ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8942/20
провадження № 3/753/4332/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2020 р. суддя Дарницкого районного суду м. Києва Скуба А.В. розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

25 травня 2020 року о 10 год. 20 хв., ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Део» д.н.з. НОМЕР_1 по перехресті просп. П. Григоренка та вул. А. Ахматової у м. Києві, під час повороту ліворуч не надала дорогу автомобілю "Рено" д.н.з. НОМЕР_2 який рухався у зустрічному напрямку прямо в результаті чого допустила з ним зіткнення, що спричинило пошкодження вищевказаних транспортних засобів, чим порушила п. 16.6 ПДР України, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та суду пояснила, що рухалась по вулиці А. Ахматової у крайній лівій смузі у напрямку вулиці Урлівської та на перехресті на зелений сигнал світлофора провернула ліворуч у напрямку вул. Княжий затон і відповідно до п.16.8 ПДР руху України, пересвідчившись, що перед нею відсутній знак 5.62 "Місце зупинки" або дорожня розмітка 1.12 - стоп-лінія завершувала переїзд перехрестя і в цей момент в її автомобіль на великий швидкості в`їхав автомобіль "Рено". Також ОСОБА_1 зазначила, що перед знійсненям маневру вона переконалася, що з правої сторони немає автомобілів яким вона би створювала перешкоду, крім того перед її автомобілем здійснювали поворот ще два чи три автомобілі, на перехресті був затор і вона була вимушена зупинитись не менше як на 2 хвилини.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Коміссар Г.П. просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях його довірительки складу адміністративного правопорушення, оскільки п. 16.6 ПДР України, порушення якого інкримінується ОСОБА_1 , регулює проїзд перехрестя доріг з двостороннім рухом, однак дане перехрестя відноситься до перехресть з окремими проїжджими частинами тому при його проїзді потрібно керуватися п. 16.8 ПДР України, який передбачає, що водій який виїхав на перехрещення проїжджих частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Проте якщо на перехрестях перед світлофором на шляху руху водія є дорожня розмітка 1.12 (стоп лінія) або дорожній знак 5.62 "Місце зупинки" від повинен керуватися сигналами кожного світлофора. ОСОБА_1 під час переїзду перехрестя керувалася п. 16.8 ПДР України та виконуючи лівий поворот пересвідчилась, у відсутності знаку 5.62 "Місце зупинки" та дорожньої розмітки 1.12 "Стоп лінія", тому продовжила рух у наміченому напрямуку для того щоб звільнити перехрестя проїжджих частин, а дорожнього транспортна пригода мала місце у зв`язку з перевищення швидкості водієм автомобіля "Рено".

В судовому засідання представник ТзОВ "ПЕРША ЧАРІВНА СКРИНЯ" адвокат Зорін А.В., який у даному провадженні представляє інтереси працівника товариства ОСОБА_2 , який того дня керував автомобілем "Рено", зазначив що водій ОСОБА_2 рухався по вулиці А.Ахматової в сторону вулиці Тростянецької на зелений сигнал світлофора із дозволеною швидкістю та на перехресті з просп. П. Григоренка у його автомобіль із лівої сторони в`їхав автомобіль "Део", який був зобов"язаний у відповідності до п.16.6 ПДР України переконатися у відсутності трансортних засобів які рухаються у зустрічному напрямку.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Заслухавши в судовому засіданні покази водія ОСОБА_1 , доводи представників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , дослідивши в судовому засіданні наявні у матеріалах справи письмові докази, пояснення та клопотання суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП доведена в судовому засіданні "поза розумнім сумнівом" виходячи із наступного.

Так, проїзд перехресть регулюється Розділом 16 Правил дорожнього руху України, пункти 16.5-16.10 вказаного розліду регламентують проїзд Регульованих перехресть.

Відповідно до п. 16.6 ПДР України повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій не рейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а ткож транспортним засобам, що рухаються у зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Відповідно до п. 16.8 ПДР України водій який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Проте, якщо на перехрестях перед світлофорами на шляху руху водія є дорожня розмітка 1.12 (стоп лінія) або дорожній знак 5.62, він повинен керуватися сигналами кожного світлофора.

Надаючи оцінку показам водія ОСОБА_1 та доводам її представника з приводу того, що під час проїзду вказаного, перехрестя слід керуватися п. 16.8 ПДР України, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Повертаючи на перехресті ліворуч на зелений сигнал світлофора, водій ОСОБА_1 у будь-якому випадку повинна була керуватися вимогами п.16.6 ПДР України та дати дорогу транспортному засобу який рухався у зустрічному напрямку, чого нею зроблено не було.

Що ж стосується п.16.8 ПДР України то вказаний пунк вказує якими сигналами світлофора повинен керуватися водій (світлофор на вїзді на перехрестя та світлофор на виїзді із перехрестя) в залежності від того чи є перед світлофором на шляху руху водія дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) або дорожній знак 5.62, однак при цьому водій безумовно повинен дотримуватися п.16.6 ПДР України.

Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку прпо порушення водієм ОСОБА_1 п.16.6 ПДР України, а відповідно і вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП .

Частиною 2 ст. 33 КУпАП передбачено, що при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність. Враховуючи, викладене, обставини та характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 ступінь її вини, відсутність обтяжуючих обставин, вважаю, що ОСОБА_1 слід визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначити їй адміністративне стягнення у виді штрафу у межах санкції ст. 124 КУпАП. На підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 420 гривень 40 копійок на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 40-1, 124, 283, 284, 285 КУпАП, суддя,- П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на неї стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 н.м.д.г., що становить 340 гривень. Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 гривень 40 копійок. Вилучене посвідчення водія - повернути власникові. Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трох місяців з дня її винесення. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя: