Справа № 203/1560/20
Провадження № 3/0203/1111/2020
ПОСТАНОВА

02 червня 2020 р. суддя Підберезний Г.А., розглянувши матеріали, що надійшли з Дніпропетровської митниці про порушення митних правил у відношенні ОСОБА_1 , яка проживає: АДРЕСА_1 , за ст. 473 Митного кодексу України -

В С Т А Н О В И В:

05.05.2020 до суду надійшла адміністративна справа стосовно ОСОБА_1 з поданням, згідно якого 21.11.2019 в зоні митного контролю ЦСС «Грін-Лайн» митного поста «Дніпро-Лівобережний» Дніпровської митниці Держмитслужби, під час митного огляду було встановлено, що у міжнародному експресс-відправленні, яке згідно накладної RH593609369CN надійшло з Китаю від Miss Mary Li на адресу ОСОБА_2 , знаходяться акумулятори до мобільних телефонів торговельної марки «Apple» у кількості 102 шт., заявленою вартістю 80 EUR.

17.12.2019 у Дніпровську митницю Держмитслужби надійшов лист представника правовласника торговельної марки «Apple» ОСОБА_3 від 17.12.2019 з повідомленням про те, що вказаний вище товар є контрафактним.

Безпосередні предмети правопорушення, вартість яких згідно накладної RH593609369CN складає 2 135,85 грн., вилучені та зберігаються на складі митниці.

Таким чином, на думку ОСОБА_4 митниці ОСОБА_5 переслала 102 акумуляторних пристроїв для мобільних телефонів торговельної марки «Apple» у міжнародному експрес-відправленні НОМЕР_1 , заборонених до такого пересилання Всесвітньою поштовою конвенцію, чим вчинила порушення митних правил, передбачене ст.473 Митного кодексу України.

Представник митниці в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_6 винною у вчиненні порушення митних правил за ст.473 МК України та накласти на неї стягнення у виді конфіскації товару в дохід держави, що був безпосереднім предметом порушення митних правил.

ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась.

Разом з тим, згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

ОСОБА_5 знаючи про наявність стосовно неї справи про адміністративне правопорушення, не доклала зусиль для дізнання про дату розгляду справи. З урахуванням вищевикладеного вважаю за можливе розглянути справу у відсутність особи.

Заслухавши представника митниці, вивчивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч.1 ст.486 МК України).

Статтею 473 МК України передбачена відповідальність за пересилання через митний кордон України в міжнародних експрес-відправленнях товарів, заборонених до такого пересилання законодавством України, а також пересилання у міжнародних поштових відправленнях товарів, заборонених до пересилання актами Всесвітнього поштового союзу.

Відповідно до ч. 1ст. 458 МК України,порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до п. 2ст. 235 МК України,забороняється переміщення (пересилання) в міжнародних поштових відправленнях товарів, заборонених до пересилання відповідно до актів Всесвітнього поштового союзу, а також товарів, відправлених з порушенням вимог нормативно-правових актів з питань надання послуг поштового зв`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Всесвітньої поштової конвенції (учиненої в м. Доха 11 жовтня 2012 року), відправлення не допускаються до пересилання у всіх категоріях кореспонденції, якщо їх увезення чи обіг заборонено в країні призначення.

Товари та інші предмети, які заборонені до переміщення (пересилання) через митний кордон згідно із законодавством або є предметами контрабанди чи порушення митних правил, вилучаються підрозділом митного органу в установленому порядку.

З огляду на наведене, вважаю,що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ст. 473 МК України, а саме остання порушила порядок пересилання через митний кордон України у міжнародних поштових та експрес-відправленнях, товарів заборонених до такого пересилання, що підтверджується протоколом про порушення митних правил №0106/11000/20 від 12.02.2020, митною декларацією, актом міжнародного поштового пересилання, описом вилучених предметів, висновком експерта від 16.12.2019.

Таким чином, аналізуючи наведені докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.473 МК України доведена повністю.

Враховуючи, що безпосереднім предметом правопорушення митних правил є товар, переміщення якого через митний кордон України є обмеженим (забороненим), суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді конфіскації безпосередніх предметів порушення митних правил.

У відповідності до ст.487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Так, ст.40-1КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного з правопорушника стягується 420,40 гривень.

Також, підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Дніпропетровської митниці витрати на зберігання товару на складі митного органу із розрахунку 0,0054 ЄВРО за добу, починаючи з 16.03.2020.

Керуючись ст.ст.458, 459, 461, 473, 486, 527, 528 МК України, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.473 Митного кодексу України та накласти на неї стягнення у виді конфіскації безпосередніх предметів порушення митних правил.

Вилучений, згідно протоколу №0106/11000/20 від 12.02.2020 року конфіскувати в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Дніпропетровської митниці витрати на зберігання товару на складі митного органу із розрахунку 0,0054 ЄВРО за добу, починаючи з 16.03.2020.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 420,40 гривень судового збору.

На постанову може бути подана апеляційна скарга, протест прокурора до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Г.А. Підберезний