Житомирський апеляційний суд
Справа №285/4034/19 Головуючий у 1-й інст. Мозговий В. Б.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Зав`язун С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого - судді Зав`язуна С.М.,

секретаря Гонгало Н.В., Дем`янчук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Рябчука Ігоря Валерійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 10 грудня 2019 року,

за участю: адвоката Рябчука І.В.,

ВСТАНОВИВ :

зазначеною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 384, 20 грн.

Згідно постанови суду, 09.11.2019 року о 00 год. 07 хв. в місті Новоград-Волинському по вулиці Лесі Українки, ОСОБА_1 керував автомобілем Mitsubishi Pajero, д.н. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР.

В апеляційній скарзі адвокат Рябчук І.В. просить постанову суду скасувати, як незаконну, та закрити провадження у справі. Апеляційні вимоги мотивує тим, що постанова винесена з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Звертає увагу на те, що судом порушено вимоги ст.ст. 7, 245, 280, 282 КУпАП, оскільки не вказано якими доказами підтверджується висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 , не надано будь-якої оцінки поясненням ОСОБА_1 про незгоду з рішенням поліцейського у даній справі.

У мотивувальній частині постанови суд першої інстанції визнав доведеним, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, чим вчинив порушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, що не відповідає змісту протоколу про адміністративне правопорушення та змісту диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП.

Окрім цього, присутні порушення ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зокрема:

- на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 заперечував факт керування транспортним засобом в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння та відмовився пройти освідування за допомогою алкотестера на місці зупинки, оскільки неодноразово чув, що працівниками поліції фальсифікуються докази з приводу освідування, та самостійно запропонував працівникам поліції поїхати до найближчого медичного закладу, так як не довіряє приладу, однак працівники поліції не звернули увагу на пропозицію ОСОБА_1 ;

- екіпаж працівників поліції не був забезпечений належним та допустим алкотестером, оскільки відповідно до ч.5 розділу ІІ Інструкції Пух А.М. вимагав надати сертифікат відповідності і свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки та надати інший допустимий для використання прилад для того, щоб пройти освідування на місці. Проте, йому в законній вимозі було відмовлено з невідомих причин;

- працівниками поліції не було запропоновано пройти освідування в закладі МОЗ, хоча ОСОБА_1 наголошував на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в найближчому медичному закладі, чим порушено ч.7 розділу І Інструкції;

- працівники поліції відпустили ОСОБА_1 з місця зупинки транспортного засобу в порушення Інструкції про відсторонення від керування;

- порушено цілий ряд пунктів зазначеної Інструкції. Тому відповідно до п.22 Розділу ІІІ Інструкції висновок щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складений з порушенням вимог цієї інструкції, вважається недійсним.

Судом першої інстанції порушено процесуальні норми, оскільки такий розгляд справи позбавив ОСОБА_1 можливості реалізувати свої права, передбачені ст.268 КУпАП України, зокрема, дати пояснення, заявити клопотання про допит свідків.

Звертає увагу на те, що автомобіль використовується ОСОБА_1 у робочих цілях і позбавлення права керувати ним ставить його у дуже скрутне становище, він не має іншого способу заробітку для існування.

Заслухавши пояснення адвоката Рябчука І.В. в підтримку апеляційних вимог, вивчивши матеріали справи, доводи апеляції, перевіривши постанову суду в межах поданої апеляції, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суд повно та всебічно встановив фактичні обставини правопорушення на підставі доказів наявних в матеріалах справи, досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду та постановив рішення, яке відповідає вимогам ст.ст. 245, 280, 283 КУпАП.

Як убачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що є порушенням п.2.5 ПДР України.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з положеннями ст.16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (надалі - Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі-Порядком).

