Номер провадження 3/711/153/20
ПОСТАНОВА

21 травня 2020 року м.Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м.Черкаси Михальченко Ю.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Черкаській області, про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ,

до адміністративної відповідальності зач.4 ст.122 КУпАП

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси знаходяться адміністративні матеріали, які надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Черкаській області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ч.4 ст.122 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 307679 - 20.12.2019 року о 11.21 год. в м.Черкаси по вул. Гагаріна 128, керуючи автомобілем Toyota Prado д.н.з. НОМЕР_2 , по тротуару, створив аварійну обстановку пішоходу гр. ОСОБА_2 , який знаходився на тротуарі, змусивши пішохода змінити напрямок руху та вжити заходи, щодо особистої безпеки.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що вину в інкримінованому йому адміністративному правопорушення передбаченому ч.4 ст.122 КУпАП не визнає. Надав пояснення, його мати ОСОБА_3 є фізичною особою - підприємцем і має у своїй власності ряд торгових тимчасових споруд (кіосків і павільйонів) та здійснює роздрібну торгівлю продовольчими і непродовольчими товарами, надає працівникам вкрай необхідні робочі місця і сплачує відповідні великі податки. Внаслідок їх активної громадської позиції у боротьбі із свавіллям влади та з корупцією в лавах Черкаської міської ради, з наміром зведення з ним та з його родичами особистих стосунків, міськвиконкомом Черкаської міської ради прийнято протиправне рішення від 26.11.2019 № 1388 «Про демонтаж тимчасової споруди по вул.Гагаріна, біля спуску вул. Небесної Сотні» (надалі - Рішення № 1388). Зазначена тимчасова споруда - торгівельний павільйон, на праві власності належить ОСОБА_3 . У вищевказаному рішенні № 1388 зазначено: «Контроль за виконанням рішення покласти на начальника управління інспектування Черкаської міської ради ОСОБА_2 ». Як вбачається із тексту зазначеного Рішення та із об`єктивних обставин справи, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та інші посадові особи Управління інспектування прибули на місце події 20.11.2019 не випадково, а з метою незаконно демонтувати і пограбувати тимчасову споруду, на підставі протиправного рішення міськвиконкому ЧМР від 26.11.2019 № 1388. Таким чином, начальник Управління інспектування ОСОБА_6 С ОСОБА_7 А ОСОБА_7 ігноруючи законодавчі норми України та намагаючись підмінити собою судову владу незаконно демонтує торговий павільйон по вул. Гагаріна, біля спуску віл. Небесної Сотні, без необхідних на те рішення суду, виконавчого листа і участі виконав служби. Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в меж повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Присутня на місці події поліція, на чолі із начальником відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, слідчого відділу Черкаського ВП ГУПН в Черкаській області, старшим лейтенантом поліції Голованцем Б.С., не заважала скоєнню злочину - протиправному демонтажу і пограбуванню торгівельного павільйону встановленому на підставі паспорту прив`язки тимчасової споруди № 171 у м. Черкас по вул.Гагаріна, біля спуску вул.Леніна (Небесної Сотні), який на праві власності належить ФОП ОСОБА_3 , тому йому довелося самостійно захищати свою маму і її майно. З наміром перешкодити доступ до павільйону, найнятому Коломійцем для демонтажу маніпулятору він, на своїй машині «Тойота-Ланкрузер» д.н.з. НОМЕР_2 , почав повільно під`їжджати до дверей павільйону і рухався не по тротуару, як зазначено у протоколі патрульної поліції, а по ґрунтовій дорозі, якою поставщики завозять товар до кіоску. Тим часом, ОСОБА_4 , користуючись занадто повільним рухом його автівки, накинувся на неї почав бити її руками, потім ліг животом на її капот, після чого вискочив на нього і через хвилину почав підборами чобіт бити зверху капот машини, що зафіксовано за допомогою відеозапису (і навіть викладено в Інтернеті). Про пошкодження, навмисне заподіяні його автомобілю ОСОБА_8 , свідчить акт виконаних робіт та рахунок - фактура, видані ТОВ «Автосаміт ЛДТ». Із рахунку вбачається, що майнова шкода, заподіяна ОСОБА_2 способом навмисного пошкодження його машини становить 31 348,55 грн. Тобто, як вбачається із обставин справи та підтверджується відеозаписом, не він «створив аварійну обстановку пішоходу гр. ОСОБА_2 , який знаходився на тротуарі, змусивши пішохода змінити напрямок руху та вжити заходи особистої безпеки», оскільки ОСОБА_2 не був пішоходом, а він не рухався по тротуару. Саме з метою зупинити здійснюваного ОСОБА_2 злочину (незаконний демонтаж павільйону і його пограбування), в наслідок чого останній вчинив протиправні дії - навмисне пошкодив його транспортний засіб «Тойота - Ланкрузер» НОМЕР_2 , заподіявши цим майнову і моральну шкоду. Для фіксування пошкоджень, заподіяних ОСОБА_8 його машині, ним була викликана патрульна поліція, щоб зафіксувати факт пошкодження автомашини, про що зазначається в рапорті від 20.12.2019. складеному працівником патрульної поліції Харченком В.В. Але у складеному інспектором Харченком В.В. протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 307679 від 20.12.2019 відсутня ця важлива інформація: хто саме і з якою метою викликав патрульну поліцію.

