Справа № 759/6570/20 Головуючий у 1 інстанції Жмудь В.О.
Провадження № 33/824/2341/2020 Доповідач - Капічон О.М.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Капічон О.М., за участю водія ОСОБА_1 , захисника - Гнєзділової Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Гнєзділової Н.В. на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 20 травня 2020 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, працюючого водієм у ПП «Магнат Дизайн Центр», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_1 25 березня 2020 року о 16 годині 40 хвилин керував автомобілем «Isuzu NQR 71R», номерний знак НОМЕР_1 , та рухався по Гостомельському шосе в м. Києві, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 20 травня 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАПта накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн 00 к., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник ОСОБА_1 - адвокат Гнєзділова Н.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить вказану постанову скасувати та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог вказала, що працівниками поліції не були виконані вимоги про проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного або алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу спеціальними технічними засобами. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень свідків, останні залучалися поліцейськими не для фіксації відмови від проходження огляду водієм на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів, а для фіксації відмови їхати до медичного закладу. Апелянт вказує, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного або наркотичного сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів. Вимога поліцейського проїхати до медичного закладу без попереднього огляду водія поліцейським спеціальними технічними засобами, свідчить про порушення встановленого законодавством порядку проведення огляду на стан алкогольного або наркотичного сп`яніння. Крім того, сторона захисту зазначила, що відеозйомка з нагрудних камер працівників поліції не відповідає вимогам Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена наказом МВС України від 18 грудня 2018 року № 1026, оскільки перший відеозапис починається о 16:40:55 та закінчується о 16:45:04, другий - з 16:46:07 - 16:46:54, третій з 16:54:40 - 16:58:31, четвертий 17:06:40 - 17:08:33. В той час, коли відповідно до вказаної Інструкції, відеозйомка має проводитися безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища. При цьому, на відеозаписі відсутній факт відмови ОСОБА_1 пройти медичний огляд як то передбачено ст. 266 КУпАП. Наявні в матеріалах справи пояснення свідків є повністю ідентичними. При цьому, у поясненнях свідків зазначено, що ОСОБА_1 відмовився проїхати до медичного закладу, а не пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів, як встановлено ч. 2 ст. 266 КУпАП, а тому, з огляду на те, що в матеріалах справи відсутня відмова ОСОБА_1 пройти огляд на місці, в діях останнього відсутній склад правопорушення, визначений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, переглянувши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначених вимог закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена зібраними у справі доказами, а саме поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відеозаписом з боді-камери поліцейського та поясненнями самого ОСОБА_1 , який не заперечував факту відмови проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За правилами п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимог вказаного пункту ПДР України ОСОБА_1 дотримано не було.

З протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вбачається, що він 25 березня 2020 року о 16 годині 40 хвилин керував автомобілем «Isuzu NQR 71R», номерний знак НОМЕР_1 , та рухався по Гостомельському шосе в м. Києві, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків. / а.с. 1/.

До протоколу додані письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були запрошені працівниками поліції та засвідчили факт відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння /а.с.2, 3/.

Дані відеозапису також підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Порядок направлення осіб для походження огляду на стан сп`яніння, регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 / далі - Інструкція/.

Відповідно до п. 12 Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Як убачається з матеріалів справи поліцейськими у ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим, ними запропоновано останньому проїхати до відповідного медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Тобто, поліцейські діяли згідно встановленого законом порядку, а відмова ОСОБА_1 від проходження такого огляду є порушенням п. 2.5 ПДР України, тому судом обґрунтовано визнано останнього винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 також не заперечував, що відмовився проїхати до лікаря-нарколога для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, обґрунтовуючи це зайнятістю. При цьому зазначив, що коли його зупинили наступного разу 23.04.2020 року за таких же обставин, він погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Що стосується проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння в ТОВ «Медична лабораторія» і наявності в матеріалах справи результатів аналізів, відповідно до яких в стані наркотичного сп`яніння він не перебував, то слід зазначити наступне.

Вказане обстеження ОСОБА_1 пройшов самостійно 30 березня 2020 року, що суперечить вимогам ст.266 КУпАП, відповідно до якого огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Такий огляд та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Крім того, відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, як уже зазначалося вище, утворює собою окремий склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Від керування транспортним засобом ОСОБА_1 було відсторонено, про що свідчить розписка ОСОБА_4 , який зобов`язався доставити автомобіль «Isuzu NQR 71R», номерний знак НОМЕР_1 за призначенням та не допустити до керування транспортним засобом ОСОБА_5 24 години / а.с.4/.

За таких обставин вважаю, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Гнєзділової Н.В. - залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 20 травня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Капічон