КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.,

за участю:

потерпілих

ОСОБА_1 ОСОБА_8

захисника Ягунова Ю.К.

особи, яка притягнута до

адміністративної відповідальності, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 26 грудня 2019 року, якою

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_2 визнаний винуватим в тому, що 8 грудня 2019 року о 05.54 год., керуючи транспортним засобом марки «Hyundai» модель «Accent» номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Бульварно-Кудрявській біля будинку № 42 в місті Києві, не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Peugeot» модель «107» номерний знак НОМЕР_2 , після чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Volkswagen» модель «Tourart» номерний знак НОМЕР_3 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушив вимоги п.п.2,3«б», 12.1 ПДР України за щопередбачена адміністративна відповідальність, згідно зі ст. 124 КУпАП.

Окрім того, 8 грудня 2019 року о 05.54 год. ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Hyundai», модель «Accent», номерний знак НОМЕР_4 , рухаючись по вулиці Бульварно - Кудрявській біля будинку № 42 в місті Києві, з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, якою закрити провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП, визнавши його винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Як зазначає ОСОБА_2 , висновок суду у постанові про те, що ним не надано жодного доказу на спростування обставин, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення, які б виключали його вину у вчинені інкримінованих адміністративних правопорушень, суперечить вимогам закону, як і те, що висновок суду у постанові про те, що його вина підтверджується поясненнями свідків, які були надані при складені протоколів про адміністративні правопорушення, суперечить ч. 2 ст. 74 КАС України.

Як вказує апелянт, в поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відсутні показання стосовно того, які ознаки сп`яніння були у ОСОБА_2 , тексти пояснень вказаних свідків частково надруковані, частково заповнені «від руки». Текст «від руки» в обох поясненнях заповнено одним почерком, що свідчить про те, що текст пояснення писали не свідки, а поліцейський, який ці пояснення відбирав, - інспектор патрульної поліції роти № 7 батальйону № 3 лейтенант поліції ОСОБА_5 , а пояснення, надані ОСОБА_1 , не можуть вважатись належним доказом наявності у апелянта ознак сп`яніння, так як вони надані стосовно іншого адміністративного правопорушення - протокол серії ДПР18 № 308454, крім того наявність ознак сп`яніння мають підтвердити два свідки, а не один.

Апелянт звертає увагу на те, що висновок суду про невизнання ним вини суперечить фактичним обставинам справи, оскільки він не визнавав вину тільки за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується доказами у справі.

Окрім того, суд не звернув увагу на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, яким чином йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. В поясненнях свідків ( ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ), що додані до протоколу серії ДПР 18 № 308455, вказано, що водій відмовився у встановленому Законом порядку пройти перевірку для визначення стану сп`яніння в медичному закладі або за допомогою приладу «Драгер», але на сьогоднішній день немає Переліку спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а тому перевірка на вказаному у поясненнях свідків приладі «Драгер» не відповідає вимогам чинного законодавства України.

ОСОБА_2 акцентує увагу на тому, що особою, що склала Протокол № ДПР 18 № 308455, порушено порядок направлення водія на огляд на стан сп`яніння до медичного закладу, порушено вимоги ст. 266 КУпАП, в матеріалах справи відсутнє направлення до закладу.

Окрім того, як зазначає апелянт, в матеріалах справи немає посадової інструкції поліцейського, який склав протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 308455 від 8 грудня 2019 року, тому відсутні докази, які б підтверджували його повноваження на складення протоколу, а відповідно ставить під сумнів правомірність складення протоколу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 та його захисника на підтримання апеляційної скарги, опитавши потерпілих, дослідивши наявні у справі докази, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Оскільки рішення суду першої інстанції в частині визнання винуватим ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в апеляційній скарзі не оскаржується, ОСОБА_2 вина у вчиненні даного правопорушення визнана повністю, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що постанова суду першої інстанції в цій частині є обґрунтованою та законною, а тому апеляційна скарга ОСОБА_2 в частині скасування постанови суду першої інстанції за ст.. 124 КУпАП до задоволення не підлягає.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги захисника щодо обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, то апеляційний суд доходить такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції вказані вимоги закону дотримані.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, грудня 2019 року о 05.54 год. по вулиці Бульварно-Кудрявській біля будинку № 42 в місті Києві ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки «Hyundai Accent» номерний знак НОМЕР_5 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч 1 ст.1 30 КУпАП (ас. 7).

До протоколу долучені пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , на які послався суд в оскаржуваємій постанові, відповідно до яких 8 грудня 2019 року о 07.50 год. по вул. Б.Кудрявська, буд. 42, вони були запрошені співробітниками патрульної поліції в якості свідків при складанні адміністративного протоколуза ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_6 , який в їх присутності відмовився встановленому Законом порядку пройти перевірку для визначення стану сп`яніння в медичному закладі або з допомогою приладу «Драгер», що засвідчують своїм підписом у протоколі про адміністративне правопорушення (ас. 10)

Пояснення вказаних свідків дійсно викладені на заготовлених друкованих бланках пояснень, в яких містяться рукописні записи, підписи свідків та працівника поліції, який їх відбирав. Проте, зазначені в поясненнях обставини підтверджуються наявними у справі відеозаписами, в яких зафіксовані саме події, викладені у поясненнях свідків.

Більш того, відповідно до первинних пояснень потерпілого ОСОБА_1 , які наявні у матеріалах справи, підійшовши після ДТП до водія автомобіля «Hyundai», він побачив водія, від якого було чути алкоголь, який говорив невиразно, поведінка була неадекватна. Саме він ( ОСОБА_7 ) викликав поліцію (ас. 4).

