Справа № 161/2095/20
Провадження № 3/161/1035/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2020 року суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Кирилюк В.Ф., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого охоронцем ТзОВ «Міранда груп», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.154 ч.2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

10.02.2020 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 154 ч.2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Надав суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із запровадженням карантину. Суд відмовляє у задоволенні клопотання , оскільки розгляд справи з вини ОСОБА_1 відкладався двічі. Крім того, наданих матеріалів достатньо для вирішення справи по суті.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.

В протоколі про адміністративне правопорушення від 29.01.2020 року зазначено, що 18.01.2020 року, о 22.30 год. перебуваючи по вул. 8-го Березня у м. Луцьку собака ОСОБА_1 породи «Лайка» вкусив ОСОБА_2 , чим спричинив їй тілесні ушкодження. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 154 КУпАП.

В поясненнях до протоколу ОСОБА_1 вчинення ним адміністративного правопорушення заперечив. Вказав, що правопорушення він не вчиняв, його собака ОСОБА_2 не кусав, викладені факти надумані.

Відповідно до вимог КУпАП формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення його, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

З диспозиції ст. 154 КУпАП випливає, що вона передбачає відповідальність за вчинення ряду окремих незаконних діянь:

-тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами;

-понад установлену кількість;

-незареєстрованих собак;

-приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку);

-в невідведених для цього місцях.

Частина друга зазначеної статті передбачає відповідальність за ті самі дії, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну, а так само повторне протягом року вчинення порушення з числа передбачених частиною першою цієї статті, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьох до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин і на посадових осіб - від чотирьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом з тим, в протоколі про адміністративне правопорушення не повністю розкрита об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 154 КУпАП, не зазначено яке саме незаконне діяння із вказаних у ст.154 КУпАП інкримінується ОСОБА_1 , способу вчинення його, мотивів і форми вини, не вказана також кваліфікуюча ознака, передбачена частиною другою зазначеної статті.

Крім того в матеріалах справи відсутня будь-яким чином зафіксоване заподіяння шкоди здоров`ю людей ( як зазначено в протоколі, спричинення тілесних ушкоджень), а саме: судово-медичне обстеження, зафіксоване звернення до лікаря та його висновок, відеофіксація, тощо.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року N 5- рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вказані вище обставини, а також враховуючи положення ст. 62 Конституції України, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 154 КУпАП, а тому адміністративна справа відносно нього підлягає закриттю за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.44-3, п. 1 ст. 247, ст.ст. 283-284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками ч.2 ст. 154 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного суду В.Ф. Кирилюк