Справа № 761/4486/20
Провадження № 3/761/2026/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2020 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Осаулов А.А., розглянувши матеріали, які надійшли із 1 управління Головного управління військової контррозвідки Департаменту контррозвідки Служби безпеки України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яка працює заступником командира 6 спеціальної роти з морально-психологічного забезпечення 2-го спеціального батальйону окремого полку Президента України, за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , заступник командира 6 спеціальної роти з морально-психологічного забезпечення 2-го спеціального батальйону окремого полку Президента України, яка має допуск до державної таємниці за формою 3, що включає в себе фактичний доступ до інформації з грифами секретності «таємно», перебуваючи за кордоном з 29 листопада по 1 грудня 2019 року, не вжила заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці. Так, у порушення ст. 28 Закону України «Про державну таємницю» та пунктів 696, 697, 698 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 № 939, станом на 06.02.2020 ОСОБА_1 письмово не повідомила про свій виїзд до іноземної держави режимно-секретний орган місцем зберігання її картки обліку до допуску до державної таємниці, не зареєстрована в журналі обліку виїздів за кордон працівників, яким надано допуск до державної таємниці та відповідно з нею не проведено співбесіди після її повернення із приватної поїздки до іноземної держави начальником режимно-секретного органу з метою з`ясування питань щодо наявності чи відсутності обставин, що могли створити передумови для витоку секретної інформації під час перебування за кордоном, фактів необґрунтованої заінтересованості з боку іноземців секретною інформацією.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, порушення законодавства про державну таємницю, а саме: невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці тягне за собою накладення штрафу на громадян від тридцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від п`ятдесяти до ста п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У судове засідання, яке було призначено на 14.04.2020 року, ОСОБА_1 не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, до суду звернулась із клопотанням про оголошення перерви, але в наступне судове засідання не з`явилась з невідомих причин, будучи повідомленою належним чином.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Враховуючи строки розгляду справи та наявність у суду доказів належного повідомлення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, про день, час та місце розгляду справи, беручи до уваги те, що справа перебуває у провадженні суду з 11.02.2020 року, судом було тричі здійснено виклик ОСОБА_1 на засідання, що були призначені на 06.03.2020 року, 20.03.2020 року та 14.04.2020 року, останній відомо про наявність у провадженні суду даної справи, адже неодноразово вона зверталась із клопотаннями про оголошення перерви, які були задоволені, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 ..

Суддя, дослідивши матеріали справи - протокол про адміністративне правопорушення від 10.02.2020 року, який складений уповноваженою особою, Журнал обліку виїзду за кордон працівників, яким надано допуск до державної таємниці за 2019 рік, запит щодо надання інформації стосовно ОСОБА_1 , лист Головного центру обробки спеціальної інформації 0.184-3770/0/15-20-Вих від 31.01.2020, інші матеріали справи у їх сукупності, дійшов до наступних висновків.

ОСОБА_1 має допуск до державної таємниці за формою 3, що включає в себе фактичний доступ до інформації з грифами секретності «таємно» та була повідомлена про необхідність повідомляти відповідні органи про свій виїзд за кордон.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності, перебувала за кордоном з 29 листопада по 1 грудня 2019 року

За умовами ст. 28 Закону України «Про державну таємницю», громадянин, якому надано допуск до державної таємниці, зобов`язаний: не допускати розголошення будь-яким способом державної таємниці, яка йому довірена або стала відомою у зв`язку з виконанням службових обов`язків; не брати участі в діяльності політичних партій та громадських організацій, діяльність яких заборонена в порядку, встановленому законом; не сприяти іноземним державам, іноземним організаціям чи їх представникам, а також окремим іноземцям та особам без громадянства у провадженні діяльності, що завдає шкоди інтересам національної безпеки України; виконувати вимоги режиму секретності; повідомляти посадових осіб, які надали йому доступ до державної таємниці, та відповідні режимно-секретні органи про виникнення обставин, передбачених статтею 23 цього Закону, або інших обставин, що перешкоджають збереженню довіреної йому державної таємниці, а також повідомляти у письмовій формі про свій виїзд з України; додержуватися інших вимог законодавства про державну таємницю.

Так, ОСОБА_1 , всупереч взятих на себе обов`язків, щодо збереження режиму секретності громадянина України з доступом до державної таємниці, порушила вимоги ст. 28 Закону України «Про державну таємницю», а також пунктів 696, 697, 698 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 №939, відповідно до яких перед виїздом до іноземної держави у приватних справах громадянин, якому надано допуск до державної таємниці, зобов`язаний письмово повідомити про це посадовій особі, яка надала йому доступ до державної таємниці, а також РСО за місцем зберігання його картки обліку за формою згідно з додатком 6. Відомості про виїзд до іноземної держави громадян, яким надано допуск до державної таємниці, у приватних справах та у службові відрядження реєструються РСО в журналі обліку виїздів за кордон працівників, яким надано допуск до державної таємниці за формою згідно з додатком 92, 3 працівниками підприємств і установ, організацій після їх повернення із закордонних службових відряджень або приватних поїздок до іноземних держав начальники РСО проводять співбесіди з метою з`ясування питань щодо наявності чи відсутності обставин, що могли створити передумови для витоку секретної інформації під час перебування за кордоном, фактів необґрунтованої заінтересованості секретною інформацією з боку іноземців.

У той же час, ОСОБА_1 письмово не повідомила про свій виїзд до іноземної держави режимно-секретний орган місцем зберігання її картки обліку до допуску до державної таємниці, не зареєстрована в журналі обліку виїздів за кордон працівників, яким надано допуск до державної таємниці та відповідно з нею не проведено співбесіди після її повернення із приватної поїздки до іноземної держави начальником режимно-секретного органу з метою з`ясування питань щодо наявності чи відсутності обставин, що могли створити передумови для витоку секретної інформації під час перебування за кордоном, фактів необґрунтованої заінтересованості з боку іноземців секретною інформацією.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 вбачається склад правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Згідно із п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Оскільки на день розгляду справи строк притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності закінчився, провадження в справі необхідно закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 212-2, 247 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП та закрити провадження по справі в зв`язку з закінченням на момент розгляду адміністративної справи строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст. 32 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного судучерез Шевченківський районний суд м. Києва, протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: Осаулов А.А.