Справа № 405/1617/20
провадження № 3/405/539/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2020 м. Кропивницький

Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі: головуючого судді Майданнікова О.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

10.03.2020 о 10 год. 30 хв. в м. Мелітополь по вул. Богдана Хмельницького водій ОСОБА_1 , який протягом року до цього вчинив порушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 23.03.2020 (справа № 235/1427/20), - керував транспортним засобом ВАЗ 21023, номерний знак НОМЕР_1 , та при виявлення працівником поліції ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: бліде обличчя, порушення мови, зіниці очей, що не реагують на світло, у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху відмовився на вимогу поліцейського пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.
ОСОБА_1 , який про день, час та місце розгляду справи, що призначався на 05.06.2020 повідомлявся належним чином, в порядку передбаченому ст. 277-2 КУпАП, за адресою місця проживання останнього, зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушення: м. Кропивницький, вул. Дворцова, буд. 2, в/ч НОМЕР_2 та підтвердженою на запит суду Управлінням Державної міграційної служби України в Кіровоградській області та відділом реєстрації місця проживання особи міської ради міста Кропивницького, - в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотання від ОСОБА_1 про перенесення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності до суду не надходили. При цьому, поштове повідомлення (судова повістка про явку до суду), яка надсилалась ОСОБА_1 була повернута до суду без вручення адресату, з поміткою «відсутній адресат».
Поряд з цим, судом відзначається, що ОСОБА_1 був належним чином обізнаний про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушень та наступний розгляд справи про адміністративне правопорушення судом, про що свідчить підпис останнього у зазначеному протоколі. Однак, до суду із запитом про рух даної справи про адміністративне правопорушення та її судовий розгляд ОСОБА_1 не звертався.
Крім того, судом відзначається, що інформація про день, час та місце розгляду даної справи завжди завчасно розміщувалась на офіційному сайті «Судова влада України» в розділі «Список судових справ, призначених до розгляду», інформація якого є відкритою та загальнодоступною.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
При цьому, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі, в якій вона є стороною, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що незважаючи на всі, передбачені законом заходи, вжиті судом для повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про час, день та місце судових засідань, ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, що підтверджується підписом останнього в протоколі про адміністративне правопорушення та подальший розгляд справи судом, - в судові засідання не являвся та не звертався до суду із запитом про рух даної справи про адміністративне правопорушення та її судовий розгляд, що розцінюється судом, як навмисне затягування строків розгляду справи з метою уникнення адміністративної відповідальності.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
При цьому, слід відзначити, що ОСОБА_1 свідомо допустив грубе порушення Правил дорожнього руху та вчинене ним правопорушення має підвищену суспільну небезпеку, адже створювало загрозу життю, здоров`ю та майну порушника та інших осіб, оточуючим об`єктам приватного, державного та комунального майна.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною. При цьому, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі, в якій вона є стороною, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.
За таких обставин, враховуючи положення зазначених вище норм та беручи до уваги, що адміністративне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , вчинене 10.03.2020, враховуючи положення ч. 2 ст. 268 КУпАП, в яких наведено виключний перелік адміністративних правопорушень, передбачених відповідними статтями КУпАП, при розгляді справ за якими присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою, беручи до уваги відсутність вимог щодо обов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, при розгляді такої справи, за умови обізнаності ОСОБА_1 про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та наступний його (протоколу) судовий розгляд, виходячи з положень ч. 1 ст. 277 КУпАП, суд приходить до висновку про розгляд даної справи за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, оскільки зазначену вище поведінку особи, що притягується до адміністративної відповідальності, суд розцінює, як спосіб захисту з метою затягування строків розгляду справи та уникнення відповідальності.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо, так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, що підтверджується наступними доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 379961 від 10.03.2020, в якому зафіксовано, що 10.03.2020 о 10 год. 30 хв. в м. Мелітополь по вул. Богдана Хмельницького водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ВАЗ 21023, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (бліде обличчя, порушення мови, зіниці очей, що не реагують на світло) від проходження медичного огляду для встановлення стану наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, від керування відсторонений;
- карткою обліку адміністративного правопорушення від 02.04.2020, якою підтверджується: видача ОСОБА_1 27.06.2008 посвідчення водія серії НОМЕР_3 ; виконання накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами; вилучення у ОСОБА_1 22.02.2020 посвідчення водія серії НОМЕР_3 ;
- постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 23.03.2020 (справа № 235/1427/20) (за даними Єдиного державного реєстру судових рішень набрала законної сили 03.04.2020), якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні 22.02.2020 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами;
- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , від 10.03.2020, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, в яких останні, кожен окремо, підтвердили, що вони були присутніми при відмові водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я;
- відеозаписами у вигляді відео файлу «VID_20200310_114848», який містяться на цифровому носії інформації DVD-R диск, оглянутому в судовому засіданні, яким (відеозаписом) підтверджується керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом та відмова водія ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.
Вказані докази є належними і допустимими та на їх основі у визначеному законом порядку в повній мірі встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та винність ОСОБА_1 у його вчиненні.
Так, посадовою особою, яка склала зазначений протокол про адміністративне правопорушення у вину ОСОБА_1 висувається порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі Правила дорожнього руху).
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Зазначені вище вимоги Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 було порушено.
Крім того, виходячи із вище наведених та досліджених судом доказів, суд приходить до висновку, що посадовими особами, які склали зазначені протоколи про адміністративні правопорушення, було дотримано процедуру проведення огляду водія транспортного засобу на стан наркотичного сп`яніння, передбачену Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735.
Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 2 статті 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Враховуючи викладене, суд приходить до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння вчинена особою, яка протягом року вчиняла порушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Мірою відповідальності, яка застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами є адміністративне стягнення (ст. 23 КУпАП).
При цьому, судом відзначається, що санкція ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Таким чином, адміністративні стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП різняться за суб`єктом його вчинення, а саме: водієм чи іншою особою, в зв`язку з чим судом відзначається наступне.
Відповідно до визначення поняття «водій», наданому Правилами дорожнього руху - водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Отже, у розумінні понять, наданих Правилами дорожнього руху ОСОБА_1 на час вчинення адміністративного правопорушення 10.03.2020 був водієм.
Поряд з цим, постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 23.03.2020 (справа № 235/1427/20) (за даними Єдиного державного реєстру судових рішень набрала законної сили 03.04.2020), ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні 22.02.2020 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобам.
Таким чином, судом відзначається, що на час вчинення адміністративного правопорушення 10.03.2020 ОСОБА_1 був водієм, а отже за встановлення його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, на останнього слід накласти адміністративне стягнення, передбачене зазначеною нормою як на водія.
Крім того, враховуючи, що на даний час адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 23.03.2020 (справа № 235/1427/20) у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік є чинним, то судом відзначається, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 300 КУпАП у разі винесення кількох постанов про накладення адміністративних стягнень щодо однієї особи кожна постанова виконується окремо, на підставі чого суд констатує, що зазначена вище постанова суду та дана постанова підлягають окремому виконанню.
Враховуючи вищевикладене, при накладенні стягнення відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП суд враховує: особу порушника та характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки те, що дане правопорушення являється грубим порушенням Правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків; відсутність обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, тому вважає за необхідне накласти на правопорушника ОСОБА_1 , як на водія (посвідчення водія серія НОМЕР_3 ), адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки і таке стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень, та відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП стягнути з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі, визначеному ст. 4 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись статтями 33, 40-1, 283, 284, 287 КУпАП, -

постановив:

визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) грн. 00 коп., який (штраф) підлягає внесенню через установу банку України за наступними реквізитами: рахунок № UA0011001; одержувач - ГУК у Кіров.обл./Кiров.обл./21081300; код одержувача - 37918230; банк одержувача - Казначейство України (ЕАП); МФО банку - 899998; призначення платежу - штраф, адміністративне правопорушення, ( ОСОБА_1 ), Ленінський районний суд м. Кіровограда, протокол серії БД № 379961 від 10.03.2020, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.
Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у вказаний строк надіслати постанову про накладення штрафу для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягнути: подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП та зазначений у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень, розмір яких (витрат) визначається Кабінетом Міністрів України.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. за наступними реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA0026001; код класифікації доходів бюджету - 22030106; призначення платежу: судовий збір на користь держави ( ОСОБА_1 , справа № 405/1617/20, Ленінський районний суд м. Кіровограда).
Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови, - без змін, чи зміні постанови.
Постанова підлягає виконанню з дня набрання нею чинності та відповідно до вимог ч. 3 ст. 300 КУпАП виконується окремо.

Суддя Олексій Іванович Майданніков