Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

25 травня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю ОСОБА_1 - особи, щодо якої винесено постанову, захисника Реви І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Збур'ївка Голопристанського району Херсонської області, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

на постанову судді Баришівського районного суду Київської області від 7 квітня 2020 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Баришівського районного суду Київської області від 07.04.2020 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 16 березня 2020 року о 19 годині 20 хвилин ОСОБА_1 в с. Гостролуччя Баришівського району Київської області керував мотоциклом "ІЖ П3" д/н НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 "а" Правил дорожнього руху України (далі - ПДР).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що 16 березня 2020 року близько 19 години, рухаючись пішки разом з товаришем по узбіччю дороги та тримаючи поруч мотоцикл з вимкненим двигуном, був зупинений поліцейськими, які проїжджали поруч. На запитання останніх, чи вживав він алкогольні напої, відповів стверджувально. Однак в матеріалах справи жодним чином не відображено, що транспортним засобом він не керував. Підписуючи пояснення, написані поліцейським, не звернув увагу на їх формулювання, оскільки події відбувалися в темну пору доби, і, серед іншого, йому не було роз`яснено, що відносно нього складаються матеріали справи про адміністративне правопорушення. На місці зупинки пройти огляд на стан сп`яніння йому не пропонували, але він і не заперечував проти проходження огляду в закладі охорони здоров`я, оскільки ______________________________________________________________________

Справа № 33/824/1924/2020 Постанова винесена суддею Коваленком К.В.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

був упевнений, що такий огляд проводиться у зв`язку з тим, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння в громадському місці. А тому з огляду на диспозицію ч.1 ст.130 КУпАП та визначення терміну "водій" у п.10.1 ПДР ОСОБА_1 стверджує про відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки транспортним засобом він не керував.

Звертає увагу, що матеріали справи не містять відеофіксації події, пояснень свідків, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, пояснень дійсного очевидця подій, який би міг підтвердити, що транспортним засобом він не керував. Що стосується інших доказів, то акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, форма якого передбачена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція), є сфальсифікованим. Такий огляд згідно з ст.266 КУпАП, п.10 розділу ІІ Інструкції проводиться поліцейським у присутності двох свідків, і на користь того, що огляд поліцейськими не проводився, свідчить відсутність пояснень свідків. У справі відсутні дані про те, чи проходила лікар, яка склала висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством, як це передбачено п.3 розділу ІІІ Інструкції. У зв`язку з цим захисником до суду подавалося клопотання про витребування акта медичного огляду, на підставі якого складено висновок, а також відомостей про проходження лікарем тематичного вдосконалення, у задоволенні якого суд відмовив, чи порушив право на захист. Крім того, з висновку не вбачається, яким технічним приладом, засобом чи методом здійснювався огляд на стан сп`яніння, а відтак неможливо визначити, чи сертифікований цей прилад у встановленому законом порядку. На його вимогу сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки надано не було, до того ж, огляд проводився з використанням раніше вживаного мундштука вимірювального пристрою, і вимогу замінити одноразовий мундштук лікар проігнорував. Свідки, які вказані в протоколі, є медичними працівниками, які здійснювали огляд, тому їм не відомо, чи керував він транспортним засобом.

На вказані обставини суд першої інстанції уваги не звернув, належним чином не дослідив докази, не викликав свідків та розглянув справу під час його відсутності, незважаючи на поважність причин неявки в судове засідання, чим порушив вимоги ст.ст.268, 280 КУпАП. З огляду на викладене ОСОБА_1 , посилаючись на положення ст.62 Конституції України, практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), стверджує про порушення гарантованого ст.6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд, а тому просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 і захисника Реви І.О., які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суддя місцевого суду згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення, дав належну оцінку доказам і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в: протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_1 , про що зазначено раніше; висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з яким станом на 20 годину 20 хвилин 16.03.2020 року ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Також суд взяв до уваги письмові пояснення ОСОБА_1 , надані при оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення, в яких він не заперечував, що після вживання пива керував мотоциклом, прямуючи до місця проживання, і був зупинений поліцейськими.

Оскільки вказані докази об`єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду, які доводи апеляційної скарги не спростовують.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що транспортним засобом він не керував, а лише котив мотоцикл з вимкнений двигуном, а тому не може бути суб`єктом відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, спростовуються письмовими поясненнями ОСОБА_1 . При цьому доводи, що такі пояснення він підписав, оскільки не звернув увагу на їх формулювання поліцейським у темну пору доби, на переконання суду апеляційної інстанції, не відповідають дійсності, оскільки ніщо не заважало порушнику пересвідчитися в їх змісті навіть з використанням освітлення у патрульному автомобілі. До того ж, в апеляційному суді він висунув дещо іншу версію, повідомивши, що поліцейські погрожували затримати його і натякали на негативні наслідки для нього, що свідчить про непослідовність позиції захисту та нещирість.

Враховуючи викладене, надуманими є і посилання на те, що ОСОБА_1 не роз`яснювали, що відносно нього оформляються матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП і що він погодився пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки вважав, що оформлюються матеріали справи за появу в громадському місці у п`яному вигляді.

Форма висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в Додатку 4 до Інструкції. Висновок складений лікарем Комунального некомерційного підприємства "Баришівська центральна районна лікарня" у відповідності з вимогами Інструкції і він не повинен містити відомості про те, яким технічним приладом, засобом чи методом здійснювався огляд. Не передбачено Інструкцією і долучення до висновку інформації про те, чи проходив лікар тематичне удосконалення.

У разі ж наявності у ОСОБА_1 сумнівів щодо компетенції лікаря він мав можливість в порядку, визначеному Законом України "Про доступ до публічної інформації", самостійно звернутися до закладу охорони. Правильно суд відмовив і в задоволенні клопотання захисника про витребування акта медичного огляду, на підставі якого було складено висновок. Захисник не скористалася своїм правом на звернення з адвокатським запитом, перекладаючи обов`язок збирання доказів на суд. А тому право ОСОБА_1 на захист судом порушене не було.

Що стосується доводів в апеляційній скарзі про те, що на вимогу ОСОБА_1 йому не було надано сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, а сам огляд проводився з використанням раніше вживаного мундштука, то вказана версія виникла лише під час апеляційного розгляду, хоча про ці обставини порушник мав можливість зазначити в поясненнях під час оформлення матеріалів справи та в протоколі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, що за наслідками огляду ОСОБА_1 за допомогою газоаналізатора рівень алкоголю становив 1,75 ‰, викликає обґрунтовані сумніви в його відповідності дійсним обставинам справи, оскільки за умови проведення такого огляду у поліцейських не було необхідності доставляти особу до закладу охорони здоров`я. Однак дані в цьому акті суддя і не покладав в основу прийнятого рішення.

Слушно вказує ОСОБА_1 і на відсутність у справі пояснень свідків, на які суддя послався в постанові, однак це не вплинуло на законність прийнятого по суті рішення, враховуючи те, що факт керування транспортним засобом доведено поясненнями самого порушника, а перебування в стані алкогольного сп`яніння - висновком.

Доводи ОСОБА_1 стосовно процесуальних порушень, нібито допущених судом, що виразилося в неналежній оцінці доказів, не знайшли свого підтвердження. Клопотання про допит свідків порушником та захисником не заявлялося. Про місце та час розгляду справи ОСОБА_1 був своєчасно сповіщений, що підтверджується розпискою (а.с.13), однак в судове засідання не з`явився і клопотання про відкладення розгляду справи не подавав, а тому згідно з ст.268 КУпАП у суду були всі підстави для розгляду справи під час його відсутності.

З приводу тверджень про порушення права на справедливий суд з посиланням на рішення ЄСПЛ слід зауважити, що в більшості вони стосуються ситуації, коли формулювання суті правопорушення в протоколі не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, однак суд самостійно перебирає на себе функції обвинувачення. Про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст.256 КУпАП ОСОБА_1 не вказує, тож згадана практика ЄСПЛ, взагалі, не має відношення до цієї справи.

Отже, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.

Стягнення на ОСОБА_1 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає санкції відповідної частини статті.

Таким чином постанова судді є законною та обґрунтованою і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Баришівського районного суду Київської області від 7 квітня 2020 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 /шестисот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Т.М. Тютюн