Справа № 311/1025/20
Провадження № 3/311/434/2020
ПОСТАНОВА

Іменем України

26.05.2020 м. Василівка

Суддя Василівського районного суду Запорізької області Сидоренко Ю.В., за участю: ОСОБА_1 , захисника адвоката Лихосенка Є.О., розглянувши адміністративний матеріал (протокол серії ОБ № 062007 від 29 березня 2020 року), який надійшов з Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, працюючого ДПРЧ-27 ГУ ДСНС України в Запорізькій області на посаді пожежного рятувальника з охорони об`єктів, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

29 березня 2020 року о 10-25 годині, на 325 км а/д Харків-Сімферополь, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 32104 державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (бліде обличчя, зіниці, які не реагують на світло, неадекватна поведінка). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП України, кваліфікуючими ознаками якого є: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, проти фактичних обставин, викладених у протоколі заперечує, від дачі пояснень відмовився, посилаючись на положення ст.63 Конституції України. Вважає себе невинуватим у вчиненні інкримінованого правопорушення та просить провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Захисник Лихосенко Є.О. просить закрити провадження у даній справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення не доведена належними та допустимими доказами.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення № 311/1025/20, заслухавши думку ОСОБА_1 , захисника адвоката Лихосенка Є.О. по суті заявленого клопотання про закриття провадження по справі, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена у повному обсязі та підтверджується: протоколом серії ОБ № 062007 від 29 березня 2020 року, який складений у відповідності з вимогами ст.256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України; письмовими поясненнями ОСОБА_3 , викладених у протоколі та з яких вбачається, що останній не заперечував проти фактичних обставин, викладених у складеному відносно нього протоколі про адміністративне правопорушення, вказуючи при цьому, що тиждень назад курив «Маріхуану», від медичного огляду відмовляється, від керування відсторонений (а.с.1); рапортом поліцейського СРПП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області Бакланова Т.С. від 29.03.2020 року, з якого вбачається, що під час несення служби нарядом в складі поліцейського СРПП старшого сержанта поліції Новака О.С., капітана поліції ОСОБА_4 . ОСОБА_5 , ними був зупинений автомобіль ВАЗ 32104 державний номерний знак НОМЕР_2 під керування ОСОБА_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився в присутності свідків, від керування відсторонений, посідання водія ОСОБА_1 не передав, автомобіль залишено за місцем мешкання гр. ОСОБА_1 (а.с.2); письмовими поясненнями ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які зазначають, що 29.03.2020 року о 10-50 годині, на 325 км а/д Харків-Сімферополь (с.Плавні), вони були запрошені в якості свідка, в їх присутності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі відмовився та особисто свідки підтвердили, що у гр. ОСОБА_1 , маються ознаки наркотичного сп`яніння: блідий колір обличчя, не реагування зіниць ока на світло, збуджений стан, тремтіння рук (а.с.3,4); довідкою інспектора СРПП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області Бориносова С., з якої вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 зареєстровано посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 20.10.2018 року (а.с.5), копією постанови серії ДПО18 № НОМЕР_4 від 29.03.2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.5 ст.121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 51,00 гривні (а.с.6); роздруківкою архіву правопорушень (а.с.7), а також відтвореним в судовому засіданні 14.05.2020 року носієм інформації у вигляді DVD-R диску з відеозаписом подій від 29.03.2020 року за участю ОСОБА_1 , та з якого вбачається, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі охорони здоров`я, на що останній відповів відмовою, при цьому вказував, що тиждень тому вживав наркотичних засіб (а.с.22), та зазначені докази узгоджуються із обставинами, вказаними в протоколі та долучені до матеріалів справи.

Врахувавши всі обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є доведеною.

Незважаючи на обрану ОСОБА_1 захисну позицію, його вина у вчиненні інкримінованого йому адміністративному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується сукупністю досліджених судом письмових доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності. Підстав не довіряти вказаним доказам за відсутності конкретних відомостей про упередженість поліцейського ОСОБА_8 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 062007, судом не встановлено.

Під час розгляду справи судом не здобуто будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що поліцейський СРПП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області Новак О.С. був упереджений при складанні вищевказаного протоколу, що у нього були підстави фальсифікувати протокол про адміністративне правопорушення.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку є порушенням вимог п.2.5 ПДР України.

Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735. За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Аналіз зазначених вище нормативних документів дає підстави стверджувати те, що під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне небажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

Зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , як очевидців відмови ОСОБА_1 від проходження огляду у закладі охорони здоров`я, відповідає положенням п.6 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 07.11.2015 року, відповідно до яких у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду; не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Підстав не довіряти показанням даних свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , викладених у їх письмових поясненнях та підтверджених телефонограмами про неможливість явки до суду з об`єктивних причин, за відсутності конкретних відомостей про їх упередженість, судом не встановлено.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Посилання захисника на процедуру оформлення матеріалів за ст.130 КУпАП та те, що відсутні докази безпосередньо керування ОСОБА_1 автомобілем в стані наркотичного сп`яніння, суд сприймає критично, як спосіб уникнути ОСОБА_1 відповідальності за скоєне правопорушення, оскільки останній відмовився від проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, його письмові пояснення в протоколі не містять даних, що він не керував транспортним засобом і ця обставина не може вплинути на відповідальність від відмови проходження медичного огляду. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.121 КУпАП України поліцейським СРПП Василівського ВП Новак О.С. винесена постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ДОП18 № 914848 від 29.03.2020 року у вигляді штрафу у розмірі 51,00 гривні (а.с.6) та з якої вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 32104 державний номерний знак НОМЕР_2 та не був пристебнутий пасом, чим порушив вимог п.п.2.3 «в» ПДР України та своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП. Вказана постанова ОСОБА_1 отримана та до теперішнього часу ним не оскаржена.

Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження версії захисту щодо тих обставин, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ 32104» о 10-25 годині 29 березня 2020 року, суду не надано та в судовому засіданні стороною захисту не доведено.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.п.2,3,7 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння-порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.п.6,8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

У зв`язку з тим, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки саме наркотичного сп`яніння, водію було обґрунтовано запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, від проходження якого водій відмовився в порушення п.2.5 ПДР України.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що водій ОСОБА_1 , який відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху мав на обов`язок вимогу поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, ухилився від виконання цього обов`язку, що тягне за собою відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, адже відмова від проходження огляду може бути виражена й у пасивній формі шляхом ухилення від виконання цього обов`язку, що випливає із змісту п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, на який посилається апелянт.

Таким чином суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а згідно п.8 вищевказаного Порядку, відповідно до якого у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду у закладі охорони здоров`я, поліцейський у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення.

Доводи сторони захисту про те, що письмові пояснення свідків не можуть бути беззаперечним доказом провини ОСОБА_1 , оскільки свідки відсутні на відтвореному в судовому засіданні відеозаписі та вони не були допитані в судовому засіданні, суд вважає безпідставними, оскільки норми закону про адміністративну відповідальність не містять обов`язкового допиту свідків під час судового розгляду, натомість їх письмові пояснення є самостійними доказами, і тому матеріали справи містять достатньо доказів, які свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та для прийняття рішення по справі достатньо наданих доказів у тому числі і письмових пояснень свідків, про яких зауважував захисник. Крім того, судом було здійснено виклик в судове засідання зазначених у протоколі свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , проте останні не з`явилися, посилаючись у телефонограмі на неможливість явки з об`єктивних причин, при цьому у повному обсязі підтвердили раніше надані ними пояснення, викладені письмово 29 березня 2020 року на місці події.

Посилання захисника, що протокол про адміністративне правопорушення є недійсним та неналежним доказом у розумінні ст.251 КУпАП, є непереконливими. В наявному в матеріалах справи протоколі серії ОБ № 062007 від 29.03.2020 року відносно ОСОБА_1 докладно викладена час, місце, суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, та інші необхідні відомості. Будь-які виправлення в протоколі відсутні. Також вказано, що від проходження огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я у встановленому порядку ОСОБА_9 відмовився.

Крім того, зауважень до протоколу від ОСОБА_1 під час його складання не надходило. Також не надходило від останнього будь-яких зауважень під час пропозиції працівника поліції пройти медичний огляд на стан сп`яніння, що підтверджується відтвореним в судовому засіданні відеозаписом та з якого вбачається, що ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Підстав сумніватися в достовірності вказаних пояснень у суду немає. Таким чином, доводи сторони захисту про невідповідність протоколу вимогам Закону та порушення працівниками поліції вимог Інструкції при його складанні, є необґрунтованими.

Також, в ході розгляду справи за заявленим стороною захисту - адвокатом Лихосенко Є.О. клопотанням судом витребувано у КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» ЗОР Акт медичного огляду від 30.03.2020 року за №1711, складений о 08-55 годині відносно ОСОБА_1 (а.с.13-14) та відповідно до вказаного Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та за результатами імунохроматографічного дослідження № 2801-2803 від 30.03.2020 року, - у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння не виявлено (а.с.19-20).

