Справа № 522/6150/20
Провадження 3/522/5851/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Чернявська Л.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Приморського відділу поліції в м. Одесі Головного управління національної поліції в Одеській області 16.06.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №757432 від 29.03.2020 року, відповідно якого зазначено, що 29.03.2020 року о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 здійснив психологічне домашнє насильство, а саме в стані з ознаками алкогольного сп`яніння погрожував матері фізичною розправою, чим спричинив побоювання за своє здоров`я та життя і скоїв правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Зазначена подія була зафіксована співробітниками поліції та кваліфікована як порушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

17 квітня 2020 року постановою суду матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173-2 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення повернуті до Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області для належного оформлення.

16 червня 2020 року матеріали надійшли повторно до Приморського районного суду міста Одеси.

Однак, протягом майже двох місяців, недоліки, які були вказані в постанові Приморського районного суду м. Одеси від 17 квітня 2020 року, органом, що надіслав протокол про адміністративне правопорушення, не усунуто, правопорушник в судове засідання не доставлений та самостійно до суду не з`явився, був викликаний в судове засідання призначене на 23 червня 2020 року.

На підтвердження вини, орган, що склав адміністративний протокол посилається на:

- протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №757432 від 29.03.2020 року за ст. 173-2 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 ;

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від ОСОБА_2 ;

- пояснення ОСОБА_2 , з яких вбачається, що вона, протягом тривалого часу, проживає зі своїм сином, який вживає спиртні напої, після чого влаштовує скандали в ході якого погрожує фізичною розправою та пошкодженням майна, а також поводить себе агресивно;

- незасвідчену належним чином уповноваженою посадовою особою у встановленому законом порядку копію паспорта ОСОБА_1 ;

- зобов`язання ОСОБА_1 з`являтись за викликом органів дізнання, прокуратури та суду та повідомити про зміну місця проживання.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності в судове засідання не з`явилась, про час та місце судового засідання сповіщалась належним чином.

Як вбачається з графи протоколу про адміністративне правопорушення «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень.

В результаті аналізу досліджених доказів, наданих пояснень та матеріалів, суд змушений прийти до висновку про те, що зібраних органами поліції доказів недостатньо для визнання ОСОБА_1 винною у скоєнні інкримінованого йому правопорушення. Відсутність достатніх доказів тягне за собою в даному випадку недоведеність події правопорушення і як наслідок відсутність об`єктивної сторони складу інкримінованого йому діяння.

Так, відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення регламентовано, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті» та у відповідності до вимог ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України). Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Відповідно до приписів ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 29.03.2020 року о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_1 перебуваючи в стані з ознаками алкогольного сп`яніння погрожував матері фізичною розправою, чим спричинив побоювання за своє здоров`я та життя.

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та з графи протоколу «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» лише зазначено «відмовився», а також неявку ОСОБА_1 в судове засідання і незабезпечення органом, що направив протокол доставки ОСОБА_1 , суд позбавлений можливості дізнатись відношення ОСОБА_1 до вчинених обставин, які йому інкримінуються.

Тобто, органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення не розкрито суб`єктивну сторону.

Водночас, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено дані про свідків вчиненого правопорушення. Відсутні будь-які пояснення осіб, які могли б підтвердити або спростувати обставини вчинення ОСОБА_1 вказаного у протоколі правопорушення.

Також, відсутні дані, які б підтвердили той факт, що ОСОБА_1 дійсно притягався до адміністративної відповідальності протягом року, що відповідно суттєво впливає і на кваліфікацію правопорушення.

В матеріалах справи містяться лише пояснення безпосередніх учасників конфлікту, а саме матері ОСОБА_1 ОСОБА_2 та протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від ОСОБА_2 , зареєстрований 30.03.2020 року.

Разом з тим, суд звертає увагу, що події, які зазначені в протоколі мали місце 29.03.2020 року, пояснення у ОСОБА_2 відібрані 29.03.2020 року, протокол про адміністративне правопорушення складено 29.03.2020 року, а протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від ОСОБА_2 , який покладений в основу обвинувачення зареєстрований лише 30.03.2020 року.

Проте, жодних пояснень сторонніх осіб, які бачили те, що відбувалось 29.03.2020 року, та з чого можливо було б зробити висновок про винуватість чи невинуватість особи, яка притягається до відповідальності та встановити істину по справі, до матеріалів справи не додано.

Жодних інших доказів, як то аудіо, фото чи відеозапис вказаних в протоколі подій, до матеріалів справи не додано та органом, що склав протокол не вилучалось.

Відповідно до ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Таким чином, на підставі аналізу всього вищевказаного, в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення не вбачається, а тому провадження по адміністративній справі підлягає закриттю.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з вказаних порушень, тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

При цьому, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №757432 від 29.03.2020 року, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки притягалась до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, але органом, що направив протокол до суду не вказано коли саме притягався, яким органом та чи винесено рішення за даним фактом, як і не надано доказів з яких можливо було б перевірити цю інформацію.

Виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Відповідно до ст. 62 Конституції України, «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь».

Кваліфікувати ж дії ОСОБА_1 по інший нормі Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд позбавлений можливості, оскільки адміністративним законодавством дана можливість не передбачена, а іншого протоколу про адміністративне правопорушення відносно останньої за якою суд міг би прийняти рішення не представлено.

За таких обставин, з урахуванням того, що суд позбавлений можливості збору доказів, провадження у цій справі підлягає закриттю через відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а сам ОСОБА_1 - звільненню від адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 24, 33, 173-2, 221, 247, 268, 283, 284 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення», суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за частиною 2 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Чернявська Л.М.