ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/2745/19 Головуючий в 1 інст. Турбіна Т.Ф.
Провадження № 33/778/380/20 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ст. 472 МК України
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 червня 2020року м . Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Лугового Б.В., представника Дніпровської митниці Держмитслужби Матченка С.Б. справу за апеляційною скаргою представника митного органу Катрич К.Ю. на постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 березня 2020 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 472 Митного кодексу України, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ІПН НОМЕР_1 , декларанта ПрАТ «Авіакомпанія Константа», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою суду першої інстанції встановлено, що відповідно до протоколу про порушення митних правил №0002/11200/19 від 04.01.2019 року, 20.12.2018 року автомобільним транспортом реєстраційні номери ВН8801НЕ/ВН0014ХХ, ВН9242ЕЕ/ НОМЕР_2 у контейнерах BEAU4052083, TCNU4207183 загальною вагою 11160 кг на адресу ПрАТ «Авіакомпанія Константа» надійшов товар: авіадвигуни, блоки та агрегати до авіадвигунів та комплектуючі до літака згідно товаросупровідних документів (коносамент № TGL3554-3406 від 30.10.2018, CMR №№ 279700/1, 279700/2 від 11.12.2018; проформа-інвойс відправника №007/INV/07 від 14.07.2018).

21.12.2018 року товари було розміщено на складі тимчасового зберігання відкритого типу ТОВ «Вантажний термінал Запоріжжя», згідно ЄУД № б/н від 21.12.2018.

З метою перевірки відповідності товарів опису (відомостям, зазначеним у товаросупровідних документах) визначення кількісних, ідентифікаційних характеристик та країни походження 22.12.2018-23.12.2018 року представниками ПрАТ «Авіакомпанія Константа» було проведено фізичний огляд, за результатами якого складено акт про проведення № б/н від 23.12.2018, згідно якого розбіжностей не встановлено.

28.12.2018 року декларантом ПрАТ «Авіакомпанія Константа» ОСОБА_1 до ВМО № 1 м/п «Запоріжжя-аеропорт» Запорізької митниці ДФС заявлена ЕМД № UA112010/2018/000531 типу ІМ 31 ДЕ (тимчасове ввезення) разом з документами: договір оренди від 05.11.2018 № 2/10-18 укладений між ПрАТ «Авіакомпанія Константа» 69013, Україна, м. Запоріжжя, вул. Блакитна, 4 та EXPEDITION AVIATION(FZC) SAIF Suite Z3-70 P.O.Box 513455 Sharjah, UAE Об`єднані Арабські Емірати; специфікація № 1А від 23.12.2018 до договору оренди від 05.11.2018 № 2/10-18; коносамент № TGL3554-3406 від 30.10.2018; рахунок-проформа № 02/12 від 23.12.2018, акт про проведення фізичного огляду товару б/н від 23.12.2018.

З 29.12.2018 по 02.01.2019 Запорізькою митницею ДФС під час проведення митного огляду та ідентифікації товару була виявлена частина товару без ознак приховування, яка не задекларована за встановленою формою, а саме: Блок ПП.01М-1шт. № 4535; Блок Б1П1-М-1шт. № 120335; Контактор ТКС611КОД- 1 шт. № НОМЕР_3 ; Блок протипожежної системи БИ-2АЮ-1шт. № НОМЕР_4 ; Авіагоризонт АГД-1С-2шт., №№ НОМЕР_5 , 0900419; Стартер-генератор СТГ-18ТМО- 1 шт. № НОМЕР_6 ; Автомат дозування АДТ-24Т2 - 1шт. № 11535104; «масло агрегат» - 3 шт. №№ б/н., про що 02.01.2018 складено Акт митного огляду №UA112010/2018/000531.

Таким чином, згідно протоколу про порушення митних правил № 0002/11200/19, декларант ПрАТ «Авіакомпанія Константа» ОСОБА_1 28.12.2018 не заявив Запорізькій митниці ДФС за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, а саме про наявність товарів - Блок ПП.01М-1шт. № 4535; Блок Б1П1-М-1шт. № 120335; Контактор ТКС611КОД- 1 шт. № 92302; Блок протипожежної системи БИ-2АЮ- 1шт. № НОМЕР_4 ; Авіагоризонт АГД-1С- 2 шт., №№ НОМЕР_5 , 0900419; Стартер- генератор СТГ-18ТМО- 1 шт. № НОМЕР_6 ; Автомат дозування АДТ-24Т2 - 1 шт. № 11535104; «масло агрегат» - 3 шт. №№ б/н., які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 472 Митного кодексу України.