Крім того, вважає, що протокол складено з порушенням вимог ст.256 КУпАП, виходячи з наступного. Незаконно не зазначена причина виклику ним патрульної поліції, яка навіть не з`ясувала факт наявності чи відсутності пошкодження його машини та не мала наміру встановити заподіювача спричиненої йому майнової шкоди і встановлення її розміру. У складених ОСОБА_9 документах (рапорті та протоколі) значиться наступна НЕПРАВДИВА інформація: « Водій, керуючи автомобілем Тайота ПРАДО днз. НОМЕР_2 по тротуару, створив аварійну обстановку пішоходу гр. ОСОБА_2 , який знаходився на тротуарі, змусивши пішохода змінити напрямок руху та вжити заходи особистої безпеки», чим порушив вимоги 1.5, 11,13 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.4 ст. 122 КУпАП».

Інспектор Харченко В.В. не був присутній на місці події під час пошкодження його автомобіля і не відобразив у складених ним документах, яким чином він прийшов до висновку, що саме ОСОБА_1 їхав по тротуару та створив аварійну ситуацію і що ОСОБА_2 був на місці події випадковим пішоходом. Викладені у рапорті і у протоколі недостовірні відомості є фальсифікацією обставин ДТП, закінченим замахом на притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності, поєднане зі штучним створенням доказів обвинувачення та службовим підробленням, за що передбачена кримінальна відповідальність. На його спроби пояснити правоохоронцю, що не порушував правила дорожнього руху, поліцейський проігнорував пояснення водія і не зафіксував їх письмово, що є порушенням його прав і законних інтересів. Правоохоронець, який складав Протокол, не з`ясував, як слід, важливі обставини, за наявності яких викликалася патрульна поліція, а саме: «Чи було адміністративне правопорушення по навмисному пошкодженню автомобіля «Тойота-Ланкрузер» НОМЕР_2 ? Хто винний у пошкодженні автомобіля «Тойота - Ланкрузер» НОМЕР_2 ? Які обсяги пошкодження автомобіля «Тойота - Ланкрузер» НОМЕР_2 та розміри спричиненої шкоди? Чи було адміністративне правопорушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху та створення аварійної ситуації пішоходу ОСОБА_10 і якими доказами це підтверджується? Хто є потерпілим у даних правопорушеннях? Ким і коли видано посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 , яким було встановлено особу останнього, як того вимагає інструкція з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції?». Разом з тим, у Протоколі не зазначено, що конкретно до нього додається, записано, що додаються «матеріали справи, відео». Також, у Протоколі наведена неправдива інформація про те, що «гр. ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 2 КУпАП і повідомлено, що розгляд справи відбудеться за викликом 2020 року о 10 год. 00 хв. у Придніпровському районному суді м. Черкаси». Як вбачається Протокол не відповідає вимогам ст.256, КУпАП та не вручений і не направлений поштою особі, яка притягається до адміністративні відповідальності, як передбачено ст. 254 КУпАП. Крім того, в якості свідка ОСОБА_9 опитані неналежні особи, а саме, особа яка повинна бути притягнута до відповідальності за пошкодження його автомобіля, за незаконний демонтаж тимчасової споруди, за пограбування майна та грошей і нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_2 та його колега ОСОБА_5 - зацікавлена особа, дали неправдиві показання. Чисельні належні, незацікавлені свідки, які не мають відношення до здійснених злочинних дій 20.12.2019, опитані ОСОБА_9 не були, що свідчить про штучне створення ним доказів обвинувачення та про службове підроблення - внесення службовою особою до офіційних документів (Протокол, рапорт завідомо неправдивих відомостей, а також складання і видача завідомо неправдивих документів - (неправдиві пояснення заподіювачів злочину ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , які в офіційних документах кваліфікуються як «свідки»). Як вбачається із Протоколу та із обставин справи, інспектор Харченко В.В. не навів, не надав належних доказів, які б підтверджували б наявність вини у його діях. Водночас інспектор поліції діяв, не дотримуючись вимог чинного законодавства, а саме статей 245, 278, 279, 280 КУпАП. Будь-який документ, по якому водія притягають до адміністративної відповідальності, опирається на докази, підтверджуючі його вину, або виправдовуючи докази. Також, ст.384 КК України передбачена кримінальна відповідальність за надання завідомо неправдивих показань, що стосується ОСОБА_2 та його співробітниці ОСОБА_5 . Так ось, підроблення любого доказу, як і надання неправдивих свідчень є кримінальним правопорушенням. Адже, працівник поліції на території України незалежно від посади, яку він займає місцезнаходження і часу, в разі звернення до нього громадян з заявою чи повідомлена про події, які загрожують особистій чи громадській безпеці, або у разі безпосереднього виявлення зобов`язаний вжити заходів до попередження і припинення правопорушення рятування людей, подання допомоги особам, які її потребують, встановлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, охорони місця події і повідомити про це в найближчий підрозділ поліції. Всі ці належні працівнику поліції процедури проігноровані ОСОБА_9 та вчинені всі дії для покривання вчиненого ОСОБА_2 злочину по навмисному пошкодженню його машини та здійснено закінчений замах на притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності. В зв`язку з тим, що він вважає, що матеріали адміністративної справи сфальсифіковані інспектором взводу № 1 роти № 2 батальйону І ПП в Черкаській області Харченком В.В., саме тому відповідною заявою - скаргою від 29.01.2020, повідомлено начальника Управління патрульної поліції в Черкаській області капітана поліції Кокобу О.М. До того ж, 29.01.2020 він звернувся до Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області із-заявою (повідомленням ) про вчинення інспектором ОСОБА_11 В. кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 366 КК України (закінчений замах на притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності, поєднане зі штучним створенням доказів обвинувачення; службове підроблення). Вважає, що інспектором Харченком В.В. сфальсифіковані обставини, так званого ДТП, з метою покривання злочину по навмисному пошкодженню його автомашини громадянином ОСОБА_2 , здійснено закінчений замах на притягнення завідомо невинного ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, що поєднано зі штучним створенням доказів обвинувачення та службовим підробленням, що підтвердяться наявними у нього відеозаписами, паперовими документами і великою кількістю присутніх на місці події свідків та наступними поясненнями: Департамент патрульної поліції та його підрозділи мають забезпечувати публічну безпеку й порядок, охороняти права й свободи людини, інтереси суспільства й держави, протидіяти злочинності, в рамках закону надавати допомогу особам, які такої допомоги потребують.

Враховуючи викладене, просить суд визнати протиправним та таким, що не відповідає нормам належного оформлення протоколу і об`єктивним обставинам справи та скасувати протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 307679 від 20.12.2019, складений інспектором взводу № 1, роти № 2, батальйону І ПП в Черкаській області Харченком В.В. та закрити провадження у справі № 711/10059/19 про адміністративне порушення, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 надав суду пояснення, що йому на виконання було надано рішення Черкаської міської ради від 26.11.2019 № 1388 «Про демонтаж тимчасової споруди по вул.Гагаріна, біля спуску вул. Небесної Сотні». Тому він, як керівник управління інспектування ЧМР з робочою групою та технікою, з підрядником, з журналістами 20.12.2019 року прибув на місце для виконання вказаного рішення, а саме демонтажу незаконно встановленої тимчасової споруди на «Митниці». Дана споруда знаходилась на газовій трубі, в зв`язку з чим були неодноразові зверненням Облгаз про демонтаж незаконної споруди, та надання доступу до газової труби. В зв`язку з чим, ним та інспекторами власнику неодноразово виносились приписи, щодо усунення перешкоди, проте останній на них не реагував. Тому рішенням Черкаської міської ради від 26.11.2019 № 1388 вирішено демонтувати вказану споруду. Саме тому, він приїхав за адресою: АДРЕСА_2 для виконання вказаного рішення. В той час, як він працював, то з`явився пан ОСОБА_1 , який був агресивно налаштований по відношенню до них, лаявся та побив їм техніку. З даного приводу є окреме кримінальне провадження. В той час, як він стояв біля МАФУ, ОСОБА_1 маючи намір перегородити дорогу до кіоску. Він особисто стояв на бордюрі газону, ОСОБА_1 розпочав умисно рух прямо на нього. На вимоги припинити, він лише пришвидшив швидкість. В результаті чого ОСОБА_1 своїм автомобілем скоїв на нього наїзд. Тобто ОСОБА_1 заїхавши на газон, проїхав по зеленій зоні до кіоску і здійснив на нього наїзд. Побоюючись за своє життя, він був вимушений вжити дій, саме тому він наскочив на автомобіль, оскільки в нього не було часу відскочити в сторону.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 надала суду пояснення, що вона працює на посаді заступника начальника управління інспектування ЧМР. По справі показала, що 20.12.2019 року по вул.Гагаріна в м.Черкаси, проводився демонтаж незаконно встановленої споруди. Вона з ОСОБА_2 приїхали на місце разом з підрядною організаціє та технікою. Дана споруда перебуває у власності матері ОСОБА_1 , проте її на місці не було, а був лише ОСОБА_1 . Останній всіляким чином перешкоджав їм здійснювати демонтаж незаконної споруди, лаявся та побив їм техніку. Та в той час, як ОСОБА_2 стояв біля МАФу, ОСОБА_1 сів за кермо автомобіля і намагався наїхати на нього, а саме виїхав на зелену зону, яка переходить в тротуар та спробував здійснити наїзд на ОСОБА_8 . ОСОБА_1 під`їхавши впритул до ОСОБА_2 , почав капотом автомобіля штовхоти його, хоча бачив, що останньому немає вже куди діватись, проте він продовжив рух автомобілем прямо.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_12 , зазначила, що ОСОБА_1 це її син. Зазначила, що вона являється ОСОБА_13 та у неї є ряд торгових павільйонів, де вона здійснює підприємницьку діяльність. Крім того, вона та її син здійснюють активну громадську діяльність, а ОСОБА_1 являється ще й головою громадської організації «Супротив свавіллю влади». Таким чином, вони протидіють корупції в м.Черкаси, в зв`язку з чим деякі корумповані особи міста на чолі з Бондаренком вирішили з нею звести рахунки та прийняли незаконне рішення стосовно демонтажу її торгового павільйону, який розташований на АДРЕСА_3 . Вартість павільйону складає 240 тисяч гривень, та в ньому лежав товар, який належний до реалізації. Незважаючи на те, що павільйон має всі правовстановлюючі документи, 20.12.2019 року його намагалися демонтувати. Тому її син, захищаючи її права та намагаючись перешкодити свавіллю та незаконним діям ОСОБА_8 , який намагався вилучити без опису товар, який перебував в павільйоні, не дозволив звести бухгалтерської документації, та намагаючись розпилити її павільйон. В результаті чого, ОСОБА_1 мав намір під`їхали до павільйону по дорозі по якій їм підвозять товар, щоб перешкодити маніпулятору, ОСОБА_2 який був уповноважений міським головою, наскочив на автомобіль її сина та почав бити його руками, потім ліг тулубом на нього, після чого вискочив та почав бити підборами, таким чином пошкодивши його. Прибувши на місце пригоди працівники поліції, зокрема інспектор Харченко сфальсифікував всі документи та склав протокол на ОСОБА_1 в зв`язку з чим наразі порушені кримінальні провадження та проводиться досудове розслідування.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_12 надала суду пояснення, що 20.12.2019 року близько 12 години вона була очевидицей того, за адресою АДРЕСА_2 незаконно намагалися демонтувати торговий павільйон, який належить матері її чоловіка. Саме тому, ОСОБА_1 на власному автомобілі Toyota Prado д.н.з. НОМЕР_2 , з метою перешкодити незаконним діям працівників ЧМР, по ґрунтовій дорозі, яка веде до кіоску та по якій до нього підвозять товар, почав рухатися в напрямку павільйону маючи на меті перекрити шлях. В той час як ОСОБА_1 вже наблизився до кіоску, до автомобіля підбіг ОСОБА_2 , який до цього стояв за 5 метрів від нього, та почав бити кулаками по капоту, після чого ліг на капот автомобіля, а в подальшому вистрибнув на нього та почав бити ногами. Після пошкодження автомобіля ОСОБА_1 викликав поліцію, яка по приїзду не вчинила ніяких дій по припиненню протиправних дій. Після того як працівник поліції переговорив з ОСОБА_2 , не допитуючи очевидців, свідків та ОСОБА_1 , не встановивши пошкодження автомобіля вони поїхали. Зауважила суд, що ОСОБА_14 рухався по ґрунтовій дорозі, оскільки в цьому місці взагалі немає тротуару.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_15 надала суду пояснення, що 20.12.2019 року вона була присутня під час того, як намагалися демонтувати торговий павільйон ОСОБА_12 Біля вказаного павільйону проходить дорога, по якій в нього підвозять товар, а тротуару в цьому місці немає. ОСОБА_1 намагався під`їхати до кіоску по цій дорозі, з метою забрати товар, то в цей час на його автомобіль накинувся ОСОБА_2 , який почав бити кулаками машину, після чого вискочив на капот та почав бити ногами. Були викликані працівники поліції, які приїхали на місце пригоди. Не взявши пояснень від осіб які були навколо, а їх було 30-40 чоловік, не з`ясувавши обставини вони поїхали. Крім того на місці правопорушення протокол про адміністративну відповідальність не складався.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст.9 ч.1 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адімнправопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адмінправопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адімнвпливу провадиться в межах їх компетенції у точній відповідності з законом (ст.7 КУпАП).

