Номер справи 220/694/20
Номер провадження 3/220/474/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року Суддя Великоновосілківського районного суду Донецької області Якішина О.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Великоновосілківського відділення поліції Волноваського відділу поліції ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

19.04.2020 року о 17 год. 30 хв. ОСОБА_1 знаходячись за місцем свого мешкання в АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство у відношенні своєї дружини ОСОБА_2 , а саме умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. Своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав у повному обсязі та пояснив, що дійсно 19.04.2020 року, знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 між ним та його дружиною ОСОБА_3 відбувся конфлікт, в ході якого він виказував на її адресу слова нецензурної лайки та ображав її. Щиро розкаявся у скоєному, завірив суд, що більше такого не допустить.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінюючи зібрані в справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 , у зазначеному вище адміністративному правопорушенні повністю доведена та підтверджена матеріалами адміністративної справи, у тому числі протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 732566 від 25.04.2020 р., в якому викладені обставини скоєного правопорушення; письмовими поясненнями самого правопорушника, викладеними на окремому аркуші, відповідно до яких він свою провину визнав; заявою ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , в яких остання пояснила, що 19.04.2020 р. близько о 17 год. 30 хв. її чоловік ОСОБА_1 прийшов додому в стані алкогольного сп`яніння та почав виховувати дітей, вона зробила йому зауваження, щоб він не чіплявся до дітей в такому стані. З цього приводу у них виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_1 виказував на її адресу слова брутальної лайки, погрожував фізичною розправою, але фізичного впливу відносно неї та дітей не застосовував.

Як передбачено п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що діїОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КпАП України.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КпАП України, а саме, вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення за правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер скоєного ОСОБА_1 правопорушення, ступінь його вини, особу порушника, стосовно якого даних, які б з негативного боку його характеризували, суду не надані, останній не працює, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, а також враховуючи обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, якими є визнання своєї вини порушником у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення та відсутність обтяжуючих вину порушника обставин, суд піддає ОСОБА_1 адміністративному стягненню у межах санкції ч.1 ст. 173-2 КУпАП у вигляді штрафу, саме ця міра покарання буде достатньою для виправлення порушника та запобігання вчинення ним нових адміністративних правопорушень. Керуючись ст.ст. 33, 36, 221, 283, 173-2 ч. 1 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КпАП України, та призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 170,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.М. Якішина