Суд першої інстанції, дійшов до висновку про очевидну відсутність у ОСОБА_1 будь-якого умислу на вчинення порушення митних правил. Зокрема, відсутні підстави вважати, що декларантом навмисно чи з необережності не зазначено в декларації комплектуючих до авіаційної техніки, вказаних в протоколі, адже відсутні будь-які докази того, що у нього були підстави ставити під сумнів достовірність відомостей, зазначених в акті фізичного огляду від 23 грудня 2018 року, а отже відсутня вина ОСОБА_1 як обов`язковий елемент суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

В апеляційній скарзі із доповненням представник Дніпровської митниці Держмитслужби Катрич К.Ю. просить постанову суду скасувати, винести нову, якою ОСОБА_1 притягнути до відповідальності, передбаченої ст. 472 МК України та накласти на нього відповідне стягнення.

В обґрунтування скарги зазначає, що суд першої інстанції не належним чином дослідив обставини переміщення (у т.ч. здійснення митного оформлення) товарів через митний кордон України та залиши поза увагою, що саме ПрАТ «Авіакомпанія Константа» як резидент України отримувало товарі є декларантом в розумінні ст. 265 МК України. Усі дії, що супроводжувалися переміщення митних товарів через митний кордон України на виконання договору оренди здійснювалися виключно від імені цього товариства його посадовими особами (у т.ч. і ОСОБА_1 ). такими діями є: заявлення митному органу попереднього повідомлення про намір ввезти товари на митну територію України (відповідно до ст.ст. 194, 29 МК України); проведення фізичного огляду товарів (ст. 266 МК України); заявлення митному органу декларації з метою митного оформлення товарів (ст. 257 МК України).

Апелянт зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 266 МК України у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

На думку представника митного органу, оскільки фізичний огляд та декларування товарів здійснювалося ПрАТ «Авіакомпанія Константа», порушення митних правил безумовно вчинено ПрАТ «Авіакомпанія Константа». Тому згідно ч. 2 ст. 459 МК України відповідальність покладається на посадову особу товариства, яка безпосередньо подавала декларацію для здійснення митного оформлення товарів ОСОБА_1 .

Апелянт вважає, що незадовільна якість фізичного огляду зі сторони ПрАТ «Авіакомпанія Константа» не може бути підставою для звільнення від адміністративної відповідальності, а навпаки доводить вину посадової особи товариства, тому що саме для забезпечення виконання обов`язків, покладених на декларанта МК України, декларант наділений певними правами, серед яких і проведення фізичного огляду товарів.

Крім того апелянт зазначає, що подана ОСОБА_1 декларація містить товари, які взагалі не вказані у товаросупровідних документах або не виявлені під час проведення фізичного та митного оглядів.

Апелянт зауважує, що кількість можливостей проведення фізичних оглядів не обмежена законодавством, та ставить питання, чому ОСОБА_1 безумовно довіряв даним, занесеним до акту фізичного огляду, адже огляд проводився не ним особисто. Тому, відповідно, порушення митних правил, вчинене ОСОБА_1 з необережності, що передбачено ст. 11 КУпАП, ст. 458 МК України.

Також апелянт зазначає, що суд порушив вимоги матеріального права, застосувавши при вирішення справи вимоги «Порядку обліку, зберігання, оцінки вилученого митницями майна, щодо якого винесено рішення суду про конфіскацію, передачі цього майна органам державної виконавчої служби і розпорядження ним», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 грудня 2001 р. №1724, які не підлягають застосуванню у цій справі.

Захисником ОСОБА_1 адвокатом Луговим Б.В. на апеляційну скаргу подані письмові заперечення, в яких він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

В судовому засіданні апеляційного суду представник Дніпровської митниці Держмитслужби України Матченко С.Б. просив задовольнити апеляційну скаргу, скасувати рішення суду першої інстанції, притягнути ОСОБА_1 до відповідальності. Пояснив, що під час фізичного огляду товарів присутні працівники митного органу не беруть у ньому участі, адже це фізичний, а не митний огляд. Їх підписи на акті фізичного огляду свідчать про те, що в їх присутності декларант або його представник нічого не забрав або «не підкинув». Пояснив, що режим тимчасового ввезення передбачає, що товар ввозиться на певний час, після спливу якого товар повинний бути вивезений.

Адвокат Луговий Б.В. заперечив проти задоволення апеляційної скарги. Зазначив, що суд першої інстанції дійшов правильних висновків, у тому числі щодо проведеної митним органом оцінки товарів. Крім того, послався на те, що його підзахисний не мав жодних підстав не довіряти відомостям, викладеним в акті фізичного огляду.

ОСОБА_1 заперечив проти задоволення апеляційної скарги, пославшись на присутність представників митного органу під час фізичного огляду.

