311/1167/20
3/311/489/2020
ПОСТАНОВА

Іменем України

29.04.2020 м. Василівка

Суддя Василівського районного суду Запорізької області Пушкарьова С.П., розглянувши матеріали справи (протокол серії АПР18 № 624974 від 07.04.2020 року), які надійшли з Дніпрорудненського відділення Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянина України, що зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А:

10 квітня 2020 року до Василівського районного суду Запорізької області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 624974 від 07.04.2020 року, громадянин ОСОБА_1 в у. Дніпрорудне по вул. Центральна, біля Дніпрорудненського міського ринку та магазину «Ассоль», з багажного відділу автомобіля ВАЗ 2102 здійснював продаж туш курей, чим порушив вимоги постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 року, постанови № 215 від 16.03.2020 року та розпорядження № 95 Дніпрорудненського міського голови, тим самим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Статтею 44-3 КУпАП встановлена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Дослідивши матеріали, додані до протоколу, суд приходить до висновку про відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення та необхідності закриття справи за відсутністю складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління та за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В розумінні ст. 280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак протиправного соціально шкідливого діяння, за вчинення якого винна особа несе юридичну відповідальність. Склад правопорушення містить чотири необхідні елементи: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкта та суб`єктивну сторону правопорушення.

Всупереч зазначеному, ініціатор складення протоколу та притягнення особи до адміністративної відповідальності не виклав у протоколі цих складових елементів правопорушення.

ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню короновірусної хвороби (COVID-19)» № 530-1Х від 17 березня 2020 року внесені зміни до КУпАП, який доповнено ст. 44-3, якою встановлена адміністративна відповідальність у разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

У ст.ст. 1, 29 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року визначено, що карантин це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб. Карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 року № 211, на усій території України з 12 березня 2020 року по 03 квітня 2020 року встановлено карантин.

Згідно пп. 3 пункту 2 постанови, заборонено з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 року до 03 квітня 2020 року роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного та побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності та діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту.

З вищевикладеного вбачається, що суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП, є виключно суб`єкти господарювання.

Разом з тим, адміністративні матеріали у відношенні ОСОБА_1 не містять відомостей та належних доказів того, що останній є суб`єктом господарювання, роботу якого заборонено відповідно до вищевказаних положень постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211, та здійснює відповідну господарську діяльність у встановленому законом порядку.

Отже, приймаючи наведені обставини, беручи до уваги, що ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання, що здійснював зазначену в протоколі діяльність, тому в розумінні ст. 44-3 КУпАП він не є суб`єктом вказаного правопорушення.

Окремо слід зазначити, що норма ст. 44-3 КУпАП, є бланкетною, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретну норму нормативно-правового акту, яким встановлюється відповідні правила та якої не дотрималася особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Проте, у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 , немає жодних відомостей про те, які конкретно норми, пункти постанови Кабінету

Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS- CoV-2» від 11 березня 2020 року № 211, постанови № 215 від 16.03.2020 року були порушені ним як фізичною особою та визначали б наявність в його діях ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП. Натомість, вказані постанови КМУ не містять будь-яких заборон щодо торгівлі продуктами харчування на території міста Дніпрорудне Василівського району Запорізької області.

Будь-які дані про те, що органом місцевого самоврядування ухвалювалося відповідне рішення - розпорядження № 95 Дніпрорудненського міського голови, та здійснене його оприлюднення, також до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не долучені, хоча мають суттєве значення для правильного вирішення та розгляду справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України суд вважає такими, що не можуть бути визнані належним та допустимим доказом відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, в зв`язку з їх не відповідністю нормам ст. 256 КУпАП та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказам вини особи у тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р. заява № 926/08), на переконання суду дані відображенні у протоколі про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ст. 44-3 КУпАП є сумнівними, наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, то ж, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям у частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача.

На обґрунтування вини ОСОБА_1 , всупереч вимогам ч. 2 ст. 251 КУпАП, до протоколу не надано жодних об`єктивних та безсторонніх доказів на спростування доводів особи, відносно якої складено протокол про адміністративні правопорушення, та які б дозволяли суду на підставі ст. 252 КУпАП зробити висновок про доведеність факту вчинення інкримінованого правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд прийшов до висновку, що у матеріалах адміністративної справи відсутні будь-які фактичні дані, які б доводили вину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а тому враховуючи те, що фактичні обставини не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративну справу відносно ОСОБА_1

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП слід провадженням закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 44-3, 245, 247, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Передані на зберігання ОСОБА_1 за розпискою від 07.04.2020 року туші курей в кількості 3-х штук, що замотані у поліетиленовий пакет передати в розпорядження ОСОБА_1 .

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області С.П. Пушкарьова