Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

1 червня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Таджикистану, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 5 лютого 2020 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 05.02.2020 року на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 6 грудня 2019 року близько 23 години 25 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "BMW X5" д/н НОМЕР_1 на пр-ті Героїв Сталінграду в м. Києві з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає про недотримання суддею місцевого суду вимог ст.ст.245, 280 КУпАП стосовно всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. Стверджує, що ознак сп`яніння, які вказані в п.4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року(далі - Інструкція), у нього виявлено не було, реакцію зіниць на світло поліцейські не перевіряли, а тому записи в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності. Поліцейські змусили його заявити, що він відмовляється від огляду на стан сп`яніння, хоча на огляд його не направляли, бланк направлення на огляд не видали і, відповідно, у нього не було можливості його заповнити.

________________________________________________________________________

Справа № 33/824/1346/2020 Постанова винесена суддею Жуком М.В.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

Також вказує, що від керування транспортним засобом його відсторонено не було, а до пояснень свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 слід відноситись критично, так як вони надруковані за заздалегідь підготовлених бланках, які заповнені одним почерком. На записі портативного відеореєстратора поліцейського видно осіб, дані яких не встановлені і яким невідомо, чи проводився поліцейськими огляд на стан сп`яніння, чи направляли його поліцейські до закладу охорони здоров`я і чи керував він автомобілем. При цьому звертає увагу, що за приписами п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння, однак відеозаписом не зафіксовано, щоб він керував транспортним засобом і був зупинений поліцейськими. А тому вважає, що суд визнав його винуватим за відсутності доказів.

З наведених підстав просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі.

До апеляційного суду ОСОБА_1 , який своєчасно сповіщений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився і втретє направив клопотання з проханням відкласти апеляційний розгляд, оскільки він не може прибути в судове засідання через захворювання на застуду. Враховуючи те, що аналогічні клопотання про відкладення судових засідань, призначених на 14.04.2020 року, 18.05.2020 року, були задоволені, ОСОБА_1 було запропоновано надати докази на підтвердження поважності причин неявок. Жодних доказів, якими можуть бути документи закладу охорони здоров`я, він суду не надав, а тому лише формальне подання клопотання не свідчить про поважність причин неявки і згідно з ч.6 ст.294 КУпАП не перешкоджає апеляційному розгляду.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суддя місцевого суду згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення, дав належну оцінку доказам і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в: протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_1 , про що зазначено раніше; письмових поясненнях свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у присутності яких ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння; записі портативного відеореєстратора поліцейського.

Оскільки вказані докази об`єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду.

Доводи в апеляційній скарзі про те, що жодної з ознак алкогольного сп`яніння, передбачених Інструкцією, у нього виявлено не було, спростовуються даними у протоколі про адміністративне правопорушення, згідно з яким у ОСОБА_1 було виявлено такі ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, а також нестійка хода, що відповідає такій ознаці, як порушення координації рухів. І виявлення цих ознак не потребує перевірки реакції зіниць на світло.

Твердження ОСОБА_1 , що поліцейські змусили його на відеозапис відмовитися від огляду, розцінюються апеляційним судом як позиція захисту і намагання уникнути відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки об`єктивних причин, які б перешкодили йому пройти огляд на стан сп`яніння з використанням газоаналізатора "Drager" або в закладі охорони здоров`я у лікаря-нарколога, не було. Що ж стосується не видачі направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, то ні вимогами ст.266 КУпАП, ні Інструкцією не передбачено видачу його на руки особі, яка підлягає огляду.

Посилання ОСОБА_1 на те, що його не відсторонили від керування транспортним засобом, спростовуються наявною в справі розпискою ОСОБА_5 - водія сервісу "Uklon" про залишення йому на зберігання автомобіля "BMW X5" д/н НОМЕР_1 (а.с.3).

Не викликають жодних сумнівів стосовно їх правдивості і пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Відібрання пояснень свідків на бланку не суперечить вимогам закону, сам ОСОБА_1 не заперечував, що в присутності свідків відмовився від огляду на стан сп`яніння, і ці обставини зафіксовані відеозаписом. При цьому свідки засвідчили виключно відмову водія від огляду на стан сп`яніння, а не керування транспортним засобом. З приводу ж відсутності у справі доказів керування транспортним засобом слід зауважити, що ця обставинам ним не оспорювалася ні при оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ні в суді першої інстанції, оскільки у своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 власноручно вказав, що був зупинений поліцейськими з причини технічної несправності автомобіля.

Отже, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.

Стягнення на ОСОБА_1 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає санкції відповідної частини статті.

Таким чином постанова судді є законною та обґрунтованою і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 5 лютого 2020 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 /шестисот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Т.М. Тютюн