Справа №: 398/1221/20
провадження №: 3/398/589/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

"01" червня 2020 р. суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Крімченко Світлана Анатоліївна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Олександрійського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 22.04.2020 р. ОСОБА_1 16.04.2020 року близько 02год. 00хв. перетнув кордон в`їзду в Україну, відмовився від проходження обсервації, чим порушив п.5 Постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року (зі змінами, внесеними постановою КМУ № 262 від 08.04.2020 р.), а саме п.5 постанови КМУ № 255 від 02.04.2020 р. та зі змінами , внесеними в п.п. 1 п. 3 постанови КМУ №262 від 08.04.2020 р., чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.. 44-3 КУпАП, не визнав та пояснив, що 16.04.2020 року близько 02год. 00хв. перетнув кордон в`їзду в Україну з Польщі через пункт пропуску «Ягодин» . На пункті пропуску «Ягодин» у нього взяли аналіз крові на наявність коронавірусної хвороби COVID-19, виміряли температуру. Тест захворювання не підтвердив, підвищеної температури в нього не було. Також на пункті пропуску він підписав розписку про те, що перебуватиме на самоізоляції вдома . З приводу обсервації йому нічого не роз`яснювали і не пропонували. Після приїзду додому був на самоізоляції 14 днів вдома за адресою: АДРЕСА_1 , проживав сам. З квартири не виходив. До нього приїхали працівники поліції додому та склали протокол.Пояснення від його імені писав працівник поліції, він його підписав.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адмінправопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Зі змісту ст. 279 КУпАП вбачається, що справа про адміністративне правопорушення підлягає судовому розгляду в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. Тому вони, з урахуванням положень ст. 256 КУпАП мають бути викладені в протоколі конкретно, у спосіб, який унеможливлює їх неоднозначне тлумачення та відповідати диспозиції закону про адміністративну відповідальність за вказане правопорушення.

В диспозиції ст.44-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України"Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

В якості доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення було додано:

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 22.04.2020 року відповідно до яких останній пояснив, що 16.04.2020 року близько 02год. 00хв. він перетнув кордон з Польщі в Україну. На кордоні України він здав аналіз крові для перевірки на гостру респіраторну хворобу COVID-19, результат якого був негативний. При цьому, на кордоні прикордонники йому повідомили про те, що він повинен перебувати на самоізоляції за місцем свого проживання. З приводу необхідності перебування на обсервації йому ніхто нічого не говорив.

Олександрійським ВП ГУНП в Кіровоградській області 12.05.2020 р. направлено до суду копію листа ГУНП у Волинській області від 17.04.2020 р. про направлення списку осіб, які 16 квітня 2020 р. перетнули кордон України через пункт пропуску «Ягодин» Волинської області , та підлягали обов`язковій обсервації, проте відмовилися. В доданому списку зазначено ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зміст ст.44-3 КУпАП свідчить про її бланкетний характер, тобто порушені особою правила передбачаються не самою цією нормою, а містяться в положеннях іншого законодавства.

Обов`язкова госпіталізація осіб, які здійснюють перетин державного кордону, до обсерваторів (ізоляторів), які визначаються обласними, Київською міською державними адміністраціями, встановлена постановою КМУ від 11.03.2020 року №211.

Постановою КМУ від 02.04.2020 року №255, яка набрала законної сили 04.04.2020 року було внесено зміни до Постанови КМУ від 11.03.2020 року №211 , зокрема в п. 5 установлено, що обов`язковій госпіталізації до обсерваторів (ізоляторів), які визначаються обласними, Київською міською державними адміністраціями, підлягають зокрема :

особи, які здійснюють перетин державного кордону (крім осіб, які є працівниками дипломатичних представництв та консульських установ іноземних держав, представництв офіційних міжнародних місій, організацій, акредитованих в Україні, та членів їх сімей; водіїв та членів екіпажу вантажних транспортних засобів, членів екіпажів повітряних і морських, річкових суден, членів поїзних і локомотивних бригад, якщо немає підстав вважати, що вони були в контакті із хворою на COVID-19 особою).

Постановою КМУ № 262 від 8 квітня 2020 р. , яка набрала законної сили 10.04.2020 року, було внесено зміни до Постанови КМУ від 11.03.2020 року №211 абзац п`ятий у пункті 5 викладено в такій редакції:

особи, які здійснюють перетин державного кордону (крім осіб, які є працівниками дипломатичних представництв та консульських установ іноземних держав, представництв офіційних міжнародних місій, організацій, акредитованих в Україні, та членів їх сімей, водіїв та членів екіпажу вантажних транспортних засобів, членів екіпажів повітряних і морських, річкових суден, членів поїзних і локомотивних бригад, якщо немає підстав вважати, що вони були в контакті із хворою на COVID-19 особою). Обов`язкова госпіталізація таких осіб до обсерваторів (ізоляторів) проводиться у порядку, визначеному цією постановою.

Порядок проведення обов`язкової госпіталізації осіб, які здійснюють перетин державного кордону, до обсерваторів (ізоляторів), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 квітня 2020 р. № 262 визначає механізм організації роботи місць обсервації (ізоляції), їх утримання та госпіталізації до обсерваторів (ізоляторів) осіб, які здійснюють перетин державного кордону.

В п.3 даного Порядку визначено, що керівники обласних, Київської міської держадміністрацій:

визначають перелік спеціалізованих закладів для організації обсервації (ізоляції) та надсилають його до штабу з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації відповідної адміністративно-територіальної одиниці;

забезпечують чергування біля пунктів пропуску через державний кордон бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги під час направлення осіб на обсервацію (ізоляцію);

визначають обсяги витрат, які необхідні для забезпечення транспортування осіб до місць обсервації (ізоляції) та укладають відповідні договори з постачальниками послуг;

забезпечують організацію харчування, яке здійснюється за рахунок коштів осіб, які перебувають в обсерваторах (ізоляторах);

забезпечують організацію медичного (дистанційного) супроводу осіб у місцях обсервації (ізоляції), надання їм медичної допомоги та видачі листків непрацездатності у разі потреби.

В п.5 Порядку визначено, що керівник робіт з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації відповідної адміністративно-територіальної одиниці своїм рішенням визначає уповноважених осіб, відповідальних за організацію процесу госпіталізації осіб до обсерваторів (ізоляторів) після того, як особи залишили територію пункту пропуску через державний кордон.

При цьому станомна 16.04.2020 року, коли ОСОБА_1 перетинав державний кордон, чинною була редакція статті 31 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", яка визначала порядок створення і використання на території карантину спеціалізованих закладів охорони здоров`я з особливим протиепідемічним режимом - спеціалізованих лікарень, ізоляторів, обсерваторів.

Згідно із ч.3 ст.31 вказаного Закону України визначено, що особам, які виявили бажання залишити територію карантину до його відміни, необхідно протягом інкубаційного періоду відповідної хвороби перебувати в обсерваторі під медичним наглядом і пройти необхідні обстеження. Після закінчення терміну перебування в обсерваторі з урахуванням результатів медичного нагляду та обстежень їм видається довідка, що дає право на виїзд за межі території карантину.

Редакція ч.4 ст.29, ст.31 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", якими КМ України наділено правом встановлювати підстави та порядок обов`язкової самоізоляції, перебування особи в обсерваторі (обсервації), госпіталізації до тимчасових закладів охорони здоров`я (спеціалізованих шпиталів), набула чинності з 18.04.2020 року відповідно до Закону України від 13.04.2020 року № 555-IX.

Статтею 6 Конституції України визначено, що державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно із ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" діяльність Кабінету Міністрів України ґрунтується на принципах верховенства права, законності, поділу державної влади, безперервності, колегіальності, солідарної відповідальності, відкритості та прозорості. Кабінет Міністрів України здійснює виконавчу владу на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.4 зазначеного вище Закону визначено, що Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України. Організація, повноваження і порядок діяльності Кабінету Міністрів України визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України.

Згідно із ч.1 ст.49 того ж Закону Кабінет Міністрів України на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов`язкові для виконання акти - постанови і розпорядження.

У пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року №9 зазначено, що судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону. Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов`язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Станом на 16.04.2020 року постанова КМ України №211 в частині покладення на ОСОБА_1 обов`язку обов`язкової госпіталізації до обсерватора суперечила Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", оскільки не відповідала повноваженням КМ України покладати на особу обов`язок обов`язкової госпіталізації до обсерватора у зв`язку із запровадженням карантину.

Обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП. При цьому суддя не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення.

Так, до матеріалів справи не додано інформацію щодо роз`яснення ОСОБА_1 порядку обов`язкової госпіталізації до обсерваторів (ізоляторів) та інформацію щодо відмови даної особи від обов`язкової госпіталізації до обсерватора з зазначенням його місцязнаходження.Олександрійським ВП ГУНП в Кіровоградській області 12.05.2020 р. направлено до суду лише копію листа ГУНП у Волинській області від 17.04.2020 р. про направлення списків осіб, які 16 квітня 2020 р. перетнули кордон України через пункт пропуску «Ягодин» Волинської області , та підлягали обов`язковій обсервації, проте відмовилися. В доданому списку зазначено ОСОБА_1 . Письмової відмови ОСОБА_1 від обсервації не додано.

Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що підписав на кордоні зобов`язання перебувати на самоізоляції за місцем проживання 14 днів і дотримувався такого зобов`язання . Ознак COVID-19 у нього не виявлено.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р., заява №36673/04).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Тому провадження в справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Керуючись ст. ст. 6, 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 44-3, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст.283, 284 КУпАП, суддя, -

П о с т а н о в и в :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд.

Суддя Світлана Анатоліївна Крімченко