1Справа № 335/2407/20 3/335/666/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про накладення адміністративного стягнення

5 червня 2020 р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Шалагінова А.В., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за таких обставин.

08.03.2020 о 01:51 год. по пр. Соборному, б. 133, у Вознесенівському районі м. Запоріжжя водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «MITSUBISHI PAJERO WAGON», державний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння.

Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки, із застосуванням приладу «Drager Alcotest 6820» № 869, в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Згідно з результатом огляду ступінь алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 склав 1,41 проміллє.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Під час судового розгляду 05.06.2020 особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав, зазначивши, що дійсно 08.03.2020 о 01:51 год. він керував автомобілем «MITSUBISHI PAJERO WAGON», державний номер НОМЕР_2 , однак у цей день він алкогольних напоїв не вживав. З його згоди було проведено тест на стан сп`яніння на місці зупинки у присутності двох свідків, та він дійсно погодився із результатом тесту, оскільки працівники поліції чинили на нього тиск та заявляли про намір забрати автомобіль на штрафмайданчик. Він дуже знервував з цього приводу, оскільки автомобіль йому не належав, і тому підписав протокол та погодився із тестом, аби його швидше відпустили поліцейські. Зазначив, що з боку поліцейських мало місце упереджене ставлення до нього через те, що автомобіль був із донецькою реєстрацією, а сам він також з м. Донецька, адже жодних інших законних причин для його зупинки не було. Свідки також, на його думку, є зацікавленими особами. Просив звільнити його від адміністративної відповідальності.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Буділка П.В., будучі присутнім під час судового розгляду 12.05.2020, пояснив, що матеріали справи про адміністративне правопорушення складені із чисельними порушеннями вимог КУпАП, оскільки у акті огляду відсутній підпис Семенишина В. ОСОБА_4 . про те, що він відмовився від підпису, а також ОСОБА_1 не видали направлення до закладу охорони здоров`я. Крім того, ОСОБА_1 фактично не погодився із результатом алкотестеру. В нього могли бути залишки алкоголю в організмі, але стан сп`яніння визначається саме з врахуванням неадекватної поведінки, що в даному випадку не мало місця, бо ОСОБА_1 поводився адекватно.

Під час розгляду справи 05.06.2020 адвокат Буділка П.В. не з`явився, через ОСОБА_1 передав заяву про перенесення засідання суду, оскільки він зайнятий в іншому процесу у Шевченківському районному суді м. Запоріжжя та в СУ ГУНП по захисту ОСОБА_5 , на підтвердження чого надав судову повістку. Разом із тим, відповідно до довідки Шевченківського районного суду м. Запоріжжя на цій повістці, ОСОБА_6 перебував в суді з 9 до 12 год. 05.06.2020. У той же час розгляд цієї справи було призначено на 05.06.2020 на 14:00 год. Доказів зайнятості адвоката станом на 14:00 год. суду не надано. Враховуючи, що захисник раніше приймав участь у розгляді справи, під час якого заявляв клопотання, які були судом вирішено, та надав суду відповідні пояснення, а також те, що за викликом суду 05.06.2020 прибули свідки, які підлягали допиту, та 08.06.2020 закінчується строк притягнення до адміністративної відповідальності, визначений ст. 38 КУпАП, суд вважав за можливе закінчити розгляд цієї справи за відсутності захисника.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка ОСОБА_3 , інспектора поліції Денисенко А.О., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов таких висновків.

Так, пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, достовірно підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 168847 від 08.03.2020, з доданим результатом тесту на алкогольне сп`яніння, результат якого склав 1,41 проміллє, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, інформацією, що міститься на лазерному диску із відеозаписом реєстраторів поліцейських, довідкою про відсутність повторності вчинення правопорушення, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 168847 від 08.03.2020 зазначено, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України. Протокол містить інформацію про результат проведеного тесту на стан сп`яніння, що проводився на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків, прізвища та адреси яких зазначені у відповідних графах протоколу. Також протокол має відмітку, що водій ОСОБА_1 погодився із його результатом, у зв`язку із чим у працівників поліції не було підстав для направлення ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження огляду у лікаря-нарколога. При цьому, сам ОСОБА_1 здійснив запис у протоколі про те, що він 08.03.2020 був зупинений екіпажом поліції та був освідчений в присутності двох невідомих осіб.

Протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, що, зокрема встановлено постановою суду від 12.05.2020 у цій справі, якою відмовлено в задоволенні клопотання захисника про повернення справи на доопрацювання до Управління патрульної поліції в Запорізькій області.

