КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кияшко О.А., з участю ОСОБА_1 , адвоката Исмаілової К.І., ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 15.05.2020 щодо ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 15.05.2020 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 гривень з конфіскацією собаки породи «аляскинський маламут» за кличкою «Злата» (реєстраційне посвідчення на тварину № 0002392 , видане 26 лютого 2020 року).

ОСОБА_1 подалаапеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді місцевого суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП. Стверджує, що протокол про вчинення правопорушення складено з порушенням 24-годинного терміну, передбаченого ч.2 ст.254 КУпАП, а зміст протоколу не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки не містить конкретного обвинувачення, за яким особа притягається до адміністративної відповідальності. Розглядаючи справу, суд вийшов за межі компетенції, встановивши самостійно обставини правопорушення поза межами адміністративного протоколу. Крім того, суд безпідставно визнав винною ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, адже вигул собаки здійснювався іншої особою. При цьому в ході розгляду справи не здобуто доказів, які б беззаперечно доводили факт укусу малолітньої ОСОБА_2 собакою. Докази вини, які суд поклав в основу рішення, є суперечливими. Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 неодноразово змінювали свої свідчення. Докази наявності у потерпілої ОСОБА_2 тілесних ушкоджень від укусу собаки є сумнівними.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника адвоката Исмаілової К.І., які підтримали апеляційну скаргу, пояснення ОСОБА_5 , ОСОБА_3 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.

Згідно з протоколом про вчинення адміністративного правопорушеннясерії АПР18 № 356897 від 28.02.2020, складеного відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.154 КУпАП, 17.02.2020 о 18 год. 00 хв., за адресою: АДРЕСА_1, собака породи «аляскинський маламут» вкусив малолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка згідно довідки лