Справа № 364/148/20
Провадження № 3/364/42/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2020 р. суддя Володарського районного суду Київської області Макаренко Л. А., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов 20.02.2020 р. від Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області (далі Київський рибоохоронний патруль) зі складеним згідно з вимогами статей 255, 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) протоколом про адміністративне правопорушення від 30.01.2020 р. № 010039, стосовно притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 85 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 30.01.2020 р. близько 15 год. на р. Рось поблизу с. Косівка Володарського району Київської області здійснював вилов риби з берега колючим знаряддям лову забороненим методом «багріння», при цьому виловив таку рибу: окунь 2 шт., йорж 5 шт., пічкур 2 шт., плітка 1 шт., чим наніс збитки рибному господарству на загальну суму 238 грн., порушивши вимоги статті 63 Закону України «Про тваринний світ», пункту 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 р. № 19 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 28.04.1999 р. за № 269/3562 (з подальшими змінами), та вчинивши правопорушення, передбачене частиною четвертою статті 85 КУпАП.

Судове засідання, призначене судом на 05.03.2020 р., було відкладене на 13.03.2020 р., 30.03.2020 р. та 13.04.2020 р. через відсутність поштового підтвердження вручення особі, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, судової повістки. Судом також вживалися заходів з метою встановлення зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 шляхом направлення 06.03.2020 р. до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області (а.с. 21); згідно з відповіддю, що надійшла до суду 17.03.2020 р. (одержано суддею 30.03.2020 р. через перебування у відпустці, а.с. 26) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованим не значиться (а.с. 27).

Надалі судову повістку з викликом у судове засідання на 13.04.2020 р. ОСОБА_1 отримав, що підтверджено поштовим повідомленням (а.с. 29), проте подав клопотання до суду про направлення справи для розгляду до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за місцем його проживання (а.с. 30), у задоволенні якого постановою суду 13.04.2020 р. відмовлено через невідповідність клопотання положенням статті 276 КУпАП щодо місця розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 85 КУпАП; судове засідання відкладено до 27.04.2020 р. для забезпечення участі особи у розгляді справи.

У подальшому ОСОБА_1 у судові засідання 27.04.2020 р., 07.05.2020 р., 21.05.2020 р. та 05.06.2020 р. не з`явився, своєчасних (до початку судового засідання) підтверджень щодо вручення йому судових повісток до суду не надходило.

Разом з тим, до суду 28.04.2020 р. надійшло клопотання ОСОБА_1 про відкладення судового засідання у справі до зняття карантинних заходів та відновлення регулярних перевезень автомобільним транспортом (а.с. 44).

Прокурор, залучений до справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 р. у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, у призначені судові засідання також не з`явився.

Вирішуючи питання щодо можливості розгляду справи за наведених умов та чергової неявки ОСОБА_1 , суд виходить з положень частини першої статті 268 КУпАП про те, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд також у порядку статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовує як джерело права практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав у своїх рішеннях про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (зокрема, пункт 41 рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 р. у справі «Пономарьов проти України»).

Зважаючи на наведені положення, суд бере до уваги, що ОСОБА_1 обізнаний про розгляд справи щодо нього, оскільки в матеріалах справи є підтвердження вручення йому судової повістки на 13.04.2020 р. (а.с. 29), двічі подавав наведені вище клопотання (а.с. 30, 44), через які судові засідання відкладалися з поважних причин, проте у цих клопотаннях ним не було зазначено додаткової (до наведеної у протоколі про адміністративне правопорушення адреси місця проживання) контактної інформації (номер телефону, електронної пошти тощо), а самостійно заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження, ним не вживалися.

Крім того, з огляду на зазначені в згаданих вище клопотаннях ОСОБА_1 причини неможливості його прибуття до суду суд враховує, що за станом на тепер завершені карантинні заходи, що передбачали обмеження руху громадського транспорту (постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 20.05.2020 р. № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів»), транспортне сполучення між смт Володаркою Київської області та м. Біла Церква Київської області, де проживає ОСОБА_1 , відновлено з 26-27.05.2020 р.