Заслухавши представника Дніпровської митниці Держмитслужби, заперечення проти апеляційної скарги захисника та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, перевіривши матеріали справи, доводи, наведені в апеляційній скарзі, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 487 Митного Кодексу України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Апеляційний суд погоджується із доводами апеляційної скарги, що ОСОБА_1 , в силу ст. 265, ч. 4 266, ст. 451 МК України як посадова особа декларанта ПрАТ «Авіакомпанія Константа», є суб`єктом адміністративної відповідальності за порушення митних правил, однак зміст оскаржуваної постанови свідчить, що аналогічних висновків дійшов і суд першої інстанції.

Водночас, згідно з частиною 1 статті 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до правових позицій, викладених у численних постановах Верховного Суду, зокрема, від 14.02.2020 у справі № 159/1687/17, від 14.05.2020, у справі №725/1583/17, певні порушення митних правил можуть бути вчинені лише з умисною формою вини.

Відповідно до ст. 472 МК недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості цих товарів, транспортних засобів з конфіскацією зазначених товарів, транспортних засобів.

Із диспозиції вказаної норми не можна зробити однозначного висновку, в якій формі (умислу чи необережності) виражена суб`єктивна сторона складу даного правопорушення.

Проте, аналізуючи зміст ст. 472, ст. 483 МК України, диспозиції яких частково збігаються, можна дійти наступних висновків.

Частина 1 ст. 483 МК України визначає, що переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Тобто, у розумінні даної норми закону переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю для відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України, мають бути вчинені одним із зазначених способів, що вказує на те, це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини.

Зважаючи на те, що санкції ч. 1 ст. 483 МК України (у разі вчинення правопорушення шляхом поданням митному органу як підстави для переміщення товарів документів що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, або кількості що співпадає із диспозицією ст. 472 МК) та ст. 472 МК України є однаковими, тобто законодавець визначив однаковою суспільну небезпечність вказаних правопорушень, слід дійти висновку, що і порушення митних правил, визначене ст. 472 МК України, також може бути вчинене лише з умисною формою вини.

Такі висновки суду щодо вини у формі умислу як обов`язкового елементу суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, кореспондуються із положеннями ст. 268 МК України та ст. 460 МК України.

Так, відповідно до ст. 268 МК України допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, не тягне за собою застосування санкцій, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами України, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті.

У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, посадові особи органів доходів і зборів надають декларантам або уповноваженим ним особам можливість виправити помилки, допущені в митній декларації.

Якщо особа систематично (більше двох разів протягом місяця) допускає у митній декларації помилки, зазначені в частині першій цієї статті (крім орфографічних помилок), орган доходів і зборів застосовує до такої особи санкції, передбачені цим Кодексом та іншими законодавчими актами України.

Згідно з ч. 1 ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

ОСОБА_1 під час складення протоколу про порушення митних правил та в ході судового розгляду справи послідовно наполягав на тому, що помилку в декларуванні вчинив ненавмисно, а внаслідок помилок осіб, які проводили фізичний огляд товару, з огляду на кількість товару, проведення огляду протягом двох днів, та неналежні умови проведення огляду.

Ці доводи органом, що склав протокол про порушення митних правил, не спростовано, більш того, в апеляційній скарзі прямо зазначається, що ОСОБА_1 вчинив порушення митних правил з необережності, а тому діяння особи, що ставляться йому за провину, не утворюють складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Крім того, не знайшли свого підтвердження і доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального права, а саме застосування Порядку обліку, зберігання, оцінки вилученого митницями майна, щодо якого винесено рішення суду про конфіскацію, передачі цього майна органам державної виконавчої служби і розпорядження ним», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 грудня 2001 р. №1724, який, за аргументами апелянта, поширює свою дію лише на майно, щодо якого винесено рішення суду про конфіскацію.

Проте вказаний порядок складається із двох частин: Облік, попередня оцінка і зберігання майна до прийняття судом рішення про його конфіскацію та Передача майна, конфіскованого за рішенням суду.

Положення п. 2, п. 4, якими керувався суд, розміщені у першій частині Порядку, і їх зміст вказує на те, що вони регулюють облік, зберігання та оцінку майна саме на стадії, що передує прийняттю судом рішення про конфіскацію майна.

Відтак, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, та не дають підстав вважати неправильним застосування норм матеріального права районним судом.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 467, 487 МК України, ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Дніпровської митниці Держмитслужби Катрич К.Ю. залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 березня 2020 року, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 472 Митного кодексу України, стосовно ОСОБА_1 закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, залишити без змін.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 334/2745/19