Справа № 639/1552/20
Провадження № 3/639/588/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 травня 2020 року суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Макаров В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який є військовослужбовцем, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

05 березня 2020 року о 20 годині 30 хвилин по. Горнинська, 11-А в м. Харкові водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем IKCO SAMAND, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на електроопору, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водій ОСОБА_1 в присутності свідків пройшов за допомогою газоаналізатора Драгер Алкотест 6810, результат 2.88‰.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину у скоєних правопорушеннях: за ст. 124 КУпАП визнав частково, за ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав, пояснив, що 5 березня 2020 року разом зі своїм знайомим ОСОБА_2 рухався на автомобілі IKCO SAMAND, д.н.з. НОМЕР_1 , перебував у тверезому стані. Під час руху по вул. Горнинській, яка має грунтове покриття, через вологу погоду не впорався з керуванням та відбулося зіткнення з електроопорою, автомобіль отримав невеликі ушкодження. Вони з ОСОБА_2 не змогли виштовхати автомобіль на дорогу, тоді він вирішив охороняти його та залишився в ньому спати, а перед цим через пережитий стрес вжив наявний в автомобілі спирт. Прокинувся через деякий час, коли на місце ДТП прибули співробітники поліції, які і склали відносно нього протоколи. Просив врахувати, що він є військовослужбовцем, учасником бойових дій в ході Антитерористичної операції, має поранення, відзнаки, а тому просив не застосовувати до нього передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП санкції закону.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що5 березня 2020 року разом зі своїм знайомим ОСОБА_1 рухався на автомобілі IKCO SAMAND, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував останній, він перебував у тверезому стані. Під час руху по вул. Горнинській, яка має грунтове покриття, через вологу погоду водій не впорався з керуванням та відбулося зіткнення з електроопорою, автомобіль отримав невеликі ушкодження. Вони з ОСОБА_1 не змогли виштовхати автомобіль на дорогу, тоді останній вирішив охороняти його та залишився в ньому спати, а свідок пішов додому.

Свідок ОСОБА_3 пояснив суду, що ввечері 5 березня 2020 року перебував у будинку, розташованому в АДРЕСА_2 вікно почув звук, характерний для ДТП, а потім як автомобіль буксує. Через деякий час свідок вийшов на вулицю, та побачив автомобіль, який знаходився біля електроопори в контакті з нею. Він постукав у вікно автомобіля, але ніхто не вийшов. Тоді свідок викликав поліцію. В подальшому його запросили бути понятим при складенні протоколу та засвідчити стан алкогольного сп`яніння у водія. В той же час, свідок зазначив, що писав пояснення так, як йому диктував співробітник поліції, а сам момент перевірки стану сп`яніння не бачив.

Суд, заслухавши пояснення правопорушника, свідків, дослідивши матеріали про адміністративне правопорушення, дійшов до наступного висновку.

Згідно з п.12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт вчинення адміністративних правопорушень підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ОБ № 198866 від 05.03.2020 року та серії ДПР18 № 371109 від 05.03.2020 року, які були складені компетентною особою, їх зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, схемою ДТП, показаннями свідків, які вони дали суду, письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 , відеозаписом від 05.03.2020 року, результатом алкотестера, а тому у суду відсутні підстави сумніватися у об`єктивності даних, викладених наданих суду матеріалах.

Надані суду пояснення ОСОБА_1 та свідків також підтверджують факт вчинення ДТП саме ОСОБА_1 .

Посилання ОСОБА_1 на те, що він вжив спиртні напої після ДТП, а не до його вчинення, не підтверджуються наявними у справі доказами, окрім показань свідка ОСОБА_2 , який, відповідно до пояснень, є його товаришем та може бути зацікавленим у результаті розгляду справи.

Крім того, ним не було зазначено про такі обставини співробітникам поліції при складенні протоколу, натомість, таке зазначення могло б бути підставою для притягнення його до відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП, що передбачає більш тяжкі, ніж у ч. 1 ст. 130 КУпАП, правові наслідки для правопорушника.

Пояснення ж свідка ОСОБА_5 щодо наявності порушень при складенні протоколу спростовуються дослідженим судом відеозаписом з нагрудної камери інспектора патрульної поліції, з якого чітко вбачається, що вказана особа, як і інший понятий, був присутнім при обстеженні стану сп`яніння у ОСОБА_1 та складенні протоколів, при цьому він не був позбавлений можливості відмовитися від участі у вказаних діях, викласти письмові пояснення іншим чином, аніж вони викладені ним у матеріалах справи.

Твердження свідка щодо порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду, оскільки відповідно до матеріалів справи та відомостей відеозапису не вбачається порушення вимог ст. 266 КУпАП щодо порядку проведення огляду на стан сп`яніння. За таких обставин, вказані твердження суд розцінює як спробу посприяти уникненню ОСОБА_1 від притягнення до адміністративної відповідальності.

Натомість, на час перевірки стану сп`яніння газоаналізатором було виявлено у ОСОБА_1 такий вміст алкоголю у повітрі, що видихається (2.88‰), який більш ніж в 14 разів перевищує дозволену норму (0,2 проміле), при цьому він перебував (спав) за кермом автомобіля, що дає суду підстави вважати, що саме він керував ним у стані алкогольного сп`яніння.

Досліджений судом відеозапис, на якому зафіксовано, в тому числі, і поведінку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності під час оформлення матеріалів, додатково переконує навіть сторонню людину без медичної освіти про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння за кермом автомобіля, який потрапив у дорожньо-транспортну пригоду.

Таким чином, суд вважає доведеним наявність в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами особою в стані наркотичного сп`яніння та складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Згідно ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення суд, у відповідності до положень ст.33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, вважає за можливе призначити йому стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом в межах, встановлених санкцією ч. 1 ст.130 КУпАП.

В той же час, КУпАП не передбачено можливість застосування до правопорушника більш м`якого адміністративного стягнення, ніж такого, що прямо передбачене у санкції відповідної статті цього Кодексу. Підстав же для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу суд не вбачає, як і підстав для визнання правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП малозначним.

У рішенні Європейського суду по справі «О`Галлоран проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року зазначено: «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI зі змінами та доповненнями суд звільняє його від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.245, 251, 252, 268, 283, 284, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадянин, що дорівнює 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 10 200 гривень (десять тисяч двісті грн. 00 коп.) на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ст.36 ч.2 КУпАП за сукупністю правопорушень ОСОБА_1 остаточно призначити покарання штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 10 200 грн. ( десять тисяч двісті грн. 00 коп.) на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.О.Макаров