Справа № 615/395/20
Провадження № 3/615/129/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2020 року м. Валки

Суддя Валківського районного суду Харківської області Логвінов А.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Валківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово непрацюючого, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 31.10.2002 року Валківським РВ УМВС України в Харківській області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

06.04.2020 року у відношенні ОСОБА_1 , поліцейським СРПП № 1 Валківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області старшим сержантом поліції Безбородовим О.І., складено протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 482125.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 482125, 06.04.2020 року о 12 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , будучи особою, що підписала інформаційну згоду на карантин (самоізоляцію), покинув межі карантину (самоізоляції), які були вказані в інформаційній згоді, чим порушив вимоги постанови Головного державного санітарного лікаря України № 2 від 21.03.2020 року та ст. 20 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.

Згідно положень ст. 268 КУпАП інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП не відноситься до правопорушень, по яким присутність у судовому засіданні особи є обов`язковою, у зв`язку з чим вважаю за можливе розглядати справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Приписами ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Таким чином, з аналізу диспозиції статті 44-3 КУпАП вбачається, що вказана норма права є бланкетною, яка для розкриття її змісту відсилає до інших нормативно-правових актів, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, які регламентують відповідні правила, недотримання яких призведе до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 порушені вимоги Постанови Головного державного санітарного лікаря України № 2 від 21.03.2020 року та ст. 20 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб».

Постановою Головного державного санітарного лікаря України № 2 від 21.03.2020 року впроваджено використання форми інформаційної згоди особи на проведення протиепідемічних та/або профілактичних заходів, а статтею 20 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» встановлюють обов`язки осіб, які хворіють на інфекційні хвороби чи є бактеріоносіями.

Водночас, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 , будучи особою, що підписала інформаційну згоду на карантин (самоізоляцію), покинув межі карантину (самоізоляції).

Таким чином, вищевикладені обставини свідчать про те, що формулювання інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не має необхідних ознак правової категорії «Порушення правил щодо карантину», передбачених ст. 44-3 КУпАП, а зазначені у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення нормативно-правові акти, які порушені ОСОБА_1 , не встановлюють заборони покидати житло особою, якою підписана Інформовану згоду особи на проведення протиепідемічних та/або профілактичних заходів.

Окрім того, як вбачається з адміністративного матеріалу ОСОБА_1 01.04.2020 року підписано Інформовану згоду особи на проведення протиепідемічних та/або профілактичних заходів, якою надав однозначну згоду на перебування у карантині (самоізоляції) з метою дотримання протиепідемічних та/або профілактичних заходів у відповідності до Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», Основ законодавства України про охорону здоров`я та зобов`язався не порушувати режим карантину (самоізоляції). Приймаючи умови проведення протиепідемічних та/або профілактичних заходів, добровільно погодився на карантин (самоізоляцію) в помешканні, квартирі, будинку протягом необхідного періоду для проведення протиепідемічних та/або профілактичних заходів, що встановлюється протягом інкубаційного періоду 14 діб.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 211 від 11.03.2020 року, в редакції від 31.03.2020 року, установлено з 12 березня 2020 року до 24 квітня 2020 року на усій території України карантин.

Постановою Головного державного санітарного лікаря України № 2 від 21.03.2020 року впроваджено використання форми інформованої згоди особи на проведення протиепідемічних та/або профілактичних заходів, яка підписується у двох примірниках особами, які здійснюють перетин державного кордону та щодо яких є підстави вважати, що вони були в контакті з особою, якій встановлено діагноз (або підозру) короно вірусної хвороби (COVID-19), а також в інших випадках, необхідних для протиепідемічних.

З вищевикладеного вбачається, що Постановою Головного державного санітарного лікаря України № 2 від 21.03.2020 року впроваджено використання форми інформованої згоди особи на проведення протиепідемічних та/або профілактичних заходів та визначено перелік осіб, які зобов`язані підписувати впроваджену інформовану згоду, в свою чергу правила карантину визначаються Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 211 від 11.03.2020 року.

Згідно п. 3-2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 211 від 11.03.2020 року, в редакції від 31.03.2020 року (далі Постанова), особи, що відвідували країни/регіони із місцевою передачею вірусу в громаді (крім водіїв та обслуговуючого персоналу вантажних транспортних засобів, членів екіпажів повітряних і морських, річкових суден, членів поїзних і локомотивних бригад, якщо немає підстав вважати, що вони були в контакті з особою, хворою на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2), вважаються такими, що мали контакт з хворим на зазначену хворобу, і підлягають обов`язковій обсервації (ізоляції) протягом 14 днів після перетину державного кордону у спеціалізованих закладах, які визначаються Київською міською, обласними державними адміністраціями.

Пунктом 3-1 Постанови установлено, що особи, які мали контакт з хворим на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, або хворіють на зазначену хворобу та не потребують госпіталізації, є особами, що потребують самоізоляції. Лікуючий лікар хворого на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, самостійно визначає строк самоізоляції хворого та осіб, які потребують самоізоляції внаслідок контакту з хворим, на підставі галузевих стандартів у сфері охорони здоров`я.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 211 від 11.03.2020 року, в редакції від 04.04.2020 року, (далі Постанова) заборонено до 24 квітня 2020 року в тому числі самовільно залишати місце обсервації (ізоляції).

Частиною 4 Постанови встановлено, що особами, які потребують самоізоляції, в тому числі є: особи, які мали контакт з хворим на COVID-19, крім осіб, які перебували у засобах індивідуального захисту у зв`язку з виконанням службових обов`язків.

Лікуючий лікар хворого або особи з підозрою на інфікування COVID-19 визначає строк самоізоляції на підставі галузевих стандартів у сфері охорони здоров`я. Працівники державних установ Міністерства охорони здоров`я епідеміологічного профілю визначають персональний перелік осіб, які потребують самоізоляції у зв`язку з контактом з хворим на COVID-19 та вносять інформацію до відповідних інформаційних систем. У разі призначення зобов`язання щодо самоізоляції: особа зазначає місце своєї самоізоляції та інформацію про засоби зв`язку (номер телефону), короткі відомості про стан здоров`я та хронічні захворювання на час самоізоляції (за згодою особи); повідомляється, що за надання неправдивих відомостей про місце своєї самоізоляції, інформації про засоби зв`язку, недотримання режиму самоізоляції особу буде притягнуто до адміністративної відповідальності, а у випадку порушення режиму самоізоляції, що призвело до тяжких наслідків, в тому числі смерті третіх осіб, до кримінальної відповідальності. До відповідних інформаційних систем (зокрема до мобільного додатка Єдиного державного веб-порталу електронних послуг) вноситься інформація про прізвище, ім`я, по батькові особи, дату її народження, місце самоізоляції та засоби зв`язку (номер телефону), чи особа проживає сама, чи є можливість піклування про неї іншими особами в період самоізоляції. За згодою особи також вносяться короткі відомості про хронічні захворювання та стан здоров`я на час самоізоляції.

Особи, які потребують самоізоляції, зобов`язані постійно перебувати у визначеному ними місці самоізоляції, утримуватися від контакту з іншими особами, крім тих, з якими спільно проживають.

Особам, які потребують самоізоляції (крім осіб, які хворі на COVID-19) та заявили про неможливість забезпечення піклування про них у період самоізоляції іншими особами, дозволяється відвідування місць торгівлі продуктами харчування, засобами гігієни, лікарськими засобами, медичними виробами, які розміщені на відстані не більше ніж 2 кілометри від місця самоізоляції, за умови використання засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок без клапану видиху.

В свою чергу, адміністративний матеріал, складений відносно ОСОБА_1 не містить підтвердження того, що останній входить до переліку осіб, які потребують самоізоляції, строк такої самоізоляції, який, у відповідності до положень Постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 211 від 11.03.2020 року, встановлюється лікуючим лікарем, місце його самоізоляції, визначене під час призначення зобов`язання щодо самоізоляції, повідомлення про адміністративну відповідальність за недотримання режиму самоізоляції.

Крім того, як зазначено у письмових поясненнях ОСОБА_1 останній проживає за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою ОСОБА_1 проживає один, відповідно він вимушений відвідувати магазин, для того щоб купити продукти харчування, оскільки відсутні особи, які можуть забезпечити його продуктами харчування. Також у поясненнях зазначено, що 01.04.2020 року ОСОБА_1 повернувся до України, де на кордоні підписав згоду на самоізоляцію. 06.04.2020 року близько 12 год. 00 хв. він пішов до магазину за продуктами харчування.

Разом з цим, адміністративний матеріал не містить доказів того, що на ОСОБА_1 , з урахуванням зазначення останнім у письмових поясненнях, що він проживає один та відсутні особи, які можуть забезпечити його продуктами харчування, не поширюється дозвіл відвідування місць торгівлі продуктами харчування, засобами гігієни, лікарськими засобами, медичними виробами, які розміщені на відстані не більше ніж 2 кілометри від місця самоізоляції, за умови використання засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок без клапану видиху.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про не доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що виключає можливість притягнення його до відповідальності за ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, при розгляді справи встановлено відсутність в діях ОСОБА_1 ознак об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а відповідно і відсутність складу адміністративного правопорушення за ст. 44-3 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає обов`язковому закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 44-3, 245, 247, 251, 252, 268, 283-285, 294, КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги через Валківський районний суд Харківської області до Харківського апеляційного суду протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя А.О. Логвінов