Справа № 344/1860/20
Провадження № 33/4808/199/20
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Руденко Д. М.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Стрипи І.С.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Стрипи І.С. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 квітня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.,-

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що 28.01.2020 року о 12.40 год. в с. Крихітці Івано-Франківської міської ради траса Н-10, 2км. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Форд Транзіт» н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним рішенням суду адвокат Стрипа І.С. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що постанова судді винесена з порушенням права ОСОБА_1 на захист прав, оскільки судом було проведено розгляд справи без участі правопорушника та його захисника.

При цьому, 16.03.2020 року захисником Стрипою І.С. було подано клопотання про перенесення судового розгляду справи у зв`язку із оголошенням на території України режиму карантину в зв`язку із пандемією коронавірусу. Розгляд справи 17.03.2020 року було відкладено.

Однак, після перенесення розгляду справи 17.03.2020 року, сторони не отримували жодного повідомлення про наступне судове засідання.

Суддя розглянув справу 06.04.2020 року щодо ОСОБА_1 без їхньої участі, не встановлюючи позицію особи та захисту, дійсних обставин справи та виніс незаконну постанову. Тим самим, судом було порушено засади судочинства та права учасників судового процесу та порушуючи практику ВС України стосовно того, що особі до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи, оскільки це право є гарантією реалізації інших прав.

Звертає увагу на те, що надсилання повідомлення про розгляд справи без отримання, не свідчить про інформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим.

Зазначає, що судом при дослідженні доказів у справі, не були допитані свідки, які були присутні під час події правопорушення та в Івано-Франківському обласному наркологічному диспансері, та щодо яких захистом були підготовлені відповідні клопотання.

Звертає увагу на те, що суддею не було досліджено факт відмови працівників патрульної поліції в проведенні дослідження ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння в спеціалізованому медичному закладі, на якому наполягав його підзахисний.

Вважає, що висновки суду, викладені в оскаржуваній постанові, не підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні та наведеними в самій постанові. Підпис правопорушника в протоколі про адміністративне правопорушення не свідчить згоду ОСОБА_1 , що від порушив.

Відеозапис, долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, був включений на місці події тільки під час фактичного оформлення протоколу про адміністративне правопорушення патрульним поліцейським.

Наявність в матеріалах справи направлення ОСОБА_1 до медичного закладу для проведення відповідного огляду свідчить про те, що він не погоджувався з результатами, отриманими поліцейським. Однак, такий огляд в медичному закладі ОСОБА_1 не був проведений.

Пояснення свідків наявні в матеріалах справи не є допустимими доказами, оскільки свідки в судове засідання суду не викликались, пояснення не надавали, внаслідок чого було порушено принцип безпосередності судового розгляду.

Просить постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника адвоката Стрипи І.С., які просили скасувати постанову, а провадження у справі закрити, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанову судді необхідно скасувати з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Так, в своїй апеляційній скарзі захисник Стрипа І.С. посилається на те, що судом першої інстанції він та його підзахисний ОСОБА_1 не були належним чином повідомлені про судовий розгляд справи, внаслідок чого було порушено право на захист ОСОБА_1 та можливості надання суду доказів у справі.

Перевіряючи вищевказані доводи апеляційної скарги, апеляційний суд звертає увагу на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод відповідно до якої, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на участь в судовому засіданні суду першої інстанції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановленост.268 КУпАП, відповідно до якої, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При вирішенні цього питання, апеляційний суд враховує сукупність обставин, які свідчать про те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності знала про те, що відповідна справа перебуває на розгляді у конкретному суді і не була позбавлена можливості продемонструвати готовність брати участь у судовому розгляді, не зловживала своїми процесуальними правам, утримувалась від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи та намагалась максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.

В матеріалах справи відсутні дані, які свідчать про те, що захисник Стрипа І.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_1 у встановленому законом порядку були повідомлені про розгляд справи 06.04.2020 року у суді першої інстанції.

Зокрема, справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП надійшла до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області 05.02.2020 року та була призначена до розгляду на 24.02.2020 року.

