Дата документу 07.05.2020 Справа № 554/1639/20
Провадження №3/554/496/2020
ПОСТАНОВА

іменем України

07 травня 2020 року м.Полтава

Суддя Октябрського районного суду м.Полтави в складі:

головуючого судді Андрієнко Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Карабаш О.В.,

представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката Григоренко К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві матеріал, що надійшов з УПП в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , згідно з даними протоколу проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , місце роботи не повідомив, посвідчення водія НОМЕР_3 від 09.08.2014 року, видане Центром ДАІ 5301,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

21 лютого 2020 року о 22 год. 11 хв. в м.Полтаві за адресою: вул.Європейська, буд.6 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Beetle, державний номерний знак НОМЕР_4 , з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, порушення координації рухів, розширені зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку, водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Про вказане адміністративне правопорушення поліцейським роти №4 батальойну УПП в Полтавській області Гейдт А.О. був складений відповідний протокол №3792 серії ДПР18 №400582 від 21 лютого 2020 року.

Особа яка притягається до відповідальності, - ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, згідно пояснень, наданих його представником у засіданні, останній виїхав за межі області та не встиг повернутися.

Представник ОСОБА_1 адвокат Григоренко К.І. у судовому засіданні заперечувала щодо факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та просила суд закрити справу у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення з підстав, зазначених у клопотанні про закриття адміністративної справи, а також наданих під час розгляду справи поясненнях і запереченнях щодо протоколу про адміністративне правопорушення №3792 серії ДПР18 №400582 від 21 лютого 2020 року. Також пояснила, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом не в стані наркотичного сп`яніння і не винен у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Як на підставу закриття провадження у справі представник указувала, що працівниками поліції огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, а тому вважається недійсним. Зокрема, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, проте, як вбачається з відеозапису нагрудної камери поліцейського та доданих пояснень свідків, щодо ОСОБА_1 не проводився огляд поліцейськими на стан сп`яніння та відповідний акт огляду не складався, до матеріалів не долучався. Також у поясненнях свідків не зазначено обставин, що мають суттєве значення по справі, а саме, чи здійснювався огляд ОСОБА_1 працівниками поліції, які саме ознаки наркотичного сп`яніння було виявлено, натомість, зафіксовано лише відмову від проходження огляду у закладі охорони здоров`я. Однак, ОСОБА_1 чітко висловив згоду пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським. Проте працівники поліції, притягнувши ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, одразу запропонували останньому проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження медичного огляду. На думку представника, матеріали адміністративної справи не містять належних доказів, які саме ознаки сп`яніння виявлено у ОСОБА_1 . За таких обставин, вважає, що подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відсутні, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю.

Заслухавши пояснення представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст.252 КУпАП оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вбачає у діях ОСОБА_1 ознаки складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з таких підстав.

Приписами п.2.9 «а» ПДР встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тому суд вважає, що невиконання такого обов`язку з боку водія є грубим порушенням Правил дорожнього руху України.

Підстави для такої вимоги передбачені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, встановлення їх наявності є виключною компетенцією працівника поліції за його суб`єктивним сприйняттям наявних факторів.

Відповідно до матеріалів справи, зокрема, з протоколу серії ДПР18 № 400582 від 21 лютого 2020 року вбачається, що у ОСОБА_1 виявлено наявність явних ознак наркотичного сп`яніння чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (порушення мови, порушення координації рухів, розширені зіниці, які не реагують на світло).

ОСОБА_1 відмовився проходити медичний огляд на вимогу працівника поліції, про що свідчать письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які вони давали на місці події та які додані до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Факт відмови від проходження медичного огляду на вимогу працівника поліції підтверджується і дослідженими у судовому засіданні відеоматеріалами.

Так, дослідивши відеозапис, який міститься на диску, та є додатком до протоколу від 21.02.2020 року, було встановлено, що працівник поліції проінформував Шапошнікова П.С. щодо його направлення до Полтавського обласного наркологічного диспансеру та можливості проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння у вказаному медичному закладі, на що останній не погодився і від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР.

Представник ОСОБА_1 у судовому засіданні також не заперечувала проти того, що він відмовився від проходження медичного огляду на вимогу працівника поліції.

Разом із тим, у своїх поясненнях по суті порушення, зазначених у протоколі ДПР18 № 400582 від 21 лютого 2020 року, ОСОБА_1 зазначив, що він не згоден по суті з описаним правопорушенням та даними протоколу. Інші пояснення ним не надавалися, в призначені судові засідання не з`являвся.

Суд не приймає до уваги заперечення адвоката щодо того, що працівником поліції було порушено вимоги статті 266 КУпАП та не було проведено огляд особи на стан наркотичного сп`яніння на місці пригоди спеціальними технічними засобами, оскільки на місці аналіз стосовно наркотичного сп`яніння зробити неможливо та особа підлягає обов`язковому направленню для огляду в наркодиспансері для проведення відповідних лабораторних досліджень.

Згідно дослідженого судом відеозапису вбачається, що останньому було роз`яснено, що у поліцейського є підстави вважати, що він перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у зв`язку з чим останнього необхідно направити для огляду до ПОНД в установленому законом порядку.

Відповідно до п.12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Тому доводи адвоката в частині можливих неправомірних дій поліцейського щодо направлення ОСОБА_1 на медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння суд відхиляє з наведених підстав.

Беручи до уваги, що ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, суд приходить висновку, що останній, своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, дані протоколу про адміністративне правопорушення від 21 лютого 2020 року, пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 21 лютого 2020 року, сумнівів у правдивості яких суд не має, а також оглянутим у судовому засіданні відеозаписом із нагрудної відеокамери працівника патрульної поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного чи іншого сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності свідків та його відмова мала свідомий та категоричний характер, а також докази у їх сукупності, а тому приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і його вина повністю доведена у розумінні вимог ст.251 КУпАП, та підтверджується належними та допустимими доказами, які наведені вище.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан та стан здоров`я, ставлення до вчиненого, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

За таких обставин, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, суд вважає за необхідне накласти на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

У даному випадку таке стягнення буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень порушником, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Крім того, в рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до положень ст.40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративного відповідальності підлягає стягненню судовий збір.

Тому з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн.

На підставі наведеного та керуючись ч.1 ст.130 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 10200 грн. з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів терміном на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м.Полтави протягом 10 днів з моменту винесення постанови.

Постанова підлягає до виконання протягом 3 місяців з моменту набрання нею чинності.

Суддя Г.В. Андрієнко