Справа № 554/477/20
Провадження №3/525/250/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.06.2020 сел. Велика Багачка

Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Хоролець В.В., при секретарі Хоменко М.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Полтавського апеляційного суду про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.122-2 та ч.1 ст.130 КУпАП

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя

АДРЕСА_1 ,

місце роботи не повідомив (як вказано в протоколі),

ідентифікаційний номер суду не відомий, контактний

номер телефону не відомий, -

в с т а н о в и в :

13 січня 2020 року о 21 годині 37 хвилини в місті Полтава на перехресті вул. Колективна з вул. Ярошенка, 21 Полтавської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем TOYOTA CAMRI, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить йому на праві власності з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння шкіри обличчя. В присутності двох свідків на місці зупинки транспортного засобу водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, за допомогою приладу алкотестера «Драгер» та в Полтавському обласному наркологічному диспансері, в установленому законом порядку. Отже, своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Судом також встановлено, що 13 січня 2020 року о 21 год. 37 хв. в м. Полтава по вул. Колективна на перехресті з вул. Ярошенка, 21 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом автомобілем TOYOTA CAMRI, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить йому на праві власності на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу завчасно подану за допомогою спеціального звукового сигналу, увімкнених проблискових маячків синього та червоного кольорів та гучномовного пристрою, не зупинився та був зупинений шляхом переслідування на патрульному транспортному засобі MITSUBISHI OUTLANGER д.н.з. НОМЕР_2 та був зупинений в м. Полтава по вул. Ярошенка, 21. Отже, своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення п.2.4 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-2 КУпАП.

Адміністративна справа надійшла на розгляд Великобагачанського районного суду Полтавської області з Полтавського апеляційного суду 20.03.2020 року, тобто за декілька тижнів до закінчення строків, передбачених ст.38 КУпАП. Вбачається, що адміністративні протоколи щодо водія ОСОБА_2 були направлені працівниками патрульної поліції належним чином на розгляд до Октябрського районного суду м. Полтави, де отримані 22.01.2020 року (а.с.9) і знаходилися на розгляді в даному суді. Однак, постановою судді Октябрського районного суду м. Полтави Струкова від 20.02.2020 року безпідставно (враховуючи практику Полтавського апеляційного суду, який вважає, що передача даної категорії справ на розгляд іншого суду згідно КУпАП не є можливою) було направлено справу №554/477/20 щодо ОСОБА_1 на розгляд Решетилівського районного суду Полтавської області (а.с.18), яка надійшла в даний суд 28.02.2020 року (а.с.20). При цьому, станом на дану дату було відомо, що в Решетилівському районному суді відсутні судді, які б могли здійснювати розгляд даної адміністративної справи. Як наслідок, керівником апарату Решетилівського районного суду було складено та направлено до суду 05.03.2020 року подання про неможливість розгляду даної справи та визначення підсудності для її розгляду (а.с.а.с.24,25).

Отже, такі дії Октябрського районного суду м. Полтави призвели до того, що по справі спливали строки її розгляду, встановлені КУпАП.

Великобагачанський районний суд Полтавської області, отримавши на розгляду дану справу, негайно призначив в межах строків, передбачених КУпАП розгляд даної адміністративної справи (на 06.04.2020 року), викликавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності судовою повісткою та оголошенням на веб-сайті суду (а.с.а.с.34,35,36).06.04.2020 року до суду надійшла заява про необхідність отримання правової допомоги адвоката та у зв`язку з цим відкладення розгляду справи на іншу дату (а.с.а.с.37,38-41). Суд був змушений задовольнити дану заяву з огляду на положення Конституції України щодо надання особі права на юридичну допомогу і відклав розгляд даної справи в межах строків, передбачених КУпАП на 13.04.2020 року (а.с.43), сповістивши про це учасників справи (а.с.44).

Однак, в період часу з 06.04.2020 року по 13.04.2020 року включно суддя перебував у нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню за ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України щодо обвинувачення громадянина К ОСОБА_3 , відповідно, будь-який процесуальний рух по справах здійснюватися не міг. Розгляд справи було відкладено на 08.05.2020 року, однак суддя перебував на лікарняному з 08.05.2020 року по 15.05.2020 року, тому розгляд даної справи було відкладено на 05.06.2020 року (у зв`язку з виходом судді з відпустки та наступного лікарняного), що підтверджено документально.

В судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, його захисник Портянко Є.В. належним чином сповіщений про день і час розгляду справи (а.с.53).

Суд, дослідивши наявні матеріали справи в їх сукупності та взаємозв`язку і давши цим доказам належну оцінку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 та ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення від 13 січня 2020 року серії ДПР18 №305691, де зазначені обставини вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та уповноваженим поліцейським вказано, що 13 січня 2020 року о 21 годині 37 хвилини в місті Полтава на перехресті вул. Колективна з вул. Ярошенка, 21 Полтавської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем TOYOTA CAMRI, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить йому на праві власності з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння шкіри обличчя. В присутності двох свідків на місці зупинки транспортного засобу водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, за допомогою приладу алкотестера «Драгер» та в Полтавському обласному наркологічному диспансері, в установленому законом порядку (а.с.1); як вбачається з напису у графі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності», особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 було зроблено напис про те, що вину не визнає, пояснення буде надавати в суді; також вбачається, що в даному протоколі вказані свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та зазначається, що здійснювався відеозапис з нагрудної камери патрульного поліцейського;

- письмовими поясненнями громадян свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які письмово підтвердили про те, що водій автомобіля ОСОБА_1 в їх присутності у встановленому законом порядку відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер та в медичному закладі (а.с.а.с.2-3);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ПОНД від 13.01.2020 року (а.с.4);