24.02.2020 року ОСОБА_1 подав суду клопотання (а.с.10) про відкладення розгляду справи та надання йому можливості скористатись правом на захист, уклавши договір з професійним адвокатом.

ОСОБА_1 під розписку в день подання вищезазначеної заяви був повідомлений про те, що наступне судове засідання відбудеться 05.03.2020 року.

05.03.2020 року захисник ОСОБА_2 , який згідно договору представляв інтереси ОСОБА_1 , подав суду заяву (а.с.14) про перенесення розгляду справи та надання можливості ознайомитись із матеріалами справи. Про наступне судове засідання, призначене на 17 березня 2020 року, ОСОБА_1 та захисник Стрипа І.С. були ознайомлені під розписку (а.с.15).

17.03.2020 року захисником Стрипою І.С. в інтересах ОСОБА_1 було подано клопотання (а.с.20) про перенесення розгляду справи у зв`язку із пандемією коронавірусу та оголошенням в на території держави карантинних заходів.

В матеріалах справи міститься довідка суду від 17.03.2020 року (а.с.21) про те, що справа відносно ОСОБА_1 не розглядалась з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу, виходячи з рішення КМУ від 11.03.2020 року та рекомендації Ради суддів України, розгляд справи перенесено.

Таким чином, судом першої інстанції фактично було задоволено клопотання захисника Стрипи І.В. про перенесення розгляду справи у зв`язку із пандемією коронавірусу та оголошенням в на території держави карантинних заходів.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що Кабінет Міністрів України постановою «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 р. № 211, відповідно до статті 29 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 р. установив з 12 березня 2020 р. до 11 травня 2020 р. на всій території України карантин.

За наявності відповідного клопотання від учасників судового розгляду про відкладення розгляду справи у зв`язку із оголошення карантинних заходів, суд першої інстанції повинен визнати таке клопотання обґрунтованим і не може без згоди вказаних учасників судового засідання розглянути справу до завершення карантину.

Таким чином, суд першої інстанції, погодившись з тим, що запровадження карантину в країні є поважною причиною для неявки в судове засідання і є правовою підставою для відкладення розгляду справи, будучи послідовним в своїх діях, повинен був прийти до висновку, що неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника в судове засідання в період з 12.03.20220 року по 11.05.2020р. на час установлення карантину на всій території України є правовою підставою для відкладення розгляду справи.

Розгляд справи судом в період дії карантину за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, від яких надійшло клопотання про відкладення розгляду справи до завершення або послаблення карантинних заходів, грубо порушує право на захист і свідчить про незаконність судового рішення.

Однак, постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 квітня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення.

При цьому, справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності була розглянута судом першої інстанції не тільки за відсутності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Стипа І.С. , чим було порушені їх права на участь у судовому засіданні.

Апеляційний суд також звертає увагу на те, що ОСОБА_1 та його захисник адвокат Стипа І.С. навіть не були повідомлені судом першої інстанції про те, що 06 квітня 2020 року відбудеться розгляд справи.

Апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував, що виведення у законодавстві з-під юрисдикції кримінальних судів певних видів правопорушень та визнання їх національним законодавцем адміністративними проступками, не матиме значення.

Визначення суті правопорушення та його ідентифікація як кримінального правопорушення здійснюється Європейським Судом не тільки з врахуванням того, що таке правопорушення відноситься до кримінального права у правовій системі держави, а і з врахуванням правової природи порушення, його характеру і ступеню суворості покарання, яке може понести правопорушник (справа "Озтюрк проти Німеччини", "Кемпбелл і Фелл проти Сполученого Королівства").

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до судової практики Європейського суду з прав людини розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. ( Рішення у справі « ОСОБА_3 та інші проти України»)

Таким чином, суд першої інстанції порушив конституційне право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на участь у судовому розгляді, не забезпечив у можливості надати докази та навести доводи, через що порушив вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанову суду необхідно скасувати та прийняти по справі нову постанову, оскільки під час розгляду справи в суді першої інстанції було допущено істотне порушення вимог закону щодо забезпечення права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на участь у розгляді справи, чим було порушено її право на захист.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується сукупністю доказів, які містяться в матеріалах справи та досліджені під час апеляційного розгляду справи.

Зокрема, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 №315686 від 28.01.2020 року ОСОБА_1 28.01.2020 року о 12.40 год. в с. Крихітці Івано-Франківської міської ради траса Н-10, 2км. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Форд Транзіт» н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою поліцейським взводу №1 роти №2 БУПП в Івано-Франківській області капралом поліції Дуплецою Т.Я., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП, протокол підписаний уповноваженою особою та особою, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 без зазначення зауважень на дії працівників поліції та щодо порушення порядку проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння щодо нього.

У протоколі зазначено свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 із їх адресою проживання та власноручними підписами.

ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також повідомлено про розгляд справи в Івано-Франківському міському суді за викликом, про що свідчить власноручний підпис ОСОБА_1

У графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, правопорушник власноручно зазначив, що вчора ввечері вживав алкогольний напій і вважає, що на момент керування транспортним засобом він був тверезий.

У ОСОБА_1 було вилучено посвідчення водія та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами.

Матеріали справи не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції, в тому числі і при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, не містять даних щодо оскарження цих дій у встановленому законом порядку, як і не містять результатів такого оскарження.

Як вбачається з роздруківки приладу Drager Alcotest 6820 ARНК-0087 (а.с.2) від 28.01.2020 року, останнє калібрування даного приладу було проведено 30 вересня 2019 року, результат тесту №3288, щодо результату проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в результаті огляду ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу поліцейським за допомогою технічного засобу 28 січня 2020 року о 12 год. 52 хв. було встановлено, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки результат тесту показав 0.83 %. Вказаний результат складений із заповненням всіх необхідних реквізитів, не містить довільних висловлювань або помилок, підписаний ОСОБА_1 без жодних зауважень. (а.с. 2)

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4) огляд ОСОБА_1 був проведений у зв`язку із виявленими ознаками: запах алкоголю із порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці. У графі «з результатами згоден» даного акту ОСОБА_1 власноручно поставив підпис, що свідчить про його згоду із результатами проведеного огляду. При цьому, в акті огляду зазначені свідки із їх анкетними даними та їх підписами (а.с.4).

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_6 не заперечував проти того , що саме він підписав вказані документи, однак стверджував, що підписав їх у зв`язку з тим, що знаходився у стресовому стані.

Відповідно до вимог ст. 266 ч. ч. 2, 3 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Зі змісту Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, вбачається, що ОСОБА_1 повністю погодився з результатами тесту, проведеного за допомогою спеціального технічного засобу, відповідно до якого було встановлено, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Згода ОСОБА_1 з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, підтверджується його власним підписом в Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння та свідчить про те, що він повністю визнавав факт свого перебування у стані алкогольного сп`яніння.

Наявність належним чином оформленої згоди ОСОБА_1 з результатами тесту проведеного за допомогою спеціального технічного засобу свідчить про те, що дії працівників поліції повністю відповідали вимогам закону, оскільки були відсутні правові підстави для доставки водія в заклад охорони здоров`я для проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В матеріалах справи наявне направлення огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ОСОБА_1 (а.с.3), на підставі якого у результаті огляду, проведено уповноваженою особою патрульної служби виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота та поведінка що не відповідає обстановці. Результат огляду виявився позитивним 0,83 %.

Зокрема, в судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечував, що пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер в результаті чого було отримано позитивний результат 0,83 % проміле.

До матеріалів справи долучені письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.5) згідно яких вони були запрошені працівниками поліції в якості свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який в їхній присутності погодився у встановленому законом порядку пройти перевірку для визначення стану сп`яніння за допомогою приладу Драгер, результат якого становив 0.83 % проміле, що засвідчили власноручними підписами у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані свідки не допитувались судом першої інстанції і не були допитані під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості посилатися на їх письмові пояснення, які містяться в матеріалах справи.

Разом з тим, правова оцінка вищевказаних пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не впливає на правильність висновків про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки вказані показання не мають істотного значення для вирішення питання про доведеність вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні правопорушення.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

Так, з переглянутих відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 визнав про вживання ним алкогольних напоїв ввечері, після чого на наступний день керував транспортним засобом. Він погодився на проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» в присутності свідків.

З переглянутих відеофайлів вбачається, що останній був зупинений працівниками поліції за перевищення швидкості в населеному пункті. В ході спілкування з працівниками поліції, йому було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, на що ОСОБА_1 погодився. В його присутності та в присутності свідків було перевірено цілісність комплектації муштука приладу Драгер, а також проведено пробне тестування на справність приладу. Після проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Після проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 було повідомлено про результат огляду в присутності свідків, який становив 0.83 % проміле, та повідомлено, що показник перевищував дозволений показник вживання спиртних напоїв.

З відеофайлів вбачається, що в присутності ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, прочитано його зміст, вручено його копію.

Жодних зауважень на дії працівників поліції на відеофайлах, долучених до матеріалів справи, ОСОБА_1 не відображено, а навпаки зазнято згоду ОСОБА_1 із результатом проведеного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, бажання отримати тимчасовий дозвіл на керування транспортними засобами та його розуміння змісту протоколу про адміністративне правопорушення складеного відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП.

Вищевказані письмові документи свідчать про те, що огляд правопорушника ОСОБА_1 було проведено у відповідності до вимог закону, а підпис правопорушника в графі про згоду із результатами тестування обґрунтовано був розцінений-інспектором поліції, як згода з результатами тестування, що свідчило про відсутність правових підстав для направлення правопорушника для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 стверджував, що після оформлення стосовно нього матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності, він на підставі направлення до закладу охорони здоров`я, виписаного поліцейськими, самостійно з метою проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння приїхав до наркологічного диспансеру, де прочекавши доволі тривалий час, не встиг в установлені відповідною Інструкцією строки пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_7 , який показав, що дійсно 28.01.2020 року він разом з ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом марки «Форд Транзіт» були зупинені поліцейськими за перевищення швидкості руху, після чого стосовно ОСОБА_1 також були оформлені матеріали про керування ним автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Вказує, що він постійно знаходився у транспортному засобі і не може повідомити про обставини пов`язані з проходженням ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння та складанням протоколу про адміністративне правопорушення. Підтверджує, що він разом з ОСОБА_1 поїхали до наркологічного диспансеру з метою проходження останнім огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

Апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 та його захисником адвокатом Стрипою І.С. не надані докази, які спростовують дані протоколу про адміністративне правопорушення та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів щодо присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вважаю, що ОСОБА_1 та його захисником адвокатом Стрипою І.С. не надані докази, які свідчать про те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений поліцейським за допомогою технічного засобу не відповідав вимогам ст.266 КУпАП.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апелянта та такими, що повністю спростовані матеріалами провадження.

Пунктами першим та третім розділу відповідної Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Газоаналізатор «Drager Alcotest 6820», який був застосований працівниками поліції під час огляду ОСОБА_8 на стан сп`яніння, дозволений МОЗ, має свідоцтва про державну реєстрацію, а відтак, такий є спеціальним технічним засобом, який був правомірно застосований працівниками поліції.

Апеляційний суд вважає, що огляд на стан алкогольного сп`яніння щодо ОСОБА_1 проведений працівниками поліції у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП та приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103.

Відповідно до вимог п.2.9а) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Апеляційний суд вважає, доведеним, що 28.01.2020 року о 12.40 год. в с. Крихітці Івано-Франківської міської ради траса Н-10, 2км. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Форд Транзіт» н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушення не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до вимог ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато ,а розпочате підлягає закриттю ,якщо на момент розгляду справи закінчились строки ,передбачені ст. 38 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення 28.01.2020 року і на теперішній час закінчився строк накладення на нього адміністративного стягнення, який встановлено ст.38 КУпАП.

Вищевказані обставини свідчать про наявність підстав для закриття провадження по справі відповідно до вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Стрипи І.С. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 квітня 2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати та прийняти по справі нову постанову.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

На підставі ст.38 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_9 закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв