Справа № 504/919/20
Провадження № 3/504/718/20
П О С Т А Н О В А

15.04.2020смт. Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Барвенко В.К., розглянувши матеріали, які надійшли з Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянин України, ФОП,

фактично проживає та зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 ,

ІПН відсутній в справі,

у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

23.03.2020 р. о 12:20 Поліцейським СРПП №4 Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області, старшим сержантом Калініченко О.О. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 097113 за тим фактом, що ОСОБА_1 05.03.2020 о 15:30 керував транспортним засобом БМВ Х5, державний номерний знак НОМЕР_1 при виїзді з прилеглої території котеджного селища «Олександрія» не надав дорогу автомобілю Опель державний номерний знак Республіки Болгарія НОМЕР_2 , який рухався по вул Центральній в с. Олександрівка, Лиманського району Одеської області внаслідок чого допустив з ним зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим допустив порушення п. 10.2 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, та пояснив суду, що будь- які дорожні розмітки, дорожні знаки, які б вказували про приоритет автомобіля Опель відсутні.

Зіткнення сталовся взагалі на зустрічній смузі по відношенню до напрямку руху автомобіля Опель.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суддя дійшов до наступного висновку:

Положення Правил дорожнього руху України.

8.1. Регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

8.2. Дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією.

Тимчасові дорожні знаки розміщуються на переносних пристроях, дорожньому обладнанні або закріплюються на щиті з фоном жовтого кольору і мають перевагу перед постійними дорожніми знаками.

8.2-1. Дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини.

Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги).

Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

п. 1.10 головна дорога - дорога з покриттям відносно ґрунтової або та, що позначається знаками 1.22, 1.23.1-1.23.4 і 2.3. Наявність на другорядній дорозі покриття безпосередньо перед перехрестям не прирівнює її за значенням до перехрещуваної;

дати дорогу - вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість;

прилегла територія - територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них;

16.1. Перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора чи регулювальника, вважається регульованим. На такому перехресті знаки пріоритету не діють.

16.11. На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

16.12. На перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух.

10.2. Виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Як вбачається з наявної у справі схеми ДТП жодного позначення наявності дорожнього знаку пріоритету на головній дорозі, другорядній дорозі (прилеглої території за протоколом) у схемі не зазначено.

Наявність дорожньої розмітки не зазначено.

Наявність знаку житлової зони на ймовірній прилеглій території не зазначено.

Наявність чи відсутність покриття на ймовірній прилеглій дорозі (напрямок руху автомобіля БМВ) у схемі не зазначено.

Разом із тим, з матеріалів фотофіксації вбачається наявність цементно-бетонно -асфальтного покриття на дорозі напрямку руху автомобіля БМВ.

Твердження органом поліції про виїзд автомобіля БМВ Х5 держзнак НОМЕР_1 з прилеглої території не відповідають зібраним матеріалам, оскільки прилегла територія не призначена для наскрізного проїзду, а в даному випадку з матеріалів фотофіксації вбачається, що даний автомобіль рухався по дорозі а не з прилеглої території.

Таким чином на схемі ДТП позначене Т-образне перехрестя, і не позначено прилеглої території.

Отже суддя визнає даний протокол неналежним доказом.

Приписи ст.7 ч.1-3 КУпАП визначають, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

При вирішенні спору суд повинен виходити із загальних засад недопустимості притягнення особи до адміністративної відповідальності на припущеннях та усі сумніви щодо доведеності провини особи тлумачить на її користь (ч.2 ст.62 Конституції України).

У рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 Конституційний Суд України дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. (п. 4.1)

У справі Barbera, Messeque and Jabardo v. Spain (скарга № 10590/83 від 6 грудня 1988 року) Європейський суд з прав людини, зазначив, що докази, покладені в основі висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (справа Daktaras v. Lithuania, скарга № 42095/98).

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Правова природа адміністративної відповідальності по своїй суті аналогічна кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» (скарга № 7460/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу про адміністративні правопорушення (п. 21 рішення).

Суддя вважає, що в даному випадку наявна і бездіяльність органів місцевого самоврядування пов`язану із неналежним створенням безпечених умов руху на дорогах, вулицях тощо, які перебувають у їх віддані.

Відповідно до частини третьої статті 14, частини першої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху мають права на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

Частиною першою статті 24 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи, несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Згідно із статтею 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ним органів у сфері дорожнього руху належить: компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішенням судових органів; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; вирішення питань експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів у надзвичайних ситуаціях; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

До такого висновку дійшов КЦ ВС у постанові від 06.06.2019 року у справі № 742/3127/16-ц.

Дорожній знак 2.3 «Головна дорога» надає право першочергового проїзду нерегульованих перехресть. Знак встановлюється безпосередньо перед перехрестям, а також на початку головної дороги. Знак обов`язково повторюється з табличкою 7.8 перед перехрестям, на якому головна дорога змінює свій напрямок а також перед перехрестям зі складним плануванням;

Знак 2.1 «Дати дорогу» зобов`язує водія дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі. Знак встановлюється безпосередньо перед перехрестям або вузькою ділянкою дороги.

Таким чином, виключається суб`єктивна сторона у діях водія автомобіля БМВ Х5 держзнак НОМЕР_1 , отже виключається і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, - порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Судовий збір слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 24, 27, 33-35, 36, 37, 38, 124, 126 ч.3, 221, 283, 284, 298, 299 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір віднести на рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів від дня її винесення.

Суддя В.К. Барвенко