До вказаного Акту медичного огляду від 30.03.2020 року за №1711 суд відноситься критично, оскільки медичний огляд ОСОБА_1 було проведено самостійно, без присутності працівників поліції, в порушення вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735, а саме 30.03.2020 року, тобто лише на наступний день після подій, які мали місце 29 березня 2020 року о 10-25 годині, на 325 км а/д Харків-Сімферополь. При цьому суд наголошує, що ОСОБА_1 інкримінується порушення останнім вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України та відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення саме за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, а не за керування у такому стані. При цьому суд зазначає, що склад правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП в діях водія ОСОБА_1 є закінченим вже з моменту його відмови від проходження обстеження.

Відповідно до п.9 Розділу ІІ, п.17 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

З огляду на викладене, медичний огляд в закладі охорони здоров`я може проводитись лише у присутності поліцейського, а як вбачається з наданого стороною захисту Висновку від 30.03.2020 року щодо результатів медичного огляду № 1711 від 30 березня 2020 року (а.с.26), огляд ОСОБА_1 проводився за відсутності співробітника патрульної поліції, і доказового значення в даному провадженні не має.

Крім того, факт проходження ОСОБА_1 медичного обстеження на предмет його перебування у стані наркотичного сп`яніння не впливає на правильність висновків суду про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, адже протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено за ч.1 ст.130 КУпАП саме за відмову від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, а не за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Тим більше, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є порушенням пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, та окремим (самостійним) складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Диспозиція ст.130 ч.1 КУпАП, зокрема, передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого ч.1 ст.130 ч.1 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона цього правопорушення виражається у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, проходження до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, так як передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи, щодо якої порушується таке питання. Склад правопорушення в діях водія є закінченим вже з моменту його відмови від проходження обстеження.

Відповідно до ст.8 Конституції, в Україні визнається і діє принцип Верховенства права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 06 листопада 2008 року у справі «Ісмаїлов проти Росії», в пункті 31 зазначив, що принцип верховенства права одне з підвалин демократичного суспільства закріплений в усіх статтях Конвенції, чи було досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Згідно з пунктом 34 вказаного рішення, суд повинен проаналізувати, чи дотримали органи влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищатися від обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає та вважає, що судом були застосовані всі можливі заходи, передбачені законодавством, для забезпечення доказів у справі і їх витребуванні, враховуючи вимоги ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що слід вирішити справу в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи.

Суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків, як того і вимагають вимоги КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Із врахуванням фактичних обставин справи, суд доходить до висновку про законність і обґрунтованість складеного щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення у зв`язку із порушенням ним п.2.5 Правил дорожнього руху. Тому, цей протокол приймається судом як доказ винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі доказами.

Відповідно до ст.252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За загальними правилами накладення стягнення за адміністративні правопорушення, викладеними у ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер i ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення та його особу, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність.

В силу положень ст.ст.34,35 КУпАП обставин, які б пом`якшували або обтяжували відповідальність, судом не встановлено.

Приймаючи до уваги характер та обставини вчинення правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки, враховуючи особу правопорушника, його вік, матеріальний та сімейний стан, а також ставлення до скоєного, який свою провину не визнає, та приймає суд також до уваги, що ОСОБА_1 скоїв суспільно-небезпечне, грубе адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке відноситься до категорії підвищеної суспільної небезпечності, та яке відповідно до ст.10 КУпАП є правопорушенням, вчиненим умисно. Разом з тим, ОСОБА_1 на теперішній час працює, займається суспільно-корисною працею, має регулярний дохід та постійне джерело прибутку, проте на теперішній час міцні соціальні зв`язки у ОСОБА_1 відсутні: не одружений, утриманців не має, на обліку у лікаря нарколога, психіатра ОСОБА_1 не перебуває, раніше до адміністративної відповідальності за порушення ПДР не притягувався, та враховуючи обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення та запобігання вчиненню нових правопорушень, застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, що передбачено санкцією ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, відповідно до положень ст.40-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.31, 33, 40-1, 130 ч.1, 276, 279, 280, 283 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винуватим ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддати ОСОБА_2 адміністративному стягненню у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі - 10200,00 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок (Отримувач коштів - ГУК у м.Києві/ м.Київ/ 22030106, Код отримувача (код ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: UА0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106).

Отримувач коштів ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37941997, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача UA0008001, Код класифікації доходів бюджету 21081300, Призначення платежу - Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі.

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання постановою законної сили або закінчення строку, встановленого у разі відстрочки або розстрочки виконання постанови.

Постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подаються до Запорізького апеляційного суду через Василівський районний суд. Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області Ю.В. СИДОРЕНКО