- даними протоколу про адміністративне правопорушення від 13.01.2020 року серії ДПР18 №305692 щодо ОСОБА_6 за ст.122-2 КУпАП, в якому викладені обставини про те, що 13 січня 2020 року о 21 год. 37 хв. в м. Полтава по вул. Колективна на перехресті з вул. Ярошенка, 21 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом автомобілем TOYOTA CAMRI, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить йому на праві власності на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу завчасно подану за допомогою спеціального звукового сигналу, увімкнених проблискових маячків синього та червоного кольорів та гучномовного пристрою, не зупинився та був зупинений шляхом переслідування на патрульному транспортному засобі MITSUBISHI OUTLANGER д.н.з. НОМЕР_2 та був зупинений в м. Полтава по вул. Ярошенка, 21 (а.с.5);

- переглянутим в судовому засіданні відеозаписом (диск з відеозаписом (відео файлами) з реєстратора патрульного автомобіля та з нагрудних камер патрульних поліцейських, доданий працівниками поліції до матеріалів справи) (а.с.7), з якого вбачається, що водій автомобіля TOYOTA CAMRI, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 13.01.2020 року дійсно керував даним автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння та на місці відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в т.ч. тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 278 КУпАП визначає умови підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення. Згідно даної норми, орган, (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, чи витребувано необхідні додаткові матеріали, чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Стаття 280 КУпАП визначає обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Так, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Згідно роз`яснень, що викладені в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами), при розгляді, зокрема, адміністративних справ даних категорій (зокрема, ч.1 ст.130 КУпАП) суди мають ураховувати положення правових норм, у яких визначено поняття «транспортні засоби», зокрема, примітки до ч.7 ст.121 КУпАП та п.1.10 Правил дорожнього руху України.

Пунктом 1.10. Правил дорожнього руху визначено, що водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Крім цього, у даному пункті визначається поняття механічного транспортного засобу. Так, у розумінні п.1.10 ПДР України механічний транспортний засіб - це транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

У примітці до ч.7 ст.121 КУпАП вказується, що під транспортними засобами, зокрема, у частинах 1-4 ст.130 КУпАП слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами), водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення, зокрема, стану алкогольного сп`яніння.

Також, пункт 2.9 а ПДР України прямо та категорично забороняє керування транспортними засобами в стані, зокрема, алкогольного сп`яніння.

Спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно п.2 цієї Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота та порушення мови (п.2 цієї Інструкції). Отже, виходячи з викладеного, саме відповідний поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції, зокрема, і при зупинці транспортного засобу та в ході спілкування з водієм конкретного транспортного засобу, мав підстави вважати, що особа (водій) за певними вказаними в п.3 Інструкції ознаками перебуває у стані сп`яніння. Відповідно до п.6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння проводиться як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, так і лікарем закладу охорони здоров`я. Тобто, аналіз положень п.6 Інструкції містить можливість альтернативності огляду водія на стан сп`яніння і не визначає імперативність чи послідовність такого огляду, як наприклад, положення п.8 Інструкції, що лише у випадку ДТП регламентує обов`язковість проведення огляду на стан сп`яніння лише у закладі охорони здоров`я.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП встановлює юридичну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння.

Диспозиція статті 122-2 КУпАП визначає адміністративну відповідальність за невиконання водіями вимог про зупинку.

Системний аналіз досліджених матеріалів справи, положень п.2.4, п.2.5 Правил дорожнього руху України в сукупності та в тісному системному взаємозв`язку з пунктами 2,3,6,7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції свідчить про те, що в даній конкретній ситуації, яка склалася 13.01.2020 року у нічний час з участю водія ОСОБА_6 , відповідна уповноважена посадова особа Національної поліції мав право за відповідних виявлених ним ознак алкогольного сп`яніння вищевказаного водія запропонувати йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці із застосування приладу «Драгер» в установленому порядку або в медичному закладі (що ним і було зроблено згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення, який посвідчено відповідними написами, це ж слідує з переглянутого в судовому засіданні відеозапису з місця події), однак даний водій, маючи видимі зовнішні ознаки алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження даного огляду.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч.2 ст.61 Конституції України).

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст.61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, наприклад, наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м`якого покарання, умовного засудження, відстрочки виконання вироку, давністю притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення від неї тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинили адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст.23 КУпАП).

У відповідності до ч.2 ст.36 КУпАП адміністративні справи відносно ОСОБА_6 підлягають об`єднанню і повинні розглядатися в одному адміністративному провадженні, а стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Положення ст.38 КУпАП визначають строки накладення адміністративного стягнення. к, за загальним правилом ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Пунктом 7 ст.247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі «закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу».

Враховуючи, що адміністративні правопорушення мали місце 13.01.2020 року і тільки 20.03.2020 року дані матеріали справи щодо Миколаєнка надійшли на розгляд Великобагачанського районного суду Полтавської області (через безпідставну передачу даної справи 20.02.2020 року з Октябрського районного суду м. Полтави (який первинно здійснював її розгляд) до Решетилівського районного суду Полтавської області), тобто на даний час закінчилися строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбачені ст.38 КУпАП (не з вини Великобагачанського районного суду Полтавської області, який вживав всіх об`єктивно можливих процесуальних заходів щодо розгляду даної справи в межах тих строків (які залишилися даному суду) та кількості справ, які були призначені раніше), отже, суд змушений в даний час провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.61 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,ст.38,ст.122-2, ч.1 ст.130, п.7 ст.247, ст.ст.277,278,280,283,284,289,294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-2 та ч.1 ст.130 КУпАП та провадження в адміністративній справі №554/477/20 відносно нього закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Великобагачанський районний суд.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.В.Хоролець