ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/519/20 Справа № 199/2002/20 Суддя у 1-й інстанції - Щербина-Почтовик І. В. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 року суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, працюючого ООО «Квартет» - водієм, проживаючого у квартирі АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням керування транспортними засобами строком на 1 рік. На підставі ст. 401 КУпАП стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 16.03.2020 року о 14:50 годині в м. Дніпрі по вулиці Мінусинській 250А, громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ниссан Чери» державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей розширені та не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що постанова винесена з порушенням КУпАП, оскільки Законом України "Про національну поліцію" передбачено вичерпний перелік підстав для зупинки авто поліцейським, жодного пункту з зазначеного переліку ОСОБА_1 не порушив, тому всі дії поліцейських були безпідставними.

Поліцейські не дотримувались вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Поліцейські не представились, не запропонували пройти тест на приладі «Драгер» 6810 для визначення стану алкогольного сп`яніння, вони відразу намагались відвести ОСОБА_1 до медичного закладу.

При складанні протоколу поліцейські не посилались на правові підстави підозрювати у мене стан наркотичного сп`яніння і не встановили жодної ознаки алкогольного чи наркотичного сп`яніння, передбачені наказом МОЗ та МВС України.

Крім того, ОСОБА_1 не були роз`ясненні його права, про що свідчить відсутність його підпису з тим, що він дійсно ознайомлений зі своїми правами та обов`язками. Також в протоколі не має жодного підпису ОСОБА_1 про ознайомлення з місцем та часом розгляду справи, ОСОБА_1 не були надані будь-які письмові пояснення.

Суд першої інстанції під час прийняття рішення керувався лише протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 був позбавлений можливості надати будь-які докази, так як не був повідомлений належним чином про дату та час слухання справи.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи.

Крім того, відповідно до матеріалів справи пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мають одне з вирішальних завдань для встановлення вини ОСОБА_1 , тому їх допит під час розгляду справи має бути обов`язковим, що не було зроблено судом першої інстанції.

ОСОБА_1 заперечує щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, а саме від проходження медичного огляду не відмовлявся, оскільки 16 березня 2020 року він самостійно пройшов медичне обстеження о 16.45 в КП "Обласний медичний психіатричний центр лікування залежностей зі стаціонаром" Дніпропетровської обласної ради.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити з підстав викладених у ній.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є законними, обґрунтованими.

У відповідності до ст. ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Місцевий суд під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 дотримався цих вимог закону в повному обсязі.

Так, вина ОСОБА_1 підтверджується доказами, які місцевий суд безпосередньо дослідив під час розгляду справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серій ДПР18 № 413682 від 16 березня 2020 року, в якому працівником поліції зазначені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. В протоколі працівником поліції під час складання зазначенні ознаки наркотичного сп`яніння. Від підпису ОСОБА_1 відмовився. Протокол підписаний свідками ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с.1);

- поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з яких видно, що в їх присутності водій ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції пройти медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння відмовився. (а.с.2-3);

Крім того, висновки суду першої інстанції про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду для встановлення стану наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку підтверджується відеозаписом, з якого видно, що водій ОСОБА_1 на прохання працівника поліції пройти огляд на встановлення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків.

Як видно з рапорту працівника поліції, що ОСОБА_1 було зупинено на підставі ст. 35 Закону України "Про національну поліцію, так як транспортний засіб, яким керував останній був з ознаками дорожньо-транспортної пригоди, тому доводи апелянта про безпідставність дій працівників поліції є непереконливими.

Стосовно доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , що в матеріалах справи відсутнє направлення на проходження медичного огляду, то вони також є безпідставними, оскільки відповідно до Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" від 09.11.2015 № 1452/735 дане направлення надається водієві для проходження огляду в закладі охорони здоров`я, в той час коли ОСОБА_1 відповідно до матеріалів справи взагалі відмовився від проходження огляду на встановлення стану сп`яніння.

Доводи ОСОБА_1 , що працівники поліції повинні були запропонувати пройти огляд на місці зупинки за допомогою приладу "Драгер" є безпідставними, оскільки у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а відповідно до Інструкції від 09.11.2015 № 1452/735, в разі виявлення у водія ознак наркотичного сп`яніння цю особу направляють до закладу охорони здоров`я. Відповідно до матеріалів справи працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд в закладі охорони здоров`я на що останній відмовився, що він не заперечував у судовому засіданні апеляційного суду, тобто було дотримано вимоги інструкції.

Окрім цього, апеляційний суд не може взяти до уваги висновок щодо результатів медичного огляду, яким не встановлено у ОСОБА_1 стану наркотичного сп`яніння, так як останній проходив огляд сам, що суперечить вимоги ст. 266 КУпАП, в якій йдеться, що огляд на встановлення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я проводиться за участю поліцейського.

Доводи ОСОБА_1 , що районний суд повинен був обов`язково допитати свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не є підставою для скасування рішення, оскільки відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Районний суд оцінив докази повно та всебічно. При цьому пояснення свідків підтверджуються відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, а тому необхідності у їх безпосередньому допиті в районного суду не було.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується належними, допустимими, достатніми доказами, які доповнюють один одного та були дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи. Адміністративне стягнення суд першої інстанції наклав з дотриманням вимог ч.2 ст. 36 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун