Справа №757/2588/20-п Головуючий в суді І інстанції - Карабань В.М.
Провадження №33/824/1939/2020 Доповідач - Габрієль В.О.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Габрієля В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Юзефовича А.О. на постанову Печерського районного суду м. Києва від 10 березня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 10 березня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь державного бюджету України судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Відповідно до постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 28.12.2019 року о 03 годині 00 хвилин, він керував транспортним засобом «Ровер» д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві по вул. І. Мазепи, 1, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» у присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Показник тесту 1,63 ‰. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив п.2.9а ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаним рішенням захисником ОСОБА_1 - адвокатом Юзефовичем А.О. подано апеляційну скаргу, у якій він просить поновити строк на подання апеляційної скарги, скасувати постанову Печерського районного суду м. Києва від 10 березня 2020 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Мотивуючи свої вимоги зазначає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права. Суд першої інстанції безпідставно не врахував їхніх доводів при прийнятті оскаржуваного рішення. Зокрема працівниками поліції було безпідставно зупинено ОСОБА_1 . Його прохання повідомити причину зупинки працівниками поліції було повністю проігноровано. ОСОБА_1 не було проінформовано про порядок застосування спеціального технічного засобу, та крім того, не зазначено чи взагалі є в такого засобу сертифікат відповідності. Під час проведення огляду, особи свідків не були встановлені належним чином та вони поставили свої підписи на абсолютно порожньому протоколі. Вказані особи не були допитані під час розгляду справи в суді першої інстанції, а тому їх покази не можуть бути покладені в основу обвинувачення. Огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу марки «Drager Alkotest 6810», який не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України.

Оформлення правопорушення відбувалось взагалі без участі свідків, після проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у приміщенні Печерського УП ГУНП в м. Києві, куди ОСОБА_1 відвезли примусово, без його згоди, де і був складений протокол про адміністративне правопорушення. Крім того, в протоколі не зазначені адреси проживання свідків, а в їх поясненнях не зазначений результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 не було роз`яснено його права та не забезпечено право на захист. Отже на думку захисника, вказані порушення виключають можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП.

Про дату та час розгляду справи він та ОСОБА_1 не були повідомлені належним чином, про постанову вони дізналися лише 16 квітня 2020 року з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

ОСОБА_1 та його захисник Юзефович А.О. до суду апеляційної інстанції не з`явились, про дату час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань про відкладення судового засідання не подавали, однак надіслали клопотання про розгляд справи у їх відсутності.

Із огляду на зазначене, апеляційний суд враховує вимоги п.п.4, 6 ст.294 КУпАП щодо строків апеляційного перегляду та необов`язкової присутності при розгляді справи належним чином повідомленої особи, що притягується до адміністративної відповідальності, та вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника Юзефовича А.О.

Відповідно до ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та його захисник Юзефович А.О. не були присутні під час розгляду справи судом першої інстанції. Будь-які дані про те, що вказаним особам була вручена копія оскаржуваного рішення в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, та з метою забезпечення права на захист, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Юзефовичу А.О. строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва від 10.03.2020 року.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 ЄСПЛ постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п.2.9.а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Правовими положеннями ст.266 КУпАП встановлено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Проведення огляду на стан сп`янiння в закладах охорони здоров`я i оформлення його результатів визначено «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858 (далі - Інструкція).

Попри невизнання ОСОБА_1 винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується доказами, наявними у матеріалах справи.

Так, у відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №337512 від 28.12.2019, ОСОБА_1 28.12.2019 року о 03 годині 00 хвилин, він керував транспортним засобом «Ровер» д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві по вул. І. Мазепи, 1, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» у присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Показник тесту 1,63 ‰. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив п.2.9а ПДР України (а.с.1).

ОСОБА_1 при складенні протоколу було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, що підтверджується його підписом, який міститься в протоколі про адміністративне правопорушення.

Із роздруківки результатів проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу - алкотесту 6820 «Drager» (а.с.2) вбачається, що проба огляду позитивна та дорівнює 1,63 ‰.

На чеку зі спеціального технічного приладу - алкотесту 6820 «Drager» ОСОБА_1 поставив свій підпис та будь-яких заперечень не зазначив.

Слід також не погодитися із доводами апеляційної скарги про недійсність результатів огляду із застосуванням газоаналізатора "Drager Alcotest 6820".

Згідно з п.1 розділу ІІ Інструкції за наявності ознак, передбачених п.3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Згідно з п.3 розділу ІІ Інструкції поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

До Реєстру затверджених типів засобів вимірювальної техніки було внесено газоаналізатори Alcotest, Interlock XT (зокрема, Alcotest 6820, призначений для вимірювання вмісту парів етилового спирту у повітрі, що видихається людиною) виробництва Drager Safety AG & Co. KGaA, Німеччина, та видано сертифікат перевірки UA.TR.001101-17, виданий 05.10.2017 року, строк дії до 05.10.2027 року. А тому вказаний технічний засіб дозволений до застосування МОЗ та Держспожистандартом (правонаступником якого є Мінекономрозвитку) за умов додержання вимог щодо повірки (калібрування), що підтверджує вірність результатів вимірювання.

Інструкцією з експлуатації газоаналізатора "Drager Alcotest 6820" передбачено період між повірками не менше ніж 1 раз на 12 місяців.

Оскільки останнє калібрування спеціального технічного засобу, з використанням якого проводився огляд ОСОБА_1 , було проведено 03.12.2019 року, що підтверджується даними з його роздрукованого показника, підстави вважати результати огляду недійсними відсутні.

Згідно з письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 28.12.2019 року, вони 28.12.2019 року о 03 год. 00 хв. в м. Києві по вул. І. Мазепи,1 були запрошені співробітниками патрульної поліції, в якості свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 . У їхній присутності вказаний водій погодився у встановленому законом порядку пройти перевірку для визначення стану сп`яніння за допомогою алкотесту «Drager», що засвідчено їхніми підписами. (а.с.4).

Доводи апеляційної скарги про те, що вказані пояснення є недопустимими доказами, оскільки вказані особи не були допитані безпосередньо в судовому засіданні є необґрунтованими, оскільки вказаний доказ в повній мірі відповідає вимога ст.251 КУпАП. Підстави для сумнівів в об`єктивності пояснень вказаних свідків відсутні.

Наведені докази повністю спростовують доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції було порушено порядок виявлення у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння.

Отже, незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд, враховуючи вказане вище, приходить до переконання, що викладені у постанові доводи про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст.130 КУпАП та необхідності накладення на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, є обґрунтованими.

У відповідності до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Попри доводи апеляційної скарги, зазначені вимоги закону судом першої інстанції, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладенні на нього стягнення були дотримані у повній мірі.

Посилання в апеляційній скарзі на невинуватість ОСОБА_1 , відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та істотні порушення закону під час винесення оскаржуваної ухвали, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки вони повністю спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Із огляду на вищезазначене постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку з чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Захиснику ОСОБА_1 - адвокату Юзефовичу Артему Олексійовичу поновити строк на оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва від 10 березня 2020 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Юзефовича Артема Олексійовича залишити без задоволення.

Постанову Печерського районного суду м. Києва від 10 березня 2020 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.О. Габрієль