Категорія:ст.185 КУпАП Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі судді - Гапончука В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 січня 2020 року із врахуванням постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 січня 2020 року про внесення описки у резолютивну частину вказаного рішення про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого на посаді директора ТОВ «Транс Логіст»

-за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Постановою суду стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок судового збору.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, в порушення вимог Закону України «Про національну поліцію», 20 жовтня 2019 року близько 15 год. 24 хв. на автодорозі Н22 у с. Піддубці Волинської області на 101 км. +800 м., керуючи автомобілем марки «Kia Sportage», державний номерний знак НОМЕР_1 , вчинив злісну непокору законній вимозі працівника поліції при виконанні службових обов`язків, а саме: залишатися на місці вчинення адміністративного правопорушення, здійснив самовільний рух транспортного засобу, не реагуючи на вимогу, після чого був затриманий, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити справу за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що суд, при винесенні постанови допустив неповноту судового розгляду та неправильне застосування норм КУпАП; невідповідність висновків суду суперечить фактичним обставинам справи.

Стверджує, що в його діях був відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, оскільки вимога не залишати місце події не висувалась працівниками поліції.

Зазначає, що його дії слід кваліфікувати за ст.126 КУпАП, як не пред`явлення працівнику поліції для перевірки посвідчення водія.

Просить суд повторно дослідити доводи, викладені у його апеляційній скарзі.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що слід розглянути справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення та в межах доводів апеляційної скарги.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи. Жодних клопотань про відкладення справи не надходило. А тому, відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП його неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Згідно положень статтей 245, 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

На думку апеляційного суду, вказаних вимог закону при розгляді справи місцевий суд дотримався у повному обсязі.

За змістом ст. 185 КУпАП склад правопорушення, передбаченого вказаною статтею, становлять дії, які полягають у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Таке правопорушення повинно проявлятись у відмові від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівників поліції при виконанні службових обов`язків, або у відмові, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок. Саме таке тлумачення визначив Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 11.10.2011 №10-рп/2011.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що 20 жовтня 2019 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Kia Sportage», державний номерний знак НОМЕР_1 на автодорозі с. Піддубці Волинської області був зупинений екіпажем патрульної поліції з причин порушенням правил дорожнього руху. На вимогу працівника патрульної поліції ОСОБА_2 В ОСОБА_3 пред`явити документи, що посвідчують право керування, ОСОБА_1 - відмовся, аргументуючи тим, що згідно рішення Верховного суду існує практика щодо можливості ненадання водіями документів на вимогу працівника патрульної поліції без наявних на те підстав (а.с.5-диск з бодікамери поліцейського /файл /).

Із дослідженого судом відеозапису із бодікамери поліцейського вбачається неодноразове прохання патрульних пред`явити документи, що посвідчують право керування. При цьому, останніми чітко роз`яснено причину зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 (а.с.5 - диск з бодікамери поліцейського /файл /).

Із відео файлу № (03хв.50с.) вбачається, що ОСОБА_1 не реагує на вимогу працівників поліції, висловлюється зухвало та намагається рушити з місця. На неодноразову вимогу патрульних щодо заборони залишення місця затримання - не реагує.

Файл (01хв.43сек.) містить відео твердження щодо зухвалої поведінки порушника, не реагування на вимогу патрульних.

Файл № (11хв.06 с.) містить дані про затримання ОСОБА_1 , застосування щодо нього спецзасобів та поміщення до автомобіля патрульних для подальшого оформлення протоколу.

Враховуючи вищевикладені докази, приходжу до висновку, що у діях ОСОБА_1 наявна об`єктивна сторона правопорушення, що полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції.

Окрім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП доводиться протоколом про адміністративне затримання останнього від 22 жовтня 2019 року, який складений відповідно до вимог чинного законодавства; порушнику роз`яснено його права та обов`язки, передбачені Конституцією України (а.с. 2).

Рапортом поліцейського УПП у Волинській області Домашук Т. описано хід подій зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , факт відмови надання документів та намагання покинути місце зупинки автотранспортного засобу (а.с.4).

Дані докази підтверджуються показаннями поліцейських екіпажу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які були надані в суді першої інстанції та зафіксовані на звукозаписі судового засідання ( архівна копія диску, долучена до матеріалів справи).

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають сумніву у апеляційного суду.

Окрім того, суд зазначає, що з дослідженого запису із бодікамери поліцейського вбачається, що у спілкуванні з патрульними ОСОБА_1 неодноразово визнав факт відмови від пред`явлення документів (а.с.5- відеозапису із бодікамери поліцейського, файл , 09хв. 25сек.-09хв.50сек.) та частково визнає свою винуватість (файл 01хв.05сек.).

Підстав для закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, суд не вбачає.

При накладенні адміністративного стягнення, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та правильно застосував адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Постанова суду першої інстанції є законною та мотивованою, а накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.ст.23,33 КУпАП.

Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення з підстав, яких просить апелянт у своїй апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

А тому, постанова судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 січня 2020 року підлягає залишенню без змін.

На підставі наведено та керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 січня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.В.Гапончук