В суді апеляційної інстанції потерпілий підтвердив зазначені пояснення, вказавши, що працівники поліції пропонували водію пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» або у медичній установі, роз`яснювали все. Це відбувалось в присутності двох сторонніх осіб, яких запросили працівники поліції. Проте, водій відмовився від проходження будь-якого огляду.

В суді апеляційної інстанції потерпіла ОСОБА_8 повідомила, що про ДТП вона дізналась випадково, і на місце ДТП прийшла десь через дві годи після пригоди. Бачила ОСОБА_9 , який перебував або в стані алкогольного, або наркотичного сп`яніння, він не дуже стояв на ногах, вибачався. Його поведінка не могла бути пов`язана з перебуванням у шоковому стані внаслідок ДТП, оскільки після ДТП пройшов тривалий час. Те, що водій перебував у стан алкогольного або наркотичного сп`яніння, або під якимось впливом, може сказати з урахуванням своєї освіти та професії.

Відповідно до відеозапису, наявного у справі, який є об`єктивним доказом у справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, працівниками поліції перед пропозицією ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп`яніння встановлюються особи свідків, після чого працівник поліції пропонує ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер», на що останній відмовляється. Після цього працівник поліції пропонує водію пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря-нарколога, на що водій також відмовляється. Працівник поліції повторно пропонує водію пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або у лікаря-нарколога, на що водій категорично відмовляється, і працівники поліції роз`яснюють ОСОБА_2 , що відносно останнього буде складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП - за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння (ас. 11). Наявний відеозапис спростовує доводи апеляційної скарги про порушення працівниками поліції під час вказаних подій вимог закону.

Так, працівники поліції, встановивши у особи, яка керує транспортним засобом, ознаки алкогольного або наркотичного сп`яніння, або перебування особи, яка керує транспортним засобом, під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, повинні діяти відповідно до положень ст. 266 КУпАП та Інструкції за № 1452/735 від 9 листопада 2015 року.

Згідно з положеннями ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

При цьому, відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, наявними у справі доказами безспірно встановлено порушення ОСОБА_2 вимог ст. 2.5 ПДР України.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, серед іншого, виражається у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, апеляційний суд доходить висновку, що сукупністю наявних у справі доказів підтверджується вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, а відтак постанова судді місцевого суду про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, що спростовує доводи апеляційної скарги про незаконність постанови та її суперечливість.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не звернув увагу на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, яким чином йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, а в поясненнях свідків вказано, що водій відмовився у встановленому Законом порядку пройти перевірку для визначення стану сп`яніння в медичному закладі або за допомогою приладу «Драгер», з урахуванням того, що на сьогоднішній день немає Переліку спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а тому перевірка на вказаному у поясненнях свідків приладі «Драгер» не відповідає вимогам чинного законодавства України, є безпідставними.

Відповідно до Переліку категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 червня 2015 року № 374 (із змінами), вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається, відносяться до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки.

Згідно з Реєстром затверджених типів засобів вимірювальної техніки Alcotest…, виробництва Drager Safety AG & Co. KGaA Revalstra?e 1, 23560 Lubeck, Germany, має сертифікат перевірки типу від 5 жовтня 2017 року, строк дії якого до 5 жовтня 2027 року.

Пунктом 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

З Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення вбачається, що газоаналізатор Drager Alcotest Drager Safety AG & Co. KGaA Germany номер свідоцтва 14455 / 2014 , дата свідоцтва 29 грудня 2014 року, строк дії свідоцтва необмежений (згідно Переліку зареєстрованих медичних виробів, які вносять до Державного реєстру медичної техніки та виробів, затвердженого наказом Держлікслужби України № 1529 від 29 грудня 2014 року).

Зважаючи на викладене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо неможливості застосування алкотестеру «Драгер» при проведенні огляду на стан сп`яніння є безпідставними.

Доводи апелянта про те, що особою, яка склала протокол, порушено порядок направлення водія на огляд на стан сп`яніння до медичного закладу, а саме, порушено вимоги ст. 266 КУпАП, оскільки у матеріалах справи відсутнє направлення до закладу, є необґрунтованими.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Сам бланк направлення (додаток 1 до вище зазначеної Інструкції) не містить будь-яких даних щодо відмови водія від проходження огляду в медичному закладі, у зв`язку з чим, відсутність вказаного направлення не є беззаперечним доказом порушення з боку працівника поліції порядку направлення водія для огляду на стан наркотичного сп`яніння, та не спростовує порушення п. 2.5 ПДР України водієм транспортного засобу, щодо якого є підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також не тягне за собою безумовне скасування прийнятого судового рішення.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що у матеріалах справи немає посадової інструкції поліцейського, який склав протокол про адміністративне правопорушення, а тому відсутні докази, які б підтверджували його повноваження на складення протоколу, що ставить під сумнів правомірність складання протоколу, є безпідставними, оскільки повноваження поліцейського на складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, регламентуються Законом України «Про Національну поліцію», положеннями ч.1 ст. 254, ст. 255 КУпАП та Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 6 грудня 2015 року № 1376, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі,затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України

7 листопада 2015 року N 1395, положення якої розповсюджуються і на патрульну поліцію, як структурний підрозділ Національної поліції.

Таким чином, а обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, підстави для скасування постанови районного суду не встановлені, а відтак, апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 26 грудня 2019 року, якою ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.А. Васильєва