НОМЕР_1 , копія військового квитка на ім`я ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Проте автором протоколу не було надано суду акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів або інших доказів, які б об`єктивно та достеменно могли свідчити про перебування ОСОБА_1 23 лютого 2020 року під час виконання обов`язків військової служби в умовах особливого періоду у стані алкогольного сп`яніння, тобто вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може гуртуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене, за відсутності інших об`єктивних джерел фактичних даних про обставини, що підлягають доказуванню в цій справі, дані, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути покладені в основу судового рішення. Таким чином, суд не знаходить підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч 3 ст. 172-20 КУпАП України через відсутність в його діях події даного адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю внаслідок відсутності події правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч 3 ст. 172-20 КУпАП закрити, внаслідок відсутності події адміністративного правопорушення.

На постанову протягом 10 днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Суддя: Д. В. Кузнецов