Провадження № 3/325/155/2020
справа № 325/472/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2020 року смт. Приазовське

Суддя Приазовського районного суду Запорізької області Діденко Є.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Запорізької області, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 379955, складеному 30.03.2020 року поліцейським Майстренко М.П., 30 березня 2020 року о 00 годині 05 хвилини ОСОБА_1 , керував автомобілем ВАЗ 21099 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 по а/д смт. Приазовське смт. Нововасилівка Приазовського району Запорізької області з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода), від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку для визначення стану сп`яніння відмовився в медичному закладі, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини не визнав. Суду пояснив, що 30.03.2020 року він був зупинений працівниками поліції близько 00.00 години між смт. Нововасилівка та смт. Приазовське для перевірки документів. Потім інспектор поліції заявив, що у нього є підстави вважати, що ОСОБА_1 нібито знаходиться в стані алкогольного сп`яніння і запропонував пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі. При цьому, огляд на місці зупинки ОСОБА_1 не пропонували. Однак, в медичному закладі його змушували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння лише за допомогою апарату Алкотестер АлкоФор 307, на що він не погодився. Про можливість відбору біологічних зразків він не знав та йому не пропонували. Вважає оформлений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення безпідставним, просив закрити провадження у справі відносно нього на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Захисник Ковальов Д.В. також просив закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, посилався на порушення поліцейськими порядку проведення огляду, а саме, що ОСОБА_1 не пропонували пройти огляд на місці зупинки.

При розгляді зазначеної адміністративної справи суд вживав заходів для об`єктивного і повного розгляду справи з метою з`ясування всіх обставин, які стали підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим судом в судове засідання неодноразово викликалися інспектор СРПП № 2 Мелітопольського ВП Майстренко М.П. та свідки зазначені в протоколі: ОСОБА_2 і ОСОБА_3 .

Проте, належним чином викликаний судом співробітник поліції, який складав протокол, а також свідки, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення до суду не з`явились з невідомих причин.

Суд звертає увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, відсутність у справах про адміністративні правопорушення сторони обвинувачення ставить під сумнів безсторонність суду, а також впливає на дотримання рівності і змагальності судового процесу, що гарантується п. 1 ст. 6 Конвенції. Так, у рішенні по справі «Карелін проти Російської Федерації» від 20.09.2016 р. (заява 926/08), Суд розбирав скаргу заявника, якого було притягнуто до адміністративної відповідальності за використання нецензурної лексики в присутності інших осіб. Проаналізувавши обставини справи, Європейський суд зазначив, що відсутність участі у справі прокурора вплинуло на дію презумпції невинуватості в ході судового розгляду, і як наслідок, на питання про безсторонність суду, і навпаки. Презумпція невинуватості буде порушена в тих випадках, коли на практиці або на підставі закону (наприклад, правова презумпція), тягар доказування перекладається з обвинувачення на сторону захисту. … При таких обставинах суд першої інстанції не мав альтернативи, крім як взяти на себе завдання пред`явлення, і що більш важливо, нести тягар підтримання обвинувачення, в ході усного розгляду справи. З рештою, Суд встановив порушення п. 1 ст. 6 Конвенції в частині безсторонності, рівності і змагальності. Схожі висновки зроблені Європейським судом у справі «Михайлова проти України» (п.п. 63, 64, рішення від 06.03.2018 р. заява № 10644/08).

Тому, враховуючи неявку в судове засідання поліцейського, який склав протокол, і який мав би підтримувати викладену у протоколі позицію, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, вирішує справу на підставі наявних доказів.

Під час розгляду справи судом досліджені такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення БД № 379955 від 30 березня 2020 року серії, у якому вказано, що ОСОБА_1 відмовився від підпису протоколу і надання пояснень;

- направлення на огляд до КПП «Приазовська ЦРЛ» водія ОСОБА_1 , складене 30.03.2020 р. о 00.10 год. поліцейським ОСОБА_4 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння;

- висновком КПП «Приазовської ЦРЛ» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 31 від 00.16 години 30.03.2020 року, згідно якого ОСОБА_1 від проходження огляду апаратом Алкотестер Алкофор 307 відмовився в присутності двох свідків.

Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, виходячи з таких підстав.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування особою транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За змістом частини 1 ст. 130 КУпАП відмова від проходження огляду «відповідно до встановленого порядку» передбачає, що уповноважена посадова особа повинна запропонувати огляд на стан сп`яніння, який здійснюється у порядку, встановленому законом. В іншому випадку, особа не може нести відповідальність за відмову від проходження огляду в порядку, який не передбачений законодавством.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до пунктів 6, 7 розділу І наказу МВС України та МОЗ України «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); 2) лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, діючий порядок проведення огляду передбачає, що огляд водія на стан сп`яніння за загальним правилом має проводитись поліцейським на місці зупинки за допомогою спеціальних технічних засобів, і лише в результаті відмови від огляду на місці або незгодою з його результатами, такий огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.

В матеріалах справи відсутні докази того, чи пропонувалось ОСОБА_1 пройти огляд у встановленому порядку на місці зупинки за допомогою спеціальних технічних засобів.

Крім того, відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в медичному закладі апаратом «Алкофор».

Проте, згідно з пунктами 7, 8, 10, 12, 13 розділу ІІІ наказу МВС України «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 року № 1452/735, передбачено проведення лабораторного дослідження біологічних зразків особи. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Пунктом 9 вказаної Інструкції передбачено, що використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

В матеріалах справи відсутні докази, що в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 пропонували у встановленому порядку здати біологічний зразок на лабораторне дослідження для встановлення стану сп`яніння. Так само, відсутні докази, які би підтверджували відповідність апарату «Алкофор» вимогам пункту 9 Інструкції і можливість його використання для лабораторних досліджень.

Відповідно до п. 3 «d» ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення щонайменше гарантується право допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали.

За клопотанням особи, яка притягається до відповідальності, суд неодноразово викликав свідків, зазначених у протоколі, з метою підтвердження обставин правопорушення, з`ясування того, який порядок проведення огляду пропонувався ОСОБА_1 в медичному закладі і обставини відмови останнього від його проходження.

Проте, свідки до суду не з`явились, і поліцейським, який склав протокол, їх явка також не була забезпечена. Без показань свідків, пояснень поліцейського, суд позбавлений можливості з`ясувати фактичні обставини справи та перевірити надані поліцейським документи, а також забезпечити дотримання особі, яка притягається до відповідальності, права на захист.

Наявний в матеріалах справи протокол сам по собі не є доказом скоєння даного адміністративного правопорушення, оскільки викладені у ньому обставини не підтверджені іншими доказами у справі.

Таким чином, під час розгляду справи не знайшло своє підтвердження те, що ОСОБА_1 пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння саме у встановленому законом порядку. Крім того, викладені в протоколі обставини правопорушення не підтверджені будь-якими іншими доказами.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України. Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 19, 62 Конституції України, ст. 247 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 щодо вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП - закрити у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Приазовський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Є.В. Діденко