КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 33/824/4066/2020
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 грудня 2020 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Чайки М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 29 липня 2020 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Солом`янського районного суду м. Києва від 29 липня 2020 року,

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Цією ж постановою, стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Як встановлено постановою судді, ОСОБА_1 21.06.2020 о 01:45 год., керував автомобілем «БМВ», д.н.з. НОМЕР_1 , по бул. Чоколівському, 9/13 в м. Києві, перебуваючи в стані з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 29 липня 2020 року.

Скасувати постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 29 липня 2020 року та закрити провадження у даній справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт посилається на те, що про призначення судового засідання на 29.07.2020 року, йому не було відомо, незважаючи на те, що він неодноразово звертався до канцелярії Солом`янського районного суду м. Києва щоб дізнатись про день та час розгляду справи відносно нього, проте йому пояснили, що таку інформацію він повинен відслідковувати на сайті суду, яка станом на 17.09.2020 була там відсутньою.

При цьому, як зазначає ОСОБА_1 , 17.09.2020 він знову звернувся до канцелярії Солом`янського районного суду м. Києва, де йому повідомили що справа про адміністративне правопорушення щодо нього розглянута 29.07.2020 року, без його участі.

Окрім цього, апелянт звертає увагу на те, що при ознайомленні з матеріалами справи, він дізнався про те, що судова повістка направлялась йому за адресою: АДРЕСА_1 , хоча насправді він проживає у квартирі НОМЕР_2 , про що повідомляв працівникам поліції. Крім того, адреса його реєстрації вказана в реєстраційному документі на автомобіль, але у зв`язку з тим, що інспектором УПП ДПП в м. Києві належним чином не встановлено та не перевірено його місце проживання, це унеможливило його своєчасне та належне повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення.

У поданій апеляційній скарзі, апелянт зазначає про те, що він дійсно 21.06.2020 року о 01:45 год. в м. Києві по бул. Чоколівському, керував автомобілем «БМВ» д.н.з. НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції, але без явних ознак алкогольного сп`яніння, а на пропозицію пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» він відмовився, та заявив клопотання про проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі з відбором необхідних аналізів, яке працівники поліції задовольнили, та доставили його до Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» на вул. Петра Запорожця, 20.

Після цього, як зазначає апелянт, по прибуттю в медичний заклад, працівники поліції залишили його одного в коридорі, а самі зайшли в кабінет лікаря, а через деякий час, приблизно о 04:00 год. його запросили до кабінету, де запропонували пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», на що він не погодився та почав просити відібрати у нього аналізи та при свідках заявляв, що не відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та просить провести лабораторне дослідження з відбором біологічних зразків, проте його не стали слухати та склали протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також апелянт звертає увагу на те, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення щодо нього відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський в установленому законом порядку не направляв його до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, на думку апелянта, наявні у справі докази, які безпосередньо досліджені в судовому засіданні, не підтверджують факт порушення ним вимог п. 2.5 ПДР України та відповідно наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Чайки М.М., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважаю, що задоволенню підлягає лише клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, оскільки, враховуючи обставини, наведені в апеляційній скарзі, цей строк було пропущено з поважних причин.

Що ж стосується самої апеляційної скарги, то вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку судді щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зокрема, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП була встановлена не тільки на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 21 червня 2020 року серії ДПР18 № 125992, який було складено щодо ОСОБА_1 за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, а й на підставі наявних у справі письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у присутності яких водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я.

Більш того, з метою перевірки доводів, наведених в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , судом апеляційної інстанції був досліджений відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівника Управління патрульної поліції у м. Києві, який здійснював оформлення адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_1 , з якого чітко вбачається, що останній не тільки мав ознаки сп`яніння, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та які служили достатніми для проведення його огляду на стан сп`яніння, а й будучи доставленим до найближчого закладу охорони здоров`я, якому надано право на проведення такого огляду, відповідно до ст. 266 КУпАП, а саме до КМНКЛ «Соціотерапія», відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у лікаря нарколога, в тому числі у присутності двох свідків.

При цьому, погоджуючись із висновками судді, який розглядав дану справу, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проходження такого огляду регламентовано Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі - Інструкція від 09.11.2015 року № 1452/735).

Як прямо передбачено пунктами 6, 7 Розділу І Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Згідно з вимогами п. 9 Розділу ІІ Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський, забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

У відповідності до вимог, передбачених п. 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (надалі - Інструкція від 07.11.2015 року № 1395), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Аналіз вимог зазначених вище нормативно-правових актів дозволяє зробити висновок про те, що водій транспортного засобу, в даному випадку ОСОБА_1 , у разі виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, повинен був пройти огляд на стан такого сп`яніння спочатку на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності свідків, а у разі відмови водія від проходження такого огляду на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, він був зобов`язаний пройти такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, відповідно до положень, передбачених Інструкцією від 09.11.2015 року № 1452/735.

Проте поведінка ОСОБА_1 в кабінеті лікаря закладу охорони здоров'я, яка зафіксована на відеозапису, дозволяє зробити висновок про те, що останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку, у зв`язку з чим поліцейський мав достатньо правових підстав для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на вищенаведене посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що поліцейським було порушено порядок проведення його огляду на стан сп`яніння, не можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки вони повністю спростовуються наявними у справі доказами, які були оцінені суддею відповідно до вимог ст. 252 КУпАП на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він фактично не відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим, не може вважатися таким, що порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, то вони також не можуть служити підставами для висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У зв`язку з цим, доводи, наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , не можуть бути визнані такими, що відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи, а відтак служити підставами для скасування постанови судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

За таких обставин, перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції вважає необхідним, за наслідками її розгляду, прийняти рішення, яким залишити вказану апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суддіСолом`янськогорайонного суду м. Києва від 29 липня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Солом`янського районного суду м. Києва від 29 липня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення щодо нього.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 29 липня 2020 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Горбатовська С.А.