Згідно п.3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

За ч.2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч.3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Як визначено п.3 Порядку, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Відповідно до п. 6 цього Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. А згідно п.8 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

За змістом викладених вище вимог закону, підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння є встановлення, що у водія наявні ознаки алкогольного сп`яніння та він відмовився у присутності двох свідків від проходження огляду як на місці зупинки транспортного засобу поліцейськими, так і від проведення такого огляду у закладі охорони здоров`я. Зазначені обставини повинні бути підтверджені належними і допустимими доказами, які містяться в матеріалах справи.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що працівниками патрульної поліції вимоги ст.266 КУпАП, Інструкції та Порядку були виконані повністю. ОСОБА_1 , при можливій недовірі до працівників поліції, мав змогу скористатись своїм правом та пройти відповідний огляд у медичній установі, проте цього не зробив, оскільки відмовився від будь-якого огляду на стан сп`яніння, а тому апеляційні доводи з цього приводу є необґрунтованими.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується відеозаписом, долученим до матеріалів справи, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського пройти огляд на місці зупинки відмовився, а також відмовився пройти огляд на стан сп`яніння в медичній установі. Під час складання протоколу були присутні свідки.

Крім того, відповідно до вище зазначеного відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 просив поліцейських надати йому сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, вказане клопотання також не зазначено і в протоколі про адміністративне правопорушення.

Також, поліцейськими надано відеозапис, який було зроблено відеотехнікою, що перебуває в чужому володінні (кафе «Золотий лев), з якого вбачається, що ОСОБА_1 вийшовши з групою осіб з кафе, сів з дитиною в автомобіль та почав рух.

В ході досудової перевірки та складання щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, порушень положень вищезазначених Інструкції, Порядку та вимог ст.266 КУпАП - допущено не було.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення ОБ № 079749 від 09.11.2019 року (а.с. 2); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , якими підтверджено, що їх було запрошено працівниками поліції в якості свідків коли водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою алкотестеру «Драгер» або в закладі медичної установи, на що ОСОБА_1 відмовився (а.с.3,4); відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського та кафе «Золотий лев» (а.с.27).

Вище наведені докази на переконання апеляційного суду є належними, допустимими та достовірними.

Щодо апеляційних доводів адвоката Рябчука І.В., що відповідно до п.22 Розділу ІІІ Інструкції висновок щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складений з порушенням вимог цієї інструкції, а тому вважається недійсним є безпідставними, оскільки медичний огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння взагалі не проводився.

Апеляційні доводи адвоката Рябчука І.В. про те, що ОСОБА_1 не відсторонили від керування автомобілем та не вилучили транспортний засіб, то на переконання апеляційного суду, питання відсторонення від керування транспортним засобом не стосується оцінки факту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому наведені з цього приводу апеляційні твердження до уваги не приймаються.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що апеляційні доводи про порушення судом першої інстанції вимог ст.ст. 245, 280, 282 КУпАП є безпідставними.

Крім того, у відповідності до вимог ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, при цьому, справа про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП може розглядатися у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки судовий розгляд даної категорії справ не підпадає до винятків, передбачених нормами ч.2, 3 ст.268 КУпАП, щодо обов`язковості присутності особи.

В своїй постанові суд першої інстанції зазначив, що в судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що дійсно перебував в автомобілі, але ним не керував. Також його адвокат зазначила, що ОСОБА_1 відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння лише на місці зупинки, а в медичній установі пройти огляд не відмовлявся.

Крім того за клопотанням адвоката, ОСОБА_1 - Кобріної Н.В. (а.с.20) було викликано в судове засідання суду першої інстанції свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які надали пояснення.

Інших клопотань, заяв матеріали справи не містять.

Вирішуючи апеляційні доводи про порушення судом першої інстанції положень ст.268 КУпАП апеляційний суд бере до уваги, що судом першої інстанції ОСОБА_1 належним чином повідомлено про розгляд справи та останній був присутнім при розгляді справи, надавав пояснення, заявляв клопотання про виклик свідків, які були допитані, користувався послугами захисника, тому вимоги з цього приводу є необґрунтованими.

Апеляційний суд, вважає, що викладені в постанові суду першої інстанції висновки, відповідають встановленим фактичним обставинам справи.

Доводи викладені адвокатом Рябчуком І.В. в апеляційній скарзі, щодо закриття на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є безпідставними.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст.130 КУпАП та дотримався меж санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

На переконання апеляційного суду, вирішуючи справу, суд першої інстанції врахував вимоги ст.ст.9, 251, 279, 280, 283 КУпАП, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування чи зміни відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу адвоката Рябчука Ігоря Валерійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 10 грудня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду С.М. Зав`язун