За таких наведених умов суд вважає відсутніми перешкоди у розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Дослідивши відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення і доданих до нього матеріалах, суд, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП), вирішуючи справу, виходить з такого.

Статями 25, 27 Закону України «Про тваринний світ» передбачено, що на території України може здійснюватися, зокрема, любительське рибальство; у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законом, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. Статтею 34 названого Закону на користувачів об`єктів тваринного світу покладено, зокрема, обов`язок додержуватися встановлених правил, норм, лімітів і строків використання об`єктів тваринного світу.

Статтею 521 Закону України «Про тваринний світ» заборонено для добування об`єктів тваринного світу виготовлення, збут, застосування, зберігання отруйних принад, колючих, давлячих та капканоподібних знарядь лову, електроловильних систем (електровудок), електрогону, петель, самоловів, самострілів, вибухових речовин, пташиного клею та монониткових (волосінних) сіток (крім тих, що призначені для промислового лову), а також інших засобів, заборонених законом. Аналогічні вимоги закріплено пунктом 3.15 Правил рибальства.

Порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою, зокрема, адміністративну відповідальність відповідно до закону (стаття 63 Закону України «Про тваринний світ»).

Диспозицією частини четвертої статті 85 КУпАП передбачено притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності за грубе порушення правил рибальства, зокрема, із застосуванням заборонених знарядь лову.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення підтверджується наявними матеріалами справи, зокрема:

обставинами, викладеними у протоколі про адміністративні правопорушення (який є одним із джерел доказів у силу частини першої статті 251 КУпАП), який також містить пояснення ОСОБА_1 про те, що він, дійсно, ловив рибу та виловив перелічену в протоколі рибу у названій кількості (окунь 2 шт., йорж 5 шт., пічкур 2 шт., плітка 1 шт.) (а.с. 2);

протоколом огляду та вилучення речей і документів спінінга, колючого знаряддя лову «медуза», свіжовиловленої риби (а.с. 3);

розпискою про передачу ОСОБА_1 на відповідальне зберігання спінінгу (1 шт.) та переліченої риби (а.с. 4);

актом огляду водних біоресурсів до протоколу від 30.01.2020 р. № 010039, який серед інших підписаний ОСОБА_1 та згідно з яким вилучена риба має такі ознаки добування забороненим методом «багріння»: проколом тіла від колючого знаряддя лову поблизу живота, голови та хвоста (акт також підписаний ОСОБА_1 , а.с. 5);

фотографіями із зображення колючого знаряддя лову (а.с. 7, 8) та пошкодженої риби (а.с. 9-11);

планом-схемою місця скоєння адміністративного правопорушення (а.с. 12);

квитанцією № 89 про отримання вилученого забороненого колючого знаряддя лову «медуза» на зберігання (а.с. 13).

Зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення свідки судом не викликалися, оскільки, як видно з вказаної адреси місця їх проживання, однакової для обох свідків, а саме: вул. Тургенєвська, 82-а, м. Київ, 04053, ця адреса зазначена також на супровідному листі як місцезнаходження Київського рибоохоронного патруля. За правовою позицією Верховного Суду цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи; і саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами (постанова Верховного Суду від 29.04.2020 р. у справі № 161/5372/17). Клопотань про виклик названих у протоколі свідків суду не подавалося.

Заперечення ОСОБА_1 щодо винуватості у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, викладені у клопотанні про відкладення розгляду справи від 24.04.2020 р., що надійшло до суду 28.04.2020 р. (а.с. 44), суд оцінює критично з огляду на таке.

Так, ОСОБА_1 у згаданому клопотання викладено, що Правил рибальства він не порушував, оскільки «ловив в дозволеному місці, дозволеним знаряддям лову («медуза»), дозволеним методом «гри», у вказаному місці методом «багріння» рибу спіймати неможливо. Це можуть засвідчити два свідки, які в той день були зі мною на риболовлі» (а.с. 44).

