Справа № 132/1383/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.06.2020 року м. Калинівка

Суддя Калинівського районного суду Вінницької області Павленко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Олійник Т.В.,

прокурора Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області Федонюка В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні міста Калинівка, матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючу головою окружної виборчої комісії з виборів народних депутатів України одномандатного виборчого округу № 13,

за ч.2 ст.172-7 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №154 від 05.05.2020 року, ОСОБА_1 27.07.2019 року, в порушення вимог абзацу першого частини другої статті 35 Закону України «Про запобігання корупції», була присутня під час прийняття рішення окружної виборчої комісії з виборів народних депутатів України одномандатного виборчого округу № 13 у вигляді постанови № 30 «Про виплату грошової винагороди членам окружної виборчої комісії», якою передбачалося одержання грошової винагороди нею особисто та не повідомила колегіальний орган в даному випадку окружну виборчу комісію з виборів народних депутатів України одномандатного виборчого округу № 13 про наявність у неї з даного питання реального конфлікту інтересів, тобто суперечності між приватним її інтересом та службовими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень. Крім того, в порушення вимог пункту 2 частини першої статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 в даному випадку не повідомила не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального конфлікту інтересів ні Національне агентство з питань запобігання та протидії корупції, ні окружну виборчу комісію з виборів народних депутатів України одномандатного виборчого округу № 13 - тобто колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно. Більш того, перебуваючи у зв`язку з викладеним в умовах реального конфлікту інтересів, ОСОБА_1 , в порушення вимог пункту 3 частини першої статті 28 абзацу першого частини другої статті 35 Закону України «Про запобігання корупції», вчинила дії, а саме була присутня під час прийняття рішення окружної виборчої комісії з виборів народних депутатів України одномандатного виборчого округу № 13 у вигляді постанови № 30 «Про виплату грошової винагороди членам окружної виборчої комісії», якою передбачалося одержання грошової винагороди нею особисто, що є особистою майновою зацікавленістю та проголосувала «За» прийняття рішення з даного питання.

В зв`язку з чим, ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-7 КУпАП, тобто - вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2ст.172-7 КУпАП, не визнала, посилаючись на те, що її робота у виборчій комісії характеризувалась тимчасовим характером без призначення на посаду як за основним місцем роботи, а тому вона не суб`єктом декларування.

Прокурор Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області Федонюк В.О. в судовому засіданні просив провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, оскільки Національним агентством з питань запобігання корупції в роз`ясненні від 13 лютого 2020 року №1 «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю зазначено, що робота членів виборчих комісій характеризується тимчасовим характером без призначення на посаду як за основним місцем роботи, згідно яких: голова, заступник голови, секретар та інші члени окружних (територіальних) виборчих комісій не можуть вважатись посадовими особами юридичних осіб публічного права в розумінні Закону України «Про запобігання корупції».

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , думку прокурора, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з таких підстав.

Так, згідно зі ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 25 травня 1998 року «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов`язані з корупцією» роз`яснено, що у справах даної категорії суди повинні забезпечувати своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин, передбачених ст.ст. 247, 280 КУпАП. При цьому необхідно особливу увагу звертати на те чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності, чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною в його вчиненні, чи належить вона до суб`єктів вказаного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за ч.2 ст. 172-7 КУпАП настає за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно примітки до ст. 172-7 КУпАП, суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Пунктами 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» визначений виключний перелік суб`єктів, на яких поширюється дія цього Закону.

Так, відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», до осіб, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, належать посадові особи юридичних осіб публічного права.

Визначення посадових осіб юридичних осіб публічного права, в розумінні Закону міститься у пункті 15 Роз`яснень Національного агентства з питань запобігання корупції «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю» від 13.02.2020р. № 1.

Згідно з частиною першою статті 25 Закону України «Про вибори народних депутатів України», яким визначався порядок підготовки та проведення виборів народних депутатів України до 01 січня 2020 року та який відповідно до підпункту 2 пункту 2 розділу ХХХХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Виборчого кодексу України втратив чинність, крім деяких положень, виборчі комісії є спеціальними колегіальними органами, уповноваженими організовувати підготовку та проведення виборів народних депутатів України і забезпечувати додержання застосування законодавства України про вибори народних депутатів України.

Аналогічні положення містяться у Виборчому кодексі України.

Центральна виборча комісія у листі від 21.05.2020р. за № 21-22-11-67 підкреслює, що специфіка статусу таких виборчих комісій полягає в тому, що вони утворювалися в установленому Законом порядку, на чітко визначений період та з вузькоспеціалізованою метою організація підготовки і проведення виборів до Верховної Ради України, а тому їх робота характеризується тимчасовим характером без призначення на посаду як за основним місцем роботи. Посилаючись на відповідні Роз`яснення Національного агентства з питань запобігання корупції від 13.02.2020р. № 1 «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, зазначає, що голова, заступник голови, секретар та інші члени окружних виборчих комісій та територіальних виборчих комісій не можуть вважатися посадовими особами юридичних осіб публічного права в розумінні Закону України «Про запобігання корупції» і тому не є суб`єктами декларування.

Відповідно до Роз`яснень Національного агентства з питань запобігання корупції від 13.02.2020р. № 1 «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, згідно з абзацом п`ятнадцятим частини першої статті 1, підпунктом «ж» пункту 1 частини першої статті 3 Закону суб`єктами декларування є члени Центральної виборчої комісії. Крім того, підпунктом «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону визначено, що суб`єктами, на яких поширюється дія Закону є, зокрема, посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті. Згідно із частиною сьомою статті 33 Виборчого кодексу України, дільничні виборчі комісії не є юридичними особами, а тому члени таких комісій не є суб`єктами декларування відповідно до Закону. Окружні виборчі комісії та територіальні виборчі комісії є юридичними особами публічного права. При цьому відповідно до частини восьмої статті 33 Виборчого кодексу України територіальні виборчі комісії є постійно діючими органами. Водночас, як випливає зі змісту статей 203, 208 цього Кодексу, формування складу територіальних виборчих комісій здійснюється щоразу під час організації місцевих виборів. Тому члени таких комісій здійснюють відповідну діяльність на тимчасовій основі, а робота членів виборчих комісій характеризується тимчасовим характером без призначення на посаду як за основним місцем роботи. З урахуванням наведеного голова, заступник голови, секретар та інші члени окружних виборчих комісій та територіальних виборчих комісій не можуть вважатися посадовими особами юридичних осіб публічного права в розумінні Закону і тому не є суб`єктами декларування.

Отже, з урахуванням наведеного, голова, заступник голови, секретар та інші члени окружних виборчих комісій та територіальних виборчих комісій не є посадовими особами юридичних осіб публічного права в розумінні Закону України «Про запобігання корупції», а тому не є суб`єктами на яких поширюються вимоги цього Закону.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких i узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 вiд 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення вiд 18 січня 1978 року у справі «Iрландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, Series А заява № 25).

Враховуючи викладене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.2 ст. 172-7 КУпАП, тому справа підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 172-7 ч.2, 245, 247 ч.1 п.1, 251, 252, 283-285, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 172-7 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

СУДДЯ І.В. Павленко