Справа № 590/732/20
Провадження № 3/590/461/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року Ямпільський районний суд

Сумської області

Суддя Ямпільського району Сумської області Бондарчук Я.П.

розглянувши матеріали, які надійшли від Ямпільського відділення поліції Шосткинського ВП ГУНП України в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, -

- за ч.1 ст.51 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №324455 від 24.04.2020 року: 24.04.2020 року приблизно о 18-00 год. ОСОБА_1 здійснив дрібну крадіжку чужого майна, а саме: перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , викрав у своєї бабусі ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 50,00 грн. (п`ятдесят грн. 00 коп.), чим порушив ч.1 ст.51 КУпАП, тобто вчинив дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки.

При розгляді справи в суді ОСОБА_1 визнав обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, щиро розкаявся у скоєнні адміністративного правопорушення.

Також вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується доданими матеріалами до протоколу про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно ч.2 цієї норми Закону обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п.52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Аналізуючи зазначені положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.

Відповідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.2 ст.7 та ст.245, ст.280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду, згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і незаперечних доказах.

Так, санкція частини 1 статті 51 КУпАП передбачає відповідальність за Дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Крім того, потерпіла ОСОБА_2 надала заяву, в якій просить припинити подальший розгляд за фактом звернення з приводу дрібного викрадення чужого майна, у зв`язку з тим, що претензій до ОСОБА_1 вона не має.

Виходячи з вищевикладеного та враховуючи характер вчиненого правопорушення, наслідки, які настали в результаті скоєння адміністративного правопорушення, позицію потерпілої ОСОБА_2 , яка не має претензій до особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ; особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують відповідальність, а саме те, що ОСОБА_1 вину визнав і щиро розкаявся у вчиненому, обтяжуючих відповідальність обставин судом не встановлено, а тому вважаю за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності по малозначності вчиненого правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 22, 40-1, ч.1 ст.51, 279, 280, 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.51 КУпАП за ст.22 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення і обмежитись усним зауваженням, провадження у справі закрити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Ямпільський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ямпільського районного суду

Сумської області Я.П. Бондарчук