Відповідно до долученого до матеріалів справи результату огляду на стан алкогольного сп`яніння шляхом застосування газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» № 869, 08.03.2020 о 02:10 год. проведено тест ОСОБА_1 , результат якого показав ступінь алкогольного сп`яніння 1,41 проміллє. Вказаний результат викладено в акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, від підпису в якому ОСОБА_1 відмовився. Відмова від підпису була також зафіксована відеозаписом з боді-камер поліцейського, який було оглянуто під час розгляду справи. Посилання захисника на те, що ОСОБА_1 мав поставити свій підпис про відмову від підписання акта не ґрунтуються на вимогах жодних нормативно-правових актів з цих питань та не свідчать про недостовірність даних, викладених у цьому акті.

До матеріалів справи долучено свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-02/1959 від 12.09.2019, згідно з яким газоаналізатор, що використаний працівниками поліції був повірений і строк дії свідоцтва складає до 12.09.2020.

Інспектор поліції Денисенко А.О., яка була допитана під час розгляду справи, пояснила, що 08.03.2020 вона була викликана командиром батальйону, оскільки ним було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , в якого були наявні ознаки сп`яніння. По прибуттю вона пересвідчилась, що у ОСОБА_1 дійсно були ознаки такого стану запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, а сам ОСОБА_1 погодився на проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки. Результат огляду показав ступінь сп`яніння 1,41 проміллє. Огляд проводився в присутності двох свідків, щодо яких ОСОБА_1 мав зауваження, назвавши їх «дівчатами легкої поведінки». Однак із результатом тесту він погодився, у зв`язку із чим йому не видавалось направлення на проходження огляду в медичному закладі.

Допитана під час судового розгляду свідок ОСОБА_3 пояснила, що 08.03.2020 вночі вона разом зі своєю подругою ОСОБА_2 знаходились в районі пл. Фестивальної у м. Запоріжжі та пили каву, до них звернулись працівники патрульної поліції з проханням бути свідками проходження огляду на стан сп`яніння громадянина ОСОБА_1 , на що вони погодились. Свідок не бачила, як саме ОСОБА_1 дихав у трубку газоаналізатора, однак бачила прилад в руках поліцейського, який озвучив ступінь сп`яніння ОСОБА_1 вголос, із яким ОСОБА_1 погодився. Також підтвердила, що ОСОБА_1 не просив проїхати до медичного закладу з метою пройти огляд у лікаря.

Свідок ОСОБА_2 на неодноразові виклики до суду не з`явилась, однак, відповідно до її письмових пояснень, що долучені до матеріалів справи, вона 08.03.2020 о 02:10 год. біля буд. 133 по пр. Соборному в м. Запоріжжі була присутня в якості свідка проходження огляду водієм ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом «MITSUBISHI PAJERO WAGON», державний номер НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Водій пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820». Результат позитивний 1,41 проміллє. Водій з результатом погодився. Суд вважає за можливе взяти до уваги дані письмові пояснення свідка ОСОБА_2 , оскільки вони узгоджуються із іншими доказами по справі та сумнівів не викликають. Крім того, судом вживались заходи до виклику свідка ОСОБА_2 до суду, неодноразово їй надсилались судові повістки рекомендованим листом із повідомленням, однак остання за викликом до суду не з`явилась.

Зі змісту оглянутих судом відеозаписів, що містились на лазерному диску, наданому Управлінням патрульної поліції в Запорізькій області, випливає, що під час процедури огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки не було допущено порушень його прав та законних інтересів, він добровільно погодився на проходження тесту на місці зупинки, самостійно продув газоаналізатор, йому було продемонстровано результат тесту, із яким він погодився. На відеозаписі зафіксовано, що вказані події відбувались у присутності двох свідків, які знаходились у безпосередній близькості до ОСОБА_1 і поліцейського. Крім того, ОСОБА_1 працівник поліції запропонував у разі незгоди із тестом проїхати до медичного закладу для огляду в лікаря-нарколога, на що він відмовився. Також відеозапис містить процедуру складання протоколу про адміністративне правопорушення та роз`яснення ОСОБА_1 його прав.

Дійсно, у ОСОБА_1 були зауваження з приводу осіб свідків, яких він вважав «дівчинами легкої поведінки», однак зазначені обставини ніяким чином не впливають на результати проведеного огляду та не спростовують факту керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Більше того, під час розгляду справи та допиту свідка ОСОБА_3 таких зауважень не висловлював та жодних питань з цього приводу свідкові не поставив.

Також не знайшов свого підтвердження під час судового розгляду факт упередженого ставлення до ОСОБА_1 з боку працівників поліції з приводу донецької реєстрації транспортного засобу та нього самого, а також намір вилучити у ОСОБА_1 транспортний засіб. Суду не надано жодних доказів вказаних обставин, а також фактів звернення ОСОБА_1 зі скаргами щодо неправомірних дій поліцейських. Тому, зазначені пояснення суд сприймає як спосіб захисту.

Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Тому з урахуванням викладених обставин, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі вищевикладеного, ст. 130 КУпАП, керуючись ст.ст. 7, 9, 23, 24, 27, 29, 33, 34, 35, 38, 40-1, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 284, 294, 300, 300-1, 307 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави Україна судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя А.В. Шалагінова