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зіст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, зокрема, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та засобів, що мають функції відеозапису, тощо.

Відповідно до п.1.5 ПДР України - дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Відповідно до п.1.10 ПДР України - Тротуар - елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном.

Відповідно до п.11.13 ПДР України - забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під`їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1, 26.2 та 26.3 цих Правил.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В судовому засіданні встановлено, що 20.12.2019 року близько 11.21 год. в м.Черкаси по вул.Гагаріна 128, під час демонтажу торгового павільйону, який належить ОСОБА_12 , гр.. ОСОБА_1 керуючи автомобілем Toyota Prado д.н.з. НОМЕР_2 , розпочав рух по ґрунтовій дорозі в напрямку вищевказаного торгового павільйону, по якому здійснюється доставка товару до торгового павільйону. Даний факт підтверджується відеозаписом оглянутим в судовому засіданні та долученим до матеріалів провадження.

Тобто, вказана територія по якій рухався транспортний засіб, не являється тротуаром в розумінні п.1.10 Правил дорожнього руху України.

Отже, повертаючись до обставин даної справи, Суд звертає увагу на те, що ст.122 ч.4 КУпАП, передбачає відповідальність за порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян, що в даному випадку інкримінується ОСОБА_1 .

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Частина 2 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність - порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Таким чином, в даній ситуації вимагається доведення того, що ОСОБА_1 вчинив дії передбачені ч1.2 ст. 122 КУпАП , що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

В даній ситуації, на думку Суду в матеріалах справи не знайшло підтвердження того, що ОСОБА_1 взагалі порушив правила дорожнього руху.

Зокрема, як було зазначено вище, ОСОБА_1 повністю заперечив вчинення ним адміністративного правопорушення.

В такій ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у Суду.

Крім того, суд звертає увагу нате, що в матеріалах адміністративної справи мається рапорт інспектора взводу № 1 роти № 2 БУПП в Черкаській області лейтенанта поліції Харченко В. від 20.11.2019 року, згідно якого датою події зазначено 20.12.2019 року. Тобто рапорт складений на місяць до настання самої події, крім того вказаний рапорт містить виправлення в даті, що є неприпустимим. А тому суд приходить до висновку, що рапорт є недопустимим доказам в рамках даного провадження.

Наведені факти у відповідності до статті 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги Суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною четвертою статті 122 КУпАП.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245).

Діяння тільки тоді визнається адміністративним правопорушенням, коли воно містить всі ознаки його складу, відсутність хоча б однієї з них означає відсутність складу взагалі.

Об`єктивною складовою адміністративного правопорушення передбаченого ст.122 ч.4 КУпАП є саме: перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, або порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушена так само порушення правил навчальної їзди, - що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Враховуючи, що в ході судового розгляду суду не надано достатніх та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 вищевказаних порушень, тому відсутня складова вищезазначеного правопорушення.

Згідно з п.1ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суддя вважає, що відсутні докази на підтвердження складу адміністративного правопорушення, передбаченого статті 122 ч.4 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.122 ч.4, 247, ст.256 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.122 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови виготовлено та проголошено 25.05.2020 року о 14 год.

Суддя: Ю.В.Михальченко