Справа № 163/570/20
Провадження № 3/163/470/20
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2020 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Чишій С.С.

з участю секретаря Семенюк К.М.,

представника Волинської митниці Держмитслужби Кондратюка І.П.,

особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника Климович Т.Д.,

розглянувши в приміщенні суду направлені Волинською митницею Держмитслужби матеріали справи за протоколом № 0202/20500/20 про притягнення до відповідальності за ст.472 МК України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , водія ПП "Володимирецьтранссервіс", РНОКПП НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , прямуючи 04.02.2020 року з Республіки Польща в Україну через митний пост "Ягодин" Волинської митниці Держмитслужби водієм рейсового автобуса "Неоплан", номерний знак N113/ НОМЕР_2 НОМЕР_3 , не задекларував за встановленою формою 1 годинник, 2 ігрові приставки, 5 мобільних телефонів, 1 навушники загальною вартістю 17 100 гривень, що знаходились в багажному відділенні автобуса серед багажу пасажирів і були виявлені під час митного контролю, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення повністю стверджена його поясненнями в суді, показанням в судовому засіданні свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та матеріалами справи: протоколом про порушення митних правил, митною декларацією та письмовими поясненнями порушника та іншого водія автобуса ОСОБА_3 , контрольним талоном, актом про проведення митного огляду транспортного засобу, службовою запискою, висновком експерта.

При цьому вартість товарів визначається з урахуванням їх увезення з-за кордону та вилучення до початку митного оформлення відповідно до висновку експерта Волинської торгово-промислової палати, оскільки таке експертне дослідження відповідає положенням Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року щодо визначення митної вартості.

Твердження захисника про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення безпідставні. Під час розгляду справи встановлено, що він переміщував товари, які слідували в несупроводжуваному багажі і належали іншим особам. Митна декларація передбачає в такому випадку окреме заявлення такого факту, чого ОСОБА_1 не зробив. Вартість товарів при цьому значення не має, оскільки переміщення товарів в неоподатковуваній нормі (до 50 кг та 500 євро відповідно до ст.374 МК України) нерозривно поєднане з особою, яка їх переміщує в ручній поклажі або супроводжуваному багажі.

Щодо відповідальності ОСОБА_1 вбачаються підстави для такого висновку.

Він вперше притягується до відповідальності за порушення митних правил і щиро кається у вчиненому, про що свідчать визнавальні пояснення під час складення протоколу. ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок аварії на ЧАЕС, позитивно характеризується за місцем проживання і вперше притягується до відповідальності.

Статтею 23 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.ст.33-35 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини при вирішенні питання про стягнення необхідно враховувати співрозмірність шкоди, завданої державним та суспільним інтересам, і шкоди, завданої особі. Суд повинен проаналізувати, чи дотримано органами влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном, тобто, чи не стали вжиті заходи особистим та надмірним тягарем для заявника. Крім того, Суд звертає увагу, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним.

Аналіз доказів і встановлених фактичних обставин справи (мотиви вчиненого правопорушення; асортимент, кількість і вартість незадекларованих товарів; сукупність пом`якшуючих відповідальність обставин та відомостей про особу порушника) свідчать про те, що від дій ОСОБА_1 тяжкі шкідливі для держави наслідки не настали.

З огляду на зазначені обставини та практику Європейського Суду з прав людини вбачаються підстави для висновку, що накладення стягнення у вигляді штрафу і конфіскації медичних засобів, що передбачено санкцією ст.472 МК України як безальтернативне стягнення, в даному випадку буде порушенням положень ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки буде непропорційним, не відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника і буде очевидно неспіврозмірним практичній ролі "правопорушення та відповідальності".

Отже, вчинені ОСОБА_1 дії є малозначними, а накладення на нього стягнення не відповідатиме суспільній шкідливості вчиненого.

Згідно зі ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, уповноважений розглядати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Таким чином, встановлено підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

На підставі положень ст.520 МК України та п.5 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" витрати митниці та судовий збір стягненню не підлягають.

Тимчасово вилучені в цій справі в порядку ст.511 МК України товари слід повернути особі, в якої вони були вилучені.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, звільнити на підставі ст.22 КУпАП за малозначністю і обмежитись усним зауваженням.

Провадження в справі закрити.

Тимчасово вилучені за цим протоколом в порядку ст.511 МК України 1 (один) годинник, 2 (дві) ігрові приставки, 5 (п`ять) мобільних телефонів, 1 (одні) навушники повернути ОСОБА_1 для проведення митного оформлення відповідно до чинного законодавства.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області С.С.Чишій