П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/572/20

Номер провадження 3/184/325/20

15 травня 2020 рокум. Покров

Суддя Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області Малашина Ю.Б., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення громадянина:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ФОП ОСОБА_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення, передбачені ст.. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 20.03.2020 року АПР18№762531, 20.03.2020 року близько о 16 год. 40 хв. у АДРЕСА_2 по АДРЕСА_3 , гр. ОСОБА_1 будучи власником магазину-кафетерію «Еліс» не припинив роботу магазину-кафетерію та здійснював продаж товару, чим порушив вимогу пп. 3 п. 2 постанови КМУ від 02.03.2020 року №211.

ОСОБА_1 у судове засідання з`явився, проти складеного протоколу заперечував та пояснив, що двері магазину - кафетерію були відкриті, але заклад не здійснював продаж товарів, столи були зсунуті. У магазину - кафетерію знаходився одна працівниця, яка приймала товар, оскільки заклад під час карантину здійснював адресну доставку замовлень. До закладу зайшли троє працівників поліції та запитали: «Чому працює заклад?». Після цього стали складати протокол. Свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які зазначені у протоколі, були відсутні під час складання протоколу, у зв`язку із чим у суді ОСОБА_1 заявив письмове клопотання про їх виклик.

Зазначені свідки на виклик суду до суду не з`явились.

Допитана у судовому засіданні за клопотанням ОСОБА_1 як свідок продавець магазину-кафетерію «Еліс» - ОСОБА_4 пояснила, що перебувала того дня у магазину-кафетерію « ІНФОРМАЦІЯ_2 », приймала товар, розбирала сигарети. Магазин-кафетерій «Еліс» не працював у зв`язку із карантином, двері були відкриті. До приміщення зайшли троє поліцейських, у зв`язку з чим вона зателефонувала ОСОБА_1 , який пізніше з`явився у кафетерії.

Поліцейський СРПП Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Ільченко Я.М. у судовому засіданні 17.04.2020 р. пояснив, що ним було складено протокол від 20.03.2020 року АПР18№762531 за ст. 44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 , оскільки останній не припинив роботу магазину кафетерію. Вказаний факт підтверджується складеним протоколом та відеозаписом з нагрудної камери, проте, надати останній не вбачається можливим, оскільки відеозапис направлено до Нікопольського ВП. Щодо свідків, зазначених у протоколі, то вони є працівниками служби охорони «ДЖЕБ», що знаходиться у м. Нікополь за невідомою інспектору поліції адресою, один із свідків на даний час звільнився і виїхав із міста, тож посприяти суду у повідомленні останніх, інспектор поліції не може, оскільки не знає їх адреси місцезнаходження. У судове засідання 15.05.2020 р. ОСОБА_5 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини не явки суд не повідомив.

Розглянувши матеріали справи, вважаю, необхідним справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП провадженням закрити з наступних підстав.

Так, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.. 251 КУпАП , доказами по справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Зокрема, відповідно п.п.3 п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 р. до 3 квітня 2020 р. заборонено роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП, необхідно зафіксувати у належній процесуальній формі факт приймання відвідувачів, пов`язаний із здійсненням відповідного забороненого виду діяльності суб`єкта господарювання.

Згідно витягу є ЄДРОПУ, на який посилається ОСОБА_1 у письмовому клопотанні про закриття провадження у справі, основним видом діяльності ФОП ОСОБА_1 є код КВЕД 47.11 «Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами», тобто здійснення незабороненого виду діяльності.

Натомість, в протоколі про адміністративне правопорушення від 20.03.2020 року АПР18№762531 не конкретизовано, продаж якого саме товару здійснювала магазин кафетерій і в якій формі: як магазин роздрібної торгівлі продуктами харчування (що не заборонено) або як заклад громадського харчування із послугами з надання харчування споживачам (що заборонено, окрім застосування адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту).

Таким чином, відчинені двері магазину кафетерію не можуть свідчити про здійсненню прийому відвідувачів споживачів послуг харчування та слугувати переконливим та достатнім доказом порушення правил карантину.

Однак, об`єктивних доказів того, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП, матеріали справи не містять. До протоколу про адміністративне правопорушення не надано беззаперечних та допустимих доказів, зокрема, відеозапису з нагрудної камери поліцейських СРПП Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, відсутні пояснення свідків споживачів послуг харчування, факт продажу товарів жодним чином не зафіксований, у поясненнях відібраних у свідків події містяться невірно зазначені номери телефонів останніх, що унеможливило їх виклик до суду.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права, зокрема, допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення, тощо.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення

Зокрема, у справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ висловив свою позицію щодо дій національного суду під час розгляду справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам національного законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Крім того, у справі «Боєць проти України» (заява №20963/08, рішення від 30.01.2018 р.) ЄСПЛ висловив свою позицію, що відповідно до правила «єдиного або вирішального доказу», якщо визнання вини обвинуваченого виключно або переважно ґрунтується на показаннях свідків, яких обвинувачений не може допитати на будь-якій стадії провадження, його права на захист обмежуються неправомірно.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, у зв`язку з тим, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 44-3 КУпАП є не доведеною, оскільки ні протокол про адміністративне правопорушення, ні матеріали справи, не містять належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, суд вважає необхідним адміністративну справу провадженням закрити у зв`язку з відсутністю доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст.. 44-3 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 44-3, 247, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів, з дня винесення постанови, до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя Орджонікідзевського міського суду Ю. Б. Малашина