Справа № 576/803/20
Провадження № 3/576/426/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2020 року м. Глухів

Суддя Глухівського міськрайонного суду Сумської області Колодяжний А.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Глухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає по АДРЕСА_1 ,

- за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

До Глухівського міськрайонного суду надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , з яких вбачається, що ОСОБА_1 20.04.2020 р. о 15 год. 00 хв. здійснила заїзд на територію України на МПП «Бачівськ» з території Російської Федерації та відмовилася від обсерваціїза адресою: АДРЕСА_2 ,порушила ч.5 п.4 Постанови КМУ від 11.03.2020 р. № 211, чим вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 44-3 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що вказану справу слід направити до органу, який склав протокол, для належного оформлення, виходячи з такого.

Згідно положень статті 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам статті 256 КУпАП, в якому має бути зазначено: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Під час вивчення адміністративної справи та виконання вимог статті 278 КУпАП з`ясовано, що вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений без належного дотримання вимог статті 256 КУпАП, оскільки не містить відомостей необхідних для вирішення справи на основі суворого додержання законності, як передбачено статтею 7 КУпАП.

Так, статтею 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Тобто вказана норма ст. 44-3КУпАП є банкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права. Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Формулювання суті правопорушення не може обмежуватися посиланням на нормативний акт, а повинно також містити відомості про вчинене правопорушення згідно з диспозицією ст. 44-3 КУпАП з конкретизацією суті порушення у відповідності до вказаного Закону.

Абзацом 4 п.5 постанови КМУ від 11.03.2020 року №211, встановлено, що обов`язковій госпіталізації до обсерваторів (ізоляторів), які визначаються обласними, Київською міською державними адміністраціями, підлягають: особи, які здійснюють перетин державного кордону (крім осіб, які є працівниками дипломатичних представництв та консульських установ іноземних держав, представництв офіційних міжнародних місій, організацій, акредитованих в Україні, та членів їх сімей, водіїв та членів екіпажу вантажних транспортних засобів, членів екіпажів повітряних і морських, річкових суден, членів поїзних і локомотивних бригад, якщо немає підстав вважати, що вони були в контакті із хворою на ОСОБА_2 -19 особою). Обов`язкова госпіталізація таких осіб до обсерваторів (ізоляторів) проводиться у порядку, визначеному цією постановою.

Згідно п.3 Порядку проведення обов`язкової госпіталізації осіб, які здійснюють перетин державного кордону, до обсерваторів (ізоляторів), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 квітня 2020 р. №262, який є додатком до постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 передбачено, що керівники обласних, Київської міської держадміністрацій: визначають перелік спеціалізованих закладів для організації обсервації (ізоляції) та надсилають його до штабу з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації відповідної адміністративно-територіальної одиниці; забезпечують чергування біля пунктів пропуску через державний кордон бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги під час направлення осіб на обсервацію (ізоляцію); визначають обсяги витрат, які необхідні для забезпечення транспортування осіб до місць обсервації (ізоляції) та укладають відповідні договори з постачальниками послуг; забезпечують організацію харчування, яке здійснюється за рахунок коштів осіб, які перебувають в обсерваторах (ізоляторах); забезпечують організацію медичного (дистанційного) супроводу осіб у місцях обсервації (ізоляції), надання їм медичної допомоги та видачі листків непрацездатності у разі потреби.

Відповідно до п.5 вказаного порядку керівник робіт з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації відповідної адміністративно-територіальної одиниці своїм рішенням визначає уповноважених осіб, відповідальних за організацію процесу госпіталізації осіб до обсерваторів (ізоляторів) після того, як особи залишили територію пункту пропуску через державний кордон.

Приписами статті 29 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», регулюється встановлення та відміна карантину.

Статтею 31 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», передбачено, що у разі встановлення карантину на час його дії та відповідно до потреби органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування утворюють на території карантину тимчасові заклади охорони здоров`я (спеціалізовані шпиталі), обсерватори. Обов`язковій госпіталізації у спеціалізовані лікарні підлягають хворі на особливо небезпечні та небезпечні інфекційні хвороби, а також особи з симптомами таких хвороб. Обсервації та самоізоляції підлягають особи, які підпадають під критерії, визначені в рішенні про встановлення карантину.

Водночас, поліцейським взагалі не викладено суть правопорушення у відповідності до диспозиції ст.44-3 КУпАП, яка чітко визначає, що повинно бути встановлено порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Тобто, є незрозумілим, які саме правила карантину порушила ОСОБА_1 , так як, згідно поданого протоколу, остання відмовилася від госпіталізації в обсерватор (ізолятор), однак жодних підтверджуючих документів немає.

Крім того, неможливо встановити, яку саме госпіталізацію, і який саме обсерватор (ізолятор), було запропоновано ОСОБА_1 . Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять переліку спеціалізованих закладів для організації обсервації (ізоляції), визначеного керівником обласної держадміністрації. Отже, неможливо встановити, від чого саме відмовилася ОСОБА_1 .

Крім копії паспорта, особою, яка склала протокол, до протоколу не долучено жодних доказів про здійснення перетину кордону України ОСОБА_1 та відповідно не долучено документів про встановлення щодо ОСОБА_1 певних обмежень при перетині кордону, і які зобов`язання вона мала виконувати.

Також, до протоколу про адміністративне правопорушення додані ніким не завірені копії документів, що позбавляє суд вважати такі документи належними доказами.

За таких обставин, суд позбавлений можливості перевірити наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП та прийняти в справі законне і об`єктивне рішення.

Відповідно до ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Так, в рішенні ЄСПЛ «Карелін проти Російської Федерації» (KARELIN v. RUSSIA), заява № 926/08, остаточне від 06.03.2017, суд дійшов висновку, що суддя не може самостійно відшукувати докази винуватості особи, адже це становитиме порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Вказані недоліки заважають своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності із законом, забезпечити виконання винесеної постанови за результатами розгляду, а також виявленню причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративного правопорушення, запобіганню правопорушенню, вихованню громадянина у дусі додержання законів, зміцнення законності. Крім того, вказане суттєво порушує права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, її право на захист.

За таких обставин, з метою повного, всебічного та правильного розгляду адміністративного матеріалу, недопущення порушення прав особи, відносно якої складено адміністративний протокол, вказаний матеріал про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 необхідно повернути до Глухівського відділу поліції ГУНП в Сумській області для належного оформлення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 221, 245, 256, 268, 277, 278 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП повернути Глухівському відділу поліції ГУНП в Сумській області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя А.О.Колодяжний