Справа № 212/2788/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2020 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Пустовіт О.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм ТОВ "Житлокомцентр", зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває адміністративна справа відносно ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу від 22.04.2020 року серії АПР18 759271, 18 квітня 2020 року о 18:53 годин громадянин ОСОБА_1 , ухилився від виконання свої батьківських обов`язків по вихованню неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , 2008 року народження, за місцем мешкання по АДРЕСА_1 , що призвело до того, що дівчинка пішла з дому та була знайдена співробітниками поліції біля будинку АДРЕСА_2 Ватутіна та передано за місцем мешкання тим самим ухилявся від виховання донька, своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Присутній під час розгляду справи ОСОБА_1 та його неповнолітня донька ОСОБА_3 визнали свою винність у вчиненні адміністративного правопорушення в повному обсязі. Суду пояснили, що зазначена ситуація виникла вперше і тому вони зробили належні висновки.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, вислухавши учасників процесу, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, висновком ЖЄО №9554 від 18.04.2020 року, висновком ЖЄО №9557 від 18.04.2020 року, письмовими пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , рапортами.

При призначенні адміністративного стягнення суд виходить з наступного:

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». Також у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року) та «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

В іншому рішенні Європейського суду зазначено: "...поза тим, немає свідчень того, що судові органи якимсь чином аналізували, якою мірою стверджувану незадовільність виховання дітей зумовлювала саме непоправна нездатність заявників забезпечувати належну опіку і піклування, а не їхні фінансові труднощі та об`єктивний стан фрустрації, що можна було виправити за допомогою цільової фінансової та соціальної допомоги й ефективного консультування. Щодо фінансових проблем, то роль Суду не полягає в тому, щоб визначати, чи мала сім`я заявників, з огляду на інтереси збереження єдності сім`ї, право на забезпечення їй певного рівня матеріально-побутових умов за державний кошт. Однак це питання потребує обговорення - спочатку на рівні відповідних державних органів, а далі - під час судового розгляду (пункт 57 рішення Європейського Суду у справі «Савіни проти України»).

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 22 КпАП України при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

З врахуванням вищевказаних обставин, вважаю, що вина ОСОБА_1 у скоєні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП знайшла своє повне підтвердження у матеріалах справи, та беручи до уваги, обставини справи, відомості про особу правопорушника, яка до адміністративної відповідальності раніше не притягувалася, а також ту обставину, що даним правопорушенням не завдано значної шкоди охоронюваним законом інтересам громадян, вважаю за необхідне звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

На підставі викладеного та з урахуванням обставин справи, керуючись ст. ст. 33, 34, 251, 256, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, оголосивши йому усне зауваження, а провадження по справі закрити.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: О. Г. Пустовіт