ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/428/20 Справа № 214/255/20 Суддя у 1-й інстанції - Хомініч С. В. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
П О С Т АН О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2020 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 березня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого ПАТ ПГЗК проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 березня 2020 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 340 грн.; стягнуто судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Згідно з оскаржуваною постановою, водій ОСОБА_1 05.01.2020 о 16 год. 05 хв. в м. Кривий Ріг, Саксаганському районі по б-ру Вечірньому, біля електроопори № НОМЕР_1 , керуючи автомобілем GREAT WALL С 30 д.н.з. НОМЕР_2 перед поворотом ліворуч не переконався в безпечності свого маневру, не зайняв завчасно відповідне крайнє положення, не дав дорогу та допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 211540 д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку прямо. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, а громадянка ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження, чим спричинено матеріальні збитки. Водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що постанова є незаконною та необгрунтованою. Так вказує, що дії водія ОСОБА_2 , а саме здійснення обгону на перехресті являється в прямому причинному зв`язку з пошкодженням транспортних засобів, що також підтверджується висновком експерта. Також ОСОБА_1 зазначає, що не погоджується із схемою місця ДТП, оскільки маються не точні виміри дороги, схематичним зображенням місця знаходження автомобілів до зіткнення та точки зіткнення, тоді як, його автомобіль знаходився у крайній правій частині дороги та стрілкою показано, що здійснює поворот ліворуч, а автомобіль ВАЗ перебуває у лівій частині дороги, ближче до розмітки та рухається прямо. Окрім того, звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення складено через 5 днів після ДТП, та покази свідків узгоджуються між собою, окрім свідка ОСОБА_4 , яка бачила автомобіль не червоного кольору, а білого, тоді як судом ці обставини не взято до уваги.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Вако М.Ю., які апеляційну скаргу підтримали, потерпілого ОСОБА_2 та його представника - адвоката Марченка Є.В., які проти задоволення скарги заперечували, перевіривши законність і обґрунтованість постанови, суд дійшов такого висновку.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні цього адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах провадження доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 340719 від 09 січня 2020 року; схемою місця ДТП, фототаблицею, поясненнями ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 .

В сукупності зазначені докази підтверджують факт порушення водієм GREAT WALL С 30 д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 положень п.п 10.1, 10.4 ПДР України, внаслідок чого відбулось зіткнення з ВАЗ 211540 д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , та спричинило отримання механічних пошкоджень, завдання матеріальних збитків власникам, та тягне за собою адміністративну відповідальність, встановлену ст. 124 КУпАП.

Сумніви щодо належності, допустимості та достовірності зазначених доказів у суду відсутні.

Що стосується доводів апелянта про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, суд апеляційної інстанції зазначає, що дослідженими судом доказами вони повністю спростовуються.

Так, згідно з вимогами п. 10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно з п. 10.4 Правил дорожнього руху України. перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

Як видно з матеріалів справи, транспортні засоби рухались в одному напрямку, однак ОСОБА_1 при зміні напрямку руху не переконався в безпечності маневру, внаслідок чого і сталась ДТП.

Наведені обставини об`єктивно підтверджуються поясненнями потерпілого.

Окрім цього, зміну напрямку руху підтвердив у своїх письмових поясненнях й сам ОСОБА_1 .

Отже, з огляду на те, що водій ОСОБА_1 не переконався в безпечності маневру, не надав перевагу транспортному засобу, який рухається в попутному напрямку й здійснював поворот ліворуч не з крайнього лівого положення, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 211540 д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для сумнівів в об`єктивності висновків суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 в цій ДТП.

Враховуючи, те, що небезпека для учасників дорожнього руху виникла саме внаслідок необачних дій водія ОСОБА_1 , вважати обґрунтованими його доводи про виникнення ДТП з вини ОСОБА_2 , суд апеляційної інстанції не може.

При цьому, суд апеляційної інстанції не може надати оцінку висновку експертизи, яким встановлено порушення ПДР також й з боку потерпілого, що з технічної точки зору, перебувало у причинному зв`язку з настанням події цієї ДТП, оскільки її було проведено з ініціативи адвоката Вако М.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 та покладено в її основу лише ті дані, що були надані останнім.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про наявність також вини водія ОСОБА_2 в ДТП, то вони в апеляційному порядку не перевіряються, оскільки суд апеляційної інстанції здійснює розгляд справи виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який був складений лише щодо ОСОБА_1 .

Також, не є такими, що можуть істотно вплинути на висновки суду доводи апелянта про порушення строків складання протоколу. Суд вважає, що ці порушення не є суттєвими й були зумовлені необхідністю зібрання додаткових матеріалів.

Апеляційний суд також вважає, що доводи про недостовірність відомостей, наявних в схемі ДТП, є безпідставними, оскільки схема була складенна за участю ОСОБА_1 й підписана ним без будь-яких зауважень щодо її змісту.

Доводи ОСОБА_1 про неправильне зазначення свідком ОСОБА_3 кольору його автомобіля в своїх поясненнях, суд вважає також необґрунтованими, оскільки ця помилка може бути технічною та на висновки суду вплинути не може.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 стосовно відсутності в його діях порушень Правил дорожнього руху України, та складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на думку апеляційного суду, є необгрунтованими.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Накладаючи стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу, суд першої інстанції призначив його в межах санкції ст. 124 КУпАП, врахувавши при цьому характер та наслідки вчиненого правопорушення, й особу правопорушника.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 березня 2020 року - залишити без задоволення.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 березня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко