Справа 587/901/20
Номер провадження 3/573/442/20
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 червня 2020 року м. Білопілля

Суддя Білопільського районного суду Сумської області Черкашина М.С., розглянувши матеріали, які надійшли із Сумського РВП ГУНП у Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, паспорт № НОМЕР_1 , ІПП НОМЕР_2 ,

за ч. 4 ст. 130, ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

26 травня 2020 року до Білопільського районного суду Сумського районного суду Сумської області на підставі постанови Сумського районного суду Сумської області від 19 травня 2020 року надійшли матеріали адміністративної про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення останнім адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 130 та ст. 124 КУпАП.

Зі змісту протоколу серії ОБ № 025238 вбачається, що 03 травня 2020 року о 19.00 год. на автошляху Суми-Путивль-Глухів водій автомобіля ВАЗ 21104, д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_1 вживав алкоголь (пиво) після дорожньо-транспортної пригоди з його участю в присутності свідків, після зупинки автомобіля, так як автомобіль зазнав механічні пошкодження, чим порушив п. 2.10 є ПДР. Факт вживання алкоголю був підтверджений результатом продуття алкотестеру «Драгер», а саме 1, 48% проміле. Після чого водій був доставлений до лікарні для встановлення факту вживання алкоголю.

Своїми вищевказаними протиправними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.10 є ПДР України, адміністративна відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 130 КУпАП, тобто вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Крім того, зі змісту протоколу серії ОБ № 025278 вбачається, що 03 травня 2020 року о 19:00 год. на автошляху Р-44 Суми-Путивль-Глухів водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21104, д.н.з. НОМЕР_3 не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом DAEWOO LANOS н. з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду в попутному напрямку , чим порушив п.12.1, 13.1. ПДР. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 124 КУпАП тобто порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

За приписами ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Постановою Сумського районного суду Сумської області від 19 травня 2020 року адміністративні матеріали: №587/901/20 (3/587/513/20) з адміністративним матеріалом №587/996/20 (3/587/600/20) відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 та ст. 124 КУпАП об`єднані в одне провадження, присвоївши об`єднаній адміністративній справі єдиний номер №587/901/20 (провадження 3/587/513/20), а матеріали справи про адміністративне правопорушення направлено за підсудністю до Білопільського районного суду Сумської області.

В суді ОСОБА_1 винним себе визнав, викладені у протоколах обставини підтвердив повністю.

Крім того, з інформаційної довідки Білопільської міської ради Сумської області вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований за вказаною у протоколі адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 37).

Враховуючи вище викладене, судом встановлено, що при складанні протоколу було встановлено зареєстроване місце проживання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із Законом.

На підставі положень ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення саме на посадову особу, яка його складає, покладається обов`язок надання суду доказів на підтвердження того правопорушення, яке зазначається у протоколі про адміністративне правопорушення.

Частиною 4 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Згідно з вимогами п. 2.10 є Правил дорожнього руху, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

В силу положень ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Відповідно до п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандарт; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшерсько акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Отже, проведення огляду та оформлення результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння послідовно проводиться в такий спосіб: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу або у випадку незгоди водія з його результатами - лікарем закладів охорони здоров`я, які затверджені управлінням охорони здоров`я місцевих держаних адміністрацій. В інших закладах охорони здоров`я проведення вказаного огляду заборонено.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В своєму рішенні від 29.06.2007 по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортним засобом є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що призвели до пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як вбачається із змісту диспозиції ст. 124 КУпАП, об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого даною нормою, характеризується наступними елементами: діянням тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, яке може бути виражене як у дії так і в бездіяльності; наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна; а також причинним зв`язком між наведеними діянням та наслідками.

Згідно з вимогами п. 12.1 Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п. 13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень також підтверджується дослідженими судом письмовими матеріалами справи, зокрема протоколами серії ОБ № 025238 від 04 травня 2020 року, серії ОБ № 025278 від 05 травня 2020 року про адміністративне правопорушення, складеними відносно ОСОБА_1 за вчинення останнім адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 130 та ст. 124 КУпАП, які за своїм змістом відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, результатами тесту на стан алкогольного сп`яніння №780 від 03 травня 2020 року, письмовими поясненнями свідків та потерпілого, свідоцтвом про реєстрацію т/з, технічним паспортом т/з, актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 03 травня 2020 року, схемою огляду місця ДТП від 03 травня 2020 року, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Всі зазначені докази не викликають сумнівів у їх достовірності та допустимості.

Відповідно до пункту 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від №18 від 19 грудня 2008 року) «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КУпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає.

Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 130 та ст. 124 КУпАП, знайшла своє підтвердження в суді.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії; водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Таким чином, особа, яка вчинила правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, керуючи транспортним засобом, має посвідчення водія відповідної категорії, є водієм у розумінні ПДР та положень ст. 130 КУпАП, а тому підлягає адміністративному стягненню у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

При визначенні виду та міри стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, на підставі ст. ст. 33, 36 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, який становить значну суспільну небезпеку в сфері безпеки дорожнього руху, ступінь вини та особу ОСОБА_1 приходжу до висновку, що стягнення у вигляді адміністративного арешту є таким, що буде сприяти запобіганню вчиненню останнім нових правопорушень з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 130, ст. 124, ст. ст. 33, 36, 40-1, 294 КУпАП, п.п. 1.10, 12.1, 13.1, 2.10є ПДР, суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 130 та ст. 124 КУпАП, і застосувати до нього адміністративне стягнення на підставі ст. 36 КУпАП у виді адміністративного арешту на строк 15 (п`ятнадцять) діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Строк відбуття адміністративного арешту рахувати з дня поміщення ОСОБА_1 до Сумського ІТТ № 1 м. Суми ГУНП України в Сумській області.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з наступного дня після набрання рішенням законної сили, а в разі, якщо судове рішення підлягає негайному виконанню з наступного дня після його постановлення.

Суддя