Справа № 163/128/20 Провадження № 33/802/306/20 Головуючий у 1 інстанції: Чишій С. С.
Категорія: ст.ст.471, 472 МК України Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2020 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду - Денісов В.П.,

з участю представника митниці - Пікалюка М.С.,

розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката Ткачука О.В. на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 19 березня 2020 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.471 МК України із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень з конфіскацією в дохід держави 608 штук шоколаду вагою 129 кг та 66 пляшок вина загальною вартістю 19 977,32 гривні, провадження у справі за ст.472 МК України закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу порушення митних правил, стягнуто із ОСОБА_1 на користь Волинської митниці Держмитслужби 1037 (одну тисячу тридцять сім) гривень витрат за зберігання товарів та на користь держави 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп. судового збору.

Згідно з постановою ОСОБА_1 визнано винним за те, що 14.12.2019 він, прямуючи з Республіки Польща в Україну через пункт пропуску «Устилуг» митного поста «Володимир-Волинський» Волинської митниці Держмитслужби водієм автомобіля «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_1 , порушив порядок проходження митного контролю у зоні спрощеного митного контролю, переміщуючи обмежені згідно із ст.378 МК України та постановою КМ України від 21.05.2012 № 434 до ввезення в такій кількості 608 штук шоколаду вагою 129 кг та 66 пляшок вина загальною вартістю 19 977,32 гривні, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Крім цього, ОСОБА_1 ставилось у провину те, що він за вищевикладених обставин не задекларував за встановленою формою вказаний товар, який згідно зі ст.374 МК України підлягав обов`язковому письмовому декларуванню, використавши всупереч вимогам ст.ст.366, 374 МК України смугу руху «зелений коридор» як форму декларування шляхом вчинення дій, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

У поданій апеляційній скарзі захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки отримав рішення суду з Єдиного державного реєстру судових рішень 30.03.2020. Стверджує, що в автомобілі крім ОСОБА_1 перебувало ще троє пасажирів, яким і належав вилучений товар, що перевозився для власного споживання в межах норм, визначених ст.374 МК України. З огляду на наведене просить скасувати постанову в частині визнання ОСОБА_1 винним за ст.471 МК України та постановити нову, якою провадження у справі за ст.471 МК України закрити за відсутністю у його діях складу порушення митних правил, а вилучений товар - повернути законному власнику.

ОСОБА_1 та його захисник у судове засідання не з`явилися, захисник подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Жодних клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило.

А тому відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП їх неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, та її захисник не були присутні при проголошенні постанови місцевого суду. Супровідним листом Любомльського районного суду Волинської області від 24.03.2020 № 163/128/20/2964/2020 стверджується, що копія рішення суду була направлена ОСОБА_1 лише 24.03.2020. Апеляційна скарга подана захисником Ткачуком О.В. 01.04.2020. З огляду на наведене апеляційний суд вважає за необхідне поновити захиснику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки він пропущений з поважних причин.

Заслухавши пояснення представника митниці Пікалюка М.С., який апеляцію заперечив і просив рішення судді залишити без змін, перевіривши доводи скарги та вивчивши матеріали справи, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновки судді про наявність у діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ст.471 МК України, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Відповідно до вимог ст.471 МК України відповідальність настає у випадку порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через «зелений коридор», товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Статтею 366 МК України встановлено двоканальну систему митного контролю товарів, транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України. Канал, позначений символами зеленого кольору («зелений коридор») призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню. Громадянин самостійно обирає відповідний канал («зелений коридор» або «червоний коридор») для проходження митного контролю за двоканальною системою. Обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Отже, ОСОБА_1 , самостійно обравши «зелений коридор» для проходження митного контролю, своїми діями заявив, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню і не підпадають під встановлені законодавством обмеження щодо ввезення на митну територію України, а отже порушив порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Предметом вчиненого ОСОБА_1 правопорушення був товар у значній кількості: 608 штук шоколаду вагою 129 кг та 66 пляшок вина загальною вартістю 19 977,32 гривні, тобто в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст.471 МК України правопорушення повністю стверджена матеріалами справи, а саме: протоколом про порушення митних правил, контрольним талоном, актом про проведення митного огляду транспортного засобу, фіскальними чеками, службовою запискою.

Посилання апелянта на те, що в автомобілі крім ОСОБА_1 перебувало ще троє пасажирів, яким і належав вилучений товар, що перевозився для власного споживання в межах норм, визначених ст.374 МК України, апеляційний суд вважає голослівними.

Із письмових пояснень самого ОСОБА_1 вбачається, що він підтвердив придбання ним товарів для власного споживання, однак не знав про необхідність їх декларування (а.с.5).

Пасажири ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в письмових поясненнях вказали, що до вилученого товару ніякого відношення не мають (а.с.6-7).

Отже, пояснення правопорушника щодо належності товару трьом пасажирам, а не лише йому, повністю спростовуються його ж поясненнями та поясненнями пасажирів, що вони ніякого відношення до вилученого товару не мають.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду про те, що ОСОБА_1 допустив порушення порядку проходження митного контролю у зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, що повністю охоплюється диспозицією ст.471 МК України, і підстав для закриття провадження у справі в цій частині відповідно до п.1 ст.247 КУпАП немає.

Щодо доводів апелянта про повернення вилученого товару законному власнику, то апеляційний суд також вважає їх такими, що не ґрунтуються на законі.

Санкція ст.471 МК України передбачає стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацію цих товарів.

Оскільки ОСОБА_1 порушив встановлений МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, і безпосереднім предметом правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України обмежено законодавством України, то на нього обґрунтовано накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та конфісковано в дохід держави вилучений товар.

З огляду на наведене, постанова судді є законною та обґрунтованою, а підстав для її скасування з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі, не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвокату Ткачуку О.В. строк на апеляційне оскарження постанови судді Любомльського районного суду Волинської області від 19 березня 2020 року щодо ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката Ткачука О.В. - залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 19 березня 2020 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов