Справа №: 465/408/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2020 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Ванівський Ю.М. розглянувши матеріали, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за.ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 30.12.2018 року у м. Львові по вул. Городоцькій, керуючи автомобілем Mercedes Benz д.н.з. НОМЕР_1 , був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем Фольцваген Гольф д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 . В результаті ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження. Крім того, ОСОБА_3 перед початком руху не переконався, що не створить перешкоди чи небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, в результаті чого отримав тілесні ушкодження.

15.01.2020 року інспектором Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Боянівський Р.Б. складено протокол серії ДПР 18 №067972 за ст.124 КУпАП на ОСОБА_1 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини не визнав та зазначив про те, що єдиною підставою складання саме на нього протоколу про адміністративне правопрушення є рапорт, який без дати та резолюції.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, проігноровані його пояснення, та не опитано всіх свідків. Більше того, згідно Висновку за фактом дорожньо-транспортної пригоди від 30 грудня 2018 року вказано про наявність ознак адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2 , а саме невиконання останнім п.п. 1.5, 2.3.б, д , 16,5 ПДР України.

Суд, заслухавши думку ОСОБА_2 та його представника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 1.4 ПДР, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці правила.

Будь-яка розбіжність із положенням ПДР, відхилення від їх вимог може порушити встановлений порядок дорожнього руху і створити загрозу для його безпеки, бо в цих випадках інші учасники дорожнього руху будуть діяти відповідно до правил і розраховувати на взаємне дотримання їх будь-якою ішою особою.

Відповідно до п. 1.5 ПДР, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Відповідно до ст.283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд при винесенні постанови про адміністративне правопорушення перевіряє: чи є в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, чи накладено стягнення в межах, встановлених законодавчим актом.

У відповідності до вимогст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. ст.254,257 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, на підставі якого здійснюється розгляд справи про адміністративне правопорушення, при цьому, протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 251 КУпАП, є доказом вчинення адміністративного правопорушення.

У відповідності до вимог ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини (ст. 6) передбачає право на справедливий судовий розгляд. Загальні вимоги справедливості, що містяться у ст. 6 застосовуються у провадженнях щодо всіх справ.

В рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України, Європейський суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом» Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Зазначені обставини у протоколі інспектора поліції щодо здійснення ОСОБА_1 порушень правил дорожнього руху, що спричинило дорожньо-транспортну пригоду, нічим не підтверджуються. Суд вважає неналежним доказом наявний у мватеріалах спрви рапорт, так як такий складений без дати та ніким не завізований. Отже, складенений протокол на підставі такого рапорту, без урахування всіх обставин, не може слугувати підставою щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Більше того, згідно Висновку за фактом дорожньо-транспортної пригоди від 30 грудня 2018 року вказано про наявність ознак адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2 , а саме невиконання останнім п.п. 1.5, 2.3.б, д , 16,5 ПДР України.

Враховуючи нормуст.62 Конституції України щодо того, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, доказів вини не надано.

Статтею 247 КУпАП передбачено, що провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Проаналізувавши зібрані по справі докази, беручи до уваги той факт, що працівниками патрульної поліції при складанні протоколу не враховано всіх обставин справи, та в подальшому до суду не надано допустимого доказу вчинення адіміністративного правопорушення ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, які б не ставилися під сумнів іншими доказами, а саме вищевказаним Висновком, суд приходить до переконання, про відсутність у діях останнього складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст.ст.33,247, 283,284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження відносно ОСОБА_1 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за відсутності складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Вилучене посвідчення водія повернути.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 10 днів до Львівського апеляційного суду з моменту проголошення.

Суддя Ванівський Ю. М.