Справа № 199/2278/20
Провадження (3/199/1577/20)
ПОСТАНОВА

іменем України

21.05.2020 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Савченко Є.М., при секретарі Малюк О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, непрацюючої, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного працівником поліції місцем проживання зазначена адреса: АДРЕСА_1 , у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

30.03.2020 року о 23 год. 12 хв. в м.Дніпро, по вул.Калиновій, 140/1, ОСОБА_1 , керувала ТЗ Daewoo Lanos № НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, порушення мови та координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовилась, у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків.

ОСОБА_1 у судовому засіданні 05.05.2020 року свою провину не визнала та надала суду письмове клопотання, в якому просила відкласти засідання та надати час для укладання договору із захисником. В наступні судові засідання, які були призначені на 13.05.2020 та 21.05.2020 року остання в судові засідання не з`явилась, була сповіщена про дату, час і місце судового розгляду справи судовою повісткою, яка направлялася поштою, а також через офіційний веб-сайт судової влади, тобто судом прийнято вичерпні заходи для її повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і висловити своє відношення до складеного протоколу про адміністративне правопорушення. Не надходило також і від ОСОБА_1 клопотань про відкладань судових засідань.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності не з`явилася в судові засідання призначені на 13.05.2020 та 21.05.2020 року, в тому числі про судове засідання призначене на 13.05.2020 року о 08:40 остання була повідомлена в судовому засіданні, про що надала письмову розписку, визнано можливим розгляд справи у її відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Дослідивши наявні докази в матеріалах адміністративної справи, вважаю, що провина ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 340067 від 30.03.2020 року, де викладені обставини скоєння правопорушником ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомлена, однак від підпису в протоколі відмовилась;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , їх даними при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, про те, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовилась від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку в лікаря нарколога для визначення стану сп`яніння;

- рапортом працівника патрульної поліції від 30.03.2020 року.

Дослідивши наявні докази, вважаю, що ОСОБА_1 винна в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, як відмова особи, яка управляє транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, або відносно вживання лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції.

Суд критично відноситься до невизнання провини ОСОБА_1 в частині невизнання своєї провини, оскільки вона підтверджується показами свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; зібраними матеріалами в своїй сукупності.

Що стосується повноти та розумних строків розгляду адміністративного матеріалу, то зазначений матеріал було отримано 08.04.2020 року та було повернуто начальнику відділу ДПП УПП в Дніпропетровській області адміністративної практики для належного оформлення 08.04.2020 року, та призначено для розгляду після усунення зазначених в постанові суд недоліків на 05.05.2020 року, яке було відкладено за клопотанням ОСОБА_1 для надання їй можливості укладання договору із захисником, судове засідання призначене на 13.05.2020 було відкладено у зв`язку із неявкою ОСОБА_1 , яка була повідомлена належним чином, про що свідчить її розписку в матеріалах адміністративної справи.

Призначаючи вид адміністративного стягнення, враховую характер і міру громадської небезпеки скоєного, особу правопорушника, те, що ОСОБА_1 , не визнала свою провину, не надала суду відомостей про спростування обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, відсутність відомостей про те, що вона у минулому притягувалась до адміністративної відповідальності, в тому числі і за аналогічні правопорушення.

Вирішуючи питання щодо застосування до ОСОБА_1 такого виду адміністративного стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами, виходжу з того, що відповідно до довідки Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області від 30.04.2020 ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами не отримувава.

За таких обставин слід враховувати роз`яснення, яке міститься в п. 28 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зі змісту якого слідує, що суди не вправі застосовувати таке стягнення, як позбавлення права керувати транспортними засобами, тоді, коли винна особа взагалі його не має.

У зв`язку з викладеним та враховуючи суспільну небезпеку скоєного нею правопорушення, що могли бути завдані її діями збитки або настанням негативних тяжких наслідків, вважаю можливим призначити ОСОБА_1 єдине, встановлене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Крім того, з ОСОБА_1 підлягає стягнення на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у сумі 420,40 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.283,284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 накласти адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 600 (шісот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 420 гривні 40 копійок судового збору.

Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя Є.М.Савченко