Разом з тим, у матеріалах справи містяться наведені вище докази (зокрема, фотографії) вилову риби колючим знаряддям лову та докази пошкодження риби, опис такого знаряддя лову та пошкоджень риби; такі письмові докази містять підпис ОСОБА_1 (а.с. 3, 5, 8, 9-11), що спростовує наведені вище заперечення останнього. Свідки судом не викликалися, оскільки ОСОБА_1 у згаданому клопотанні не наведено їх персональних даних: ані прізвищ, імен та по батькові, ані адрес їх місць проживання, номерів телефонів тощо.

У зв`язку з наведеним суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за частиною четвертою статті 85 КУпАП як грубе порушення правил рибальства.

Передбачених статтями 34, 35 КУпАП обставин, що пом`якшують та/або обтяжують йому відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Вирішуючи питання щодо застосування адміністративного стягнення, суд бере до уваги положення частини другої статті 38 КУпАП, якими встановлено строк накладення такого стягнення у справах про адміністративні правопорушення, підвідомчих суду (судді), зокрема, стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Зважаючи на такий строк та враховуючи, що з дня вчинення ОСОБА_1 зазначеного правопорушення (30.01.2020 р.) минуло більше трьох місяців, тому особу не може бути піддано адміністративному стягненню, відтак провадження по справі підлягає закриттю на підставі пункту 7 статті 247 КУпАП.

За вимогами статей 29, 265 КУпАП речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються визначеними законом посадовими особами; предмет, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду.

З огляду на наведене суд вбачає необхідним передати вилучене у ОСОБА_1 під час складення протоколу заборонене колюче знаряддя лову «медуза» (1 шт.) у власність держави, підстав для конфіскації переданого йому на зберігання спінінга судом не вбачається через відсутність доказів належності його правопорушнику.

Обвинувачення не може ґрунтуватися, зокрема, на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62 Конституції України).

Вилучені в ОСОБА_1 об`єкти тваринного світу (рибу) слід залишити в порушника через їх швидке псування.

Вирішуючи порушене перед судом клопотання про відшкодування завданої шкоди, суд виходить з норм статті 35 Закону України «Про тваринний світ», пункту 6.2 Правил рибальства про те, що шкода, заподіяна незаконним (з порушенням Правил рибальства) виловом, добуванням або знищенням цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водоймах, відшкодовується порушниками відповідно до затверджених Кабінетом Міністрів України такс.

Зважаючи на затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 р. № 1209 такси, Київським рибоохоронним патрулем правильно визначено розмір завданої ОСОБА_1 шкоди, що складає 238 грн., яка підлягає відшкодуванню в порядку статті 40 КУпАП на рахунок Косівської сільської ради Володарського району Київської області, який зазначений Київським рибоохоронним патрулем у поданих до суду матеріалах.

Керуючись частиною четвертою статтею 85 КУпАП та статтями 29, 33-35, 38, 40, 221, 247, 265, 276, 277, 283-285, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 85 КУпАП.

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною четвертою статті 85 КУпАП закрити на підставі пункту 7 статті 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Вилучені у ОСОБА_1 згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 30.01.2020 р. № 010039:

колюче знаряддя лову «медуза» з грузилом (1 шт.), що знаходиться на зберіганні на складі Управління Державного агентства рибного господарства в м. Києві та Київської області, звернути у дохід держави;

знаряддя лову «спінінг» (1 шт.), переданий ОСОБА_1 на відповідальне зберігання, повернути власникові;

водні живі біоресурси (рибу), передані на відповідальне зберігання правопорушнику, залишити ОСОБА_1 через їх швидке псування.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відшкодування майнової шкоди, завданої рибному господарству України, у розмірі 238 (двісті тридцять вісім) грн. 00 коп. на такий рахунок:

отримувач коштів: УК у Вол. р-ні/с. Косівка/24062100;

код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37917456;

банк отримувача: Казначейство України;

р/р: UA 0010229;

призначення платежу: 24062100 грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.

Копії цієї постанови суду надіслати ОСОБА_1 , прокуророві та до Управління Державного агентства рибного господарства в м. Києві та Київській області до відома і виконання.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення зазначеного десятиденного строку, встановленого для її оскарження.

Суддя Л. А. Макаренко

Постанова набрала законної сили з "_____" __________20__ року.

Строк предявлення постанови до виконання три місяці.