БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 3/356/70/20
Справа № 356/156/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2020 суддя Березанського міського суду Київської області Капшученко І. О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Березанського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 4 ст. 122 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 059776 від 13.03.2020 водій ОСОБА_1 о 16 годині 00 хвилин в день складення протоколу, керуючи автомобілем VOLKSWAGEN Caravelle, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Шевченків шлях, на перехресті вул. Шевченків шлях та вул. Набережна не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», не надав дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі, змусив водія автомобіля RENAULT Dokker, д.н.з. НОМЕР_2 , на синьому фоні, різко гальмувати та змінювати напрямок руху, щоб уникнути зіткнення, чим створив аварійну ситуацію, а також не надав перевагу транспортному засобу з увімкненим синім проблисковим маячком.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 додатку І, п. 3.2 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 122 КУпАП.

03.06.2020 через канцелярію суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про об`єднання справ в одне провадження, обґрунтоване тим, що на даний час в провадженні Березанського міського суду перебувають дві справи, предметом розгляду яких є вчинення адміністративного правопорушення на автомобілі VOLKSWAGEN, д.н.з. НОМЕР_1 , під його керуванням, а саме адміністративна справа за його заявою до поліцейського СРПП Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області, сержанта Андрійченка Я. ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії БАА № 763106 за ч. 1 ст. 126 КУпАП (справа № 356/252/20), а також справа про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП. За таких обставин, з метою процесуальної економії часу, а також повного та всебічного розгляду справ, просить суд об`єднати вказані справи про вчинення адміністративних правопорушень за ч. 4 ст. 122 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП в одне провадження, а також залучити до участі у справі поліцейського СРПП Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області Андрійченка Я. О. (а.с.22).

ОСОБА_1 як особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином у відповідності з вимогами ст. 277-2 КУпАП. Причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило (а.с.14,18,21).

З урахуванням положень ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи вказане, з огляду на вимоги ч. 2 ст. 268 КУпАП, згідно яких при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 122 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Так, розглянувши подане клопотання про об`єднання справ в одне провадження, дослідивши матеріали справи та додані до них докази, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для його задоволення з наступних підстав.

У відповідності до статті 125 Конституції України система судів загальної юрисдикції в Україні будується, зокрема, за принципом спеціалізації і визначається законом.

За змістом ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства - цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, можуть бути суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Так, як вбачається з матеріалів справи, предметом даного судового розгляду є справа про притягнення громадянина ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 059776 від 13.03.2020 (№ 356/156/20) та відповідно до визначених КУпАП процедур.

Водночас, за інформацією на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за адресою: http://be.ko.court.gov.ua, в провадженні судді Березанського міського суду Київської області Лялик Р. М. перебуває адміністративна справа № 356/252/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області Андрійченка Я. О. про скасування постанови про адміністративне правопорушення, відтак, справа, що підлягає розгляду за правилами іншого виду судочинства, тому не може бути об`єднана в одне провадження з даною справою про адміністративне правопорушення, а в задоволенні клопотання слід відмовити.

Водночас, згідно положень ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, а також забезпечення виконання винесеної постанови.

Так, підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення нею адміністративного правопорушення.

За визначенням статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 4 статті 122 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян, відтак, є відсильною до приписів вказаних в ній норм КУпАП, в яких визначене правило поведінки, що є елементом юридичного складу даного правопорушення.

Так, положеннями частини 1 та 3 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків та ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями.

Як визначено положеннями статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2011 (далі ПДР).

Відповідно до п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, за змістом п. 1.5 ПДР дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно з п. 8.1 ПДР регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

У відповідності з вимогами підрозділу 2 розділу 33 ПДР, дорожній знак 2.1 "Дати дорогу " є знаком пріоритету та зобов`язує водія дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.

Окрім того, як визначено п. 3.2 ПДР, у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов`язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів).

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Враховуючи вказане, вина ОСОБА_1 у вчиненому за наведених вище обставин підтверджується сукупністю наданих суду доказів, що повністю узгоджуються з фактичними обставинами події правопорушення, зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення та встановленими в судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 059776 від 13.03.2020 (а.с.1), рапортом поліцейського Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області, старшого сержанта поліції Левченка О. від 13.03.2020, за змістом якого останній під час несення служби спільно з сержантом поліції Андрійченком Я. О. 13.03.2020 в м. Березань керував службовим автомобілем RENAULT Dokker, д.н.з. НОМЕР_2 , на синьому фоні, по вул. Набережна та на перехресті з вул. Шевченків шлях водій автомобіля VOLKSWAGEN Caravelle, д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку «Дати дорогу» та змусив його різко гальмувати, змінювати напрямок руху, чим створив аварійну ситуацію (а.с.5).

Крім того, в судовому засіданні був переглянутий долучений до матеріалів справи диск з файлом відеозапису події правопорушення, що повністю узгоджується з вказаними в протоколі та встановленими в судовому засіданні обставинами (а.с.6).

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена, в його діях суд вбачає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на особу, яка вчинила адміністративне правопорушення, суд враховує положення ст.ст. 33-35 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, і вважає за необхідне застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника та ступеню його вини, а також необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Згідно з ч. 1 ст. 27 КУпАП штраф є грошовим стягненням, що накладається на громадян, посадових та юридичних осіб за адміністративні правопорушення у випадках і розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Ставки сплати судового збору встановлено ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», відповідно до п. 5 якої у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення розмір судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який, з урахуванням положень статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", з 01.01.2020 року встановлено у розмірі 2 102 грн.

Відтак, з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 40-1, ст. 122, 251-252, 268, 283-284, 294, 299, 307-308 КУпАП України, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 680 (шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок.

Сума штрафу підлягає сплаті на користь держави (р/р № UA0010001; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/21081300; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989; код класифікації доходів бюджету: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір на користь держави (р/р № UA0026001, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код класифікації доходів бюджету: 22030106) у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, в установу банку України не пізніш як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення копії постанови суду, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний термін, постанова буде направлена до органу державної виконавчої служби для організації примусового виконання в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові суду, а саме 1 360 (одна тисяча триста шістдесят) гривень 00 копійок, а також витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову судді може бути подана протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Березанський міський суд Київської області.

Строк пред`явлення постанови для виконання 3 (три) місяці з дня набрання нею законної сили згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя: І. О. Капшученко