ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 33/821/253/20Головуючий по І інстанції Левченко В.В.
Справа № 709/472/20 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Ятченко М.О.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2020 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Ятченко М.О., з участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 10 квітня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого ППЗ «Коробівський»,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, та позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік; стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн.,

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 , 20.03.2020 о 19 год. 09 хв. по вул. Центральній, в с. Лихоліти керував автомобілем ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9.а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» в присутності двох свідків, результат тесту 1,65‰.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження постанови Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 10 квітня 2020 року, скасувати її, закрити провадження у справі та передати матеріали адміністративної справи на розгляд трудового колективу СТОВ «Птахоплемзавод «Коробівський».

Вказує, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, оскільки він не був присутнім під час розгляду справи, а копію постанови фактично отримав 18.04.2020 року. Вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

В обґрунтування апеляційних вимог скаржник посилається на те, що місцевим судом порушено його право на захист, оскільки справа розглянута у його відсутність у зв`язку з чим він був позбавлений можливості надати суду клопотання трудового колективу про передачу матеріалів адміністративної справи щодо ОСОБА_1 на розгляд трудового колективу.

Крім того, зазначає апелянт, під час розгляду справи суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив їх, формально підійшов до їх вивчення, не врахував обставини, що пом`якшують його відповідальність та особу обвинуваченого, ступінь його вини та ставлення до скоєного, що в свою чергу потягло за собою порушення норм процесуального права та притягнення його до сурової адміністративної відповідальності.

Вказує, що він зареєстрований та проживає разом зі своєю 85-річною матір`ю, яку утримує та яка потребує постійного догляду в с. Григорівка Чорнобаївського району. Має постійне місце роботи - охоронця ППЗ «Коробівський», що знаходиться у Золотоніському районі, куди він добирається власним транспортом. Зазначає, дана робота є єдиним способом заробітку при цьому посвідчення водія є обов`язковим, а позбавлення права керування автомобілем фактично позбавить його роботи та матеріального забезпечення, яке необхідне для утримання хворої матері.

Також судом не враховано, стан здоров`я скаржника, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності, щиро розкаявся у вчиненому, тяжких наслідків від правопорушення не наступило, жодній особі не завдано матеріальної шкоди. Крім того, за місцем роботи та проживання обвинувачений характеризується виключно з позитивної сторони.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з мотивів, в ній зазначених, просив її задовольнити.

Вивчивши матеріали провадження, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, суддя вважає наступне.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не був присутнім у суді під час розгляду справи відносно нього. Враховуючи, що копію цього рішення ОСОБА_1 отримав згідно розписки 18.04.2020 року (а.с.13), вважаю справедливим визнати названі скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді поважними, а також вбачаю необхідним його поновити.

По суті апеляційної скарги вважаю наступне.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Відповідно до ч.1 ст.21 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

Суддя апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції належно встановлені обставини, які дають обґрунтовані підстави притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд першої інстанції цілком обґрунтовано дійшов думки про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, належно доведена. Це підтверджується не лише змістом складеного щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, але й письмовими поясненнями свідків, даними роздруківки зі спеціального приладу «Драгер», підписами ОСОБА_1 та не оспорюються обвинуваченим.

Доводи ОСОБА_1 про необхідність закриття справи щодо нього на підставі ст.ст. 21, 284 КУпАП та передачу матеріалів на розгляд трудового колективу СТОВ «Птахоплемзавод «Коробівський» не ґрунтуються на матеріалах справи, є безпідставними та необґрунтованими.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, а також те, що від вчиненого правопорушення не настали суспільно-небезпечні наслідки, суддя апеляційного суду відхиляє, вбачаючи їх такими, що не можуть вказувати на малозначність вчиненого обвинуваченим діяння, враховуючи його значну суспільну шкідливість.

Суд апеляційної інстанції вбачає, що, враховуючи особливу суспільну шкідливість вказаного правопорушення, стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 гривень та один рік позбавлення права керування транспортними засобами є законним, справедливим, необхідним і достатнім стягненням для виправлення правопорушника та запобігання вчиненню ним подібних правопорушень надалі.

Стосовно доводів апелянта про те, що постанова була ухвалена судом першої інстанції за його відсутності суд апеляційної інстанції не вбачає це підставою для скасування рішення, яке по суті є вірним і справедливим.

Тому, враховуючи викладене вище та керуючись ст. 247, 294 КУпАП, суддя,

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 10 квітня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 10 квітня 2020 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя М.О.Ятченко