Справа № 199/2065/20
ПОСТАНОВА

іменем України

12 травня 2020 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Щербина-Почтовик І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючої, зареєстрованої та проживаючої у будинку АДРЕСА_1 , яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

07.03.2020 приблизно о 12:00 годині за адресою пр. Слобожанський, 63а, у приміщенні торгівельного павільйону , здійснювала торгівлю спиртними напоями у роздріб без відповідних дозвільних документів. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, відповідальність за яке, передбачена ч. 1 ст. 156 КУпАП.

ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлена про час та дату розгляду справи, до суду не з`явилась, будь-яких клопотань від останньої не надходило.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що ОСОБА_1 не з`явилась у судове засідання, визнано можливим розгляд справи у її відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 434803 від 12.03.2020, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомлена, про що свідчить її підпис у протоколі;

- письмовими поясненнями самої ОСОБА_1 , відповідно до яких до яких остання підтвердила обставини зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення;

- відповідно до протоколу огляду від 07.03.2020 проведений ДОП СП ВНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області у присутності двох понятих, був проведений огляд в приміщення торгівельного закладу, за адресою пр. Слобожанський 63А де було виявлено реалізацію спритних напоїв на розлив без дозвільних на то документів. Під час огляду спритні напої були вилучені.

За таких обставин дії ОСОБА_1 повинні бути вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 156 КУпАП, як роздрібна торгівля алкогольними напоями без наявності ліцензії.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:1) про накладення адміністративного стягнення;2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу;3) про закриття справи.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення і остання підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , ступінь її вини, відсутність обставин, що обтяжують її відповідальність, вважаю за необхідне накласти їй адміністративне стягнення у виді штрафу з конфіскацією предметів торгівлі в межах санкції ч.1 ст. 156 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

ОСОБА_1 накласти адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 156 КУпАП у виді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

На підставі ст. 401 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

Речові докази: вилучені предмети під час проведення огляд у 07.03.2020 знищити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В. Щербина-Почтовик

12.05.2020