Справа № 206/1605/20
Провадження № 3/206/821/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

18.05.2020року Суддя Самарського районного суду міста Дніпропетровська Малихіна В.В. в залі суду в м. Дніпро, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Пологи, Запорізької області, громадянина України, розлученого, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До суду на розгляд одночасно надійшли дві справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, які відповідно до положень ст. 36 КУпАП підлягають об`єднанню.

ОСОБА_1 31.03.2020 року о 21:05 год. в м. Дніпро, Самарський район, вул. Романовського біля буд. 78, керував транспортним засобом Daewoo Lanos, н.з. НОМЕР_1 , маючи статус особи, відносно якої встановлено тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 21.09.2018 року (10263359), що заборонено, чим порушив ст. 15 ЗУ "Про дорожній рух", чим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 а ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Крім того, він же, 31.03.2020 року о 21:05 год. в м. Дніпро по вул. Романовського, 78, керував транспортним засобом Daewoo Lanos, н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода; запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на сп`яніння у встановленому законом поядку водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, зловживаючи своїм правом на участь у розгляді справи. На електронну пошту суду надійшло клопотання в якому останній клопоче передати справу за місцем реєстрації, оскільки зараз знаходиться у родичів у Нікополькому районі, с. Миронівка (адреса неповна, жодних підтверджуючих документів не долучено), тому не має змоги приїхати до суду. Проте вказане клопотання не підлягає задоволенню виходячи з наступного, так відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1- 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників. Згідно протоколів про адміністративне правопорушення місце вчинення адміністративного правопорушення: м. Дніпро, вул. Романовського, 78, що за територіальною підсудністю відноситься до Самарського районного суду м. Дніпропетровська. Згідно роз`яснень, що містяться в п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 11.06.2004р. «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 КУпАП, у випадках, коли законом передбачається альтернативна підсудність (ч. 2 ст. 276КУпАП), питання про те, в який саме суд надіслати протокол про адміністративне правопорушення, вирішується відповідним органом внутрішніх справ. Враховуючи наведені обставини, вважаю, що дана справа направлена УПП в Дніпропетровській області, як до суду у межах альтернативної підсудності за місцем вчинення адміністративного правопорушення; вирішення заявленого питання щодо направлення справи за підсудністю до суду за місцем реєстрації (Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська), виходить за межі повноважень суду у відповідності до ст. 276 КУпАП, більш того альтернативна підсудність стосується місця проживання порушника, а не місця реєстрації, а тому таке клопотання задоволенню не підлягає.

Тому, на підставі ст. 268 КУпАП, суддя вирішив розглядати справу без участі ОСОБА_1 , оскільки він належно повідомлявся про розгляд справи. З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, окрім тих, які вже наявні у протоколі, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тим більше, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього рухуУкраїни вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього рухуУкраїни, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Статтею 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (п. 2.5).

Частиною 3 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Чатиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дії водія ОСОБА_1 кваліфікуються вірно за ч. 3 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Винність у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАП підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення ДПР № 346741 від 31.03.2020 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 31.03.2020 року о 21:05 год. в м. Дніпро, Самарський район, вул. Романовського біля буд. 78, керував транспортним засобом Daewoo Lanos, н.з. НОМЕР_1 , маючи статус особои, відносно якої встановлено тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 21.09.2018 року (10263359), що заборонено; рапортом інспектора УПП в Дніпропетровській області та постановою про встановленння тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування траспорними засобами державного виконавця Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області від 21.09.2018 року ВП № 10263359 та іншими матеріалами справи. Винність у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 358480 від 31.03.2020 року, з якого вбачається, що 31.03.2020 року о 21:05 год. в м. Дніпро по вул. Романовського, 78, керував транспортним засобом Daewoo Lanos, н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на сп`яніння у встановленому законом поядку водій відмовився в присутності двох свідків; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; рапортом УПП в Дніпропетровській області; відеозаписом із нагрудних камер відеореєстраторів поліцейських та іншими матеріалами справи.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість водія поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у протоколах про адміністративне правопорушення, постановою державного виконавця, рапортом інспектора УПП в Дніпропетровській області, письмовими поясненнями свідків, відеозаписами із нагрудних камер відеореєстраторів поліцейських та іншими матеріалами справи в їх сукупності. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Викладені письмові заперечення ОСОБА_1 у протоколі про те, що він не керував т.з., а знаходився на дитячому майданчику спростовуються відеозаписом із нагрудних камер поліцейських, на якому зафіксовано момент його руху, зупинки та виходу з автомобіля з боку водійського сидіння.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведеною повністю.

За загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановленими ст. 33 КУпАП стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України (ч. 1 ст. 33 КУпАП). При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи, що ч. 1 статті 130 КУпАП є більш серйозним правопорушенням і санкція передбачає безальтернативне стягнення, вважаю необхідним призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням обставин справи та особи правопорушника, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку покладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33-36, 124, 130, 221, 245, 276-280, 283-287 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати справи № 206/1605/20 (провадження № 3/206/821/20) та № 206/1606/20 (провадження № 3/206/822/20), в одне провадження та присвоїти справі № 206/1605/20.

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,за вчинені адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200,00 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.В. Малихіна