Справа №461/1605/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2020 року м. Львів.

Суддя Галицького районного суду м. Львова Юрків О.Р., за участю представника Галицької митниці Держмитслужби Лубоцького Б.І., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Бабій І. М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , закордонний паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 24.03.2017 року, органом 4690,

за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

згідно з протоколом про порушення митних правил від 30.09.2019 року № 3793/20900/19, 30.09.2019 року о 13 годині 27 хвилин, в зону митного контролю МАПП «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС смугою руху «зелений коридор», заїхав транспортний засіб автомобіль марки «Mercedes BenzSprinter», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

В ході проведення огляду в автомобілі було виявлено прихований товар: автозапчастини та одяг. Частина товару знаходилась в салоні автомобіля за особистими речами громадян, а інша частина знаходилась у подвійній підлозі під заднім рядом сидінь, яка була оббита декоративною тканиною та містила отвори зі спеціально виготовленими ручками для відкриття.

Митний орган прийшов до висновку, що ОСОБА_1 вчинив дії спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Бабій І. М. подала клопотання про закриття провадження відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483МК України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину заперечив, зазначив, що весь товар знаходився у вільному доступі. У ніші попереду були знаходились запчастини, ключі, рідини для обслуговування авто. Весь товар знаходився в задньому багажному відділенні.

Представник Галицької митниці Держмитслужби вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад порушення, передбаченого ч. 1 ст.483 МК України.

Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.280 КУпАП зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд вважає за необхідне згідно зі ст. 487 МК України, застосувати норми Кодексу України про адміністративні правопорушення(КУпАП).

При цьому, за змістом ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи суддя повинен перевірити правильність складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 495 МК України протокол про порушення митних правил є джерелом доказів у справі.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказав, що термін «кримінальне правопорушення», що міститься у ст. 2 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), має автономне значення і охоплює суворі за своїми наслідками види адміністративних стягнень, до яких належать адміністративний арешт та значні адміністративні штрафи, які фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції, а справи щодо їх застосування в силу суворості таких санкцій за суттю є кримінальними (пункти 82, 83 Рішення у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» від 8 червня 1976 року, пункт 55 Рішення у справі «Гурепка проти України» від 6 вересня 2005 року, пункт 38 Рішення у справі «Менаріні проти Італії» від 27 вересня 2011 року).

Протокол про порушення митних правил є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи МК чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Частиною першою статті 483 МК України передбачено відповідальність особи за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару, згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

У цьому розумінні переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю може бути вчинено одним із способів, перелічених у ст. 483 МК України.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю це їх переміщення через митний кордон:

із використанням тайників або інших засобів, що утруднюють їх виявлення використанням інших засобів, що утруднюють виявлення предметів (тобто фізичне приховування), має визнаватися, зокрема, потрібно затратити зусилля для приховування (зокрема щось розібрати, розкрутити, розшити і т.д.). Необхідно застосувати інструменти чи механізми і затратити людську працю (викрутки чи інші інструменти).

шляхом надання одним предметам вигляду інших;

з поданням до митного органу України як підстави для переміщення предметів підроблених документів або таких, що одержані незаконним шляхом, містять неправдиві дані чи є підставою для переміщення інших предметів.

ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за дії спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю способом, що утруднює виявлення даного товару.

Як вбачається з протоколу про порушення митних правил від 30.09.2019 року № 3793/20900/19, частина виявлених речей знаходилась в салоні автомобіля за особистими речами громадян, а інша частина знаходилась у подвійній підлозі під заднім рядом сидінь, яка була оббита декоративною тканиною та містила отвори зі спеціально виготовленими ручками для відкриття.

У висновку Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз від 12.12.2019 року № 5790/5791 зазначено, що заводська конструкція автомобіля марки «Mercedes Benz Sprinter», р.н. НОМЕР_3 піддавалась переобладнанню з вантажного на пасажирський.

На ст. 10 висновку експерт вказує, що таке переобладнання з вантажного на пасажирський підтверджується відміткою у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , а відтак у даному автомобілі не виявлено спеціальних порожнин та сховищ.

Суд керується висновками судових експертів висновку Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз від 12.12.2019 року № 5790/5791, а саме п. 2.1, в якому зазначено, що в результаті переобладнання автомобіля з вантажного в пасажирський, вантажний відсік автомобіля був розділений на три відокремлені об`єми (пасажирський салон, вантажний відсік № 1, вантажний відсік № 2) з окремими доступами. При цьому утворений технологічний простір, який є вантажним відсіком № 1, розміщений між додатково змонтованим настилом підлоги з двома отворами у вертикальній стінці.

У висновку зазначено, що надбудова панелі підлоги здійснена для прикріплення пасажирських сидінь та служить (виконує функції) як додаткового елемента кріплення, розподіленням навантаження та для перевезення речей, багажу пасажирів під додатково встановленими пасажирськими сидіннями.

Відтак, розташування речей в багажному відділені (вантажний відсік № 2), в технологічному просторі автомобіля(вантажний відсік № 1) не є порушенням вимог переміщення предметів в розумінні ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, адже розміщення переміщуваних речей здійнювалося не у спеціально виготовлених тайниках (сховищах) та не в місцях, доступ до яких утруднений.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема із долучених фотографій, ОСОБА_1 здійснював перевезення товару в автомобілі відповідно до технічних характеристик офіційно переобладнаного транспортного засобу, без використання будь-яких засобів та способів, що утруднюють його виявлення.

Технологічний простір, який є вантажним відсіком № 1 (про що зазначено у висновку судового експерта) утворений з метою підвищення пасажирських сидінь в салоні автомобіля та розташування в ньому речей і багажу не є забороненим та не є місцем призначеним для приховування товару, а його відкриття не потребувало будь-яких технічних засобів, оскільки його відкриття забезпечено спеціально виготовленими ручками.

З диспозиції ч. 1ст. 483 МК України вбачається, що суб`єктом вказаного порушення митних правил є особа, яка безпосередньо умисно вчинила дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон з приховуванням від митного контролю шляхом використання способів, що утруднюють виявлення таких товарів.

Отже, склад адміністративного правопорушення - це сукупність названих у законі ознак, за наявності яких небезпечне і шкідливе діяння визнається конкретним правопорушенням. Такі ознаки мають об`єктивний і суб`єктивний характер. Тобто при складанні протоколу про порушення митних правил, інспектором митниці повинні бути враховані ознаки складу правопорушення та відповідати диспозиції статті, до якої притягується особа за порушення митних правил. В іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

Суд не погоджується з кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК, оскільки як встановлено протоколом та матеріалами справи, ОСОБА_1 розмістив речі в в багажному відділені (вантажний відсік № 2), в технологічному просторі автомобіля (вантажний відсік № 1), доступ до яких не є утрудненим, тобто не приховував від митного контролю товар, оскільки його виїмка відбувалася без утруднення його виявлення, адже в протоколі не вказано про використання інспектором митниці будь-яких спеціальних засобів, без застосування яких виявити речі не вбачалося можливим.

Фотодоказів про розміщення виявлених речей у місцях автомобіля з утрудненим доступом матеріали справи не містять, що суперечить п. 15 Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення, яка передбачає, що до Протоколу долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення,

Відтак, переміщувані ОСОБА_1 речі знаходились у вільному доступі та їх виявлення не потребувало жодних зусиль чи використання спеціальних засобів для їх виявлення, а тому дії ОСОБА_1 невірно кваліфіковані за ч.1 ст. 483 МК України, оскільки матеріалами справи не доведено, що останній вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон з приховуванням від митного контролю шляхом використання способів, що утруднюють виявлення таких товарів.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показав, що товар знаходився у задньому багажному відсіку.

Згідно протоколу про порушення митних правил від 30.09.2019 року № 3793/20900/19 ОСОБА_1 вчинив дії спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю способом, що утруднює виявлення даного товару, але в протоколі про порушення митних правил від 30.09.2019 року № 3793/20900/19 не зазначено, яким чином виявлення товару в даному конкретному випадку було утруднено, які спеціальні засоби при цьому використовувались.

Таким чином, суд приходить до висновку, що товар був розміщений у конструктивній частині транспортного засобу із вільним доступом до такого, спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення, не застосовувалось, що свідчить про відсутність обов`язкової ознаки об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч.1ст. 483 МК України, а саме використання засобів та способів, що утруднюють виявлення товарів.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що дії ОСОБА_1 можуть містити ознаки іншого складу правопорушення, водночас склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 483 МК України, в діях останнього відсутній.

Суд зазначає, що не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia»,заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Таким чином, суд прийшов да беззаперечного переконання, що обставини, які викладені в протоколі від 30.09.2019 року № 3793/20900/19, не відображають всіх ознак складу правопорушення, при цьому суд позбавлений права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247КУпАПу зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст.247 КУпАП, ч.1 ст. 483 МК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 483 МК України закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучений згідно протоколу про порушення митних правил від 30.09.2019 року №3793/20900/19 транспортний засіб - автомобіль марки «MercedesBenz Sprinter», НОМЕР_5 : НОМЕР_6 , р.н. НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобуCXM НОМЕР_7 НОМЕР_8 , ключі від замка запалення повернути ОСОБА_1 .

Вилучений товар, відповідно до протоколу про порушення митних правил від 30.09.2019 року № 3793/20900/19 повернути ОСОБА_1 для належного митного оформлення або для вивезення за межі митної території України.

На постанову протягом десяти діб з дня її винесення може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду.

Суддя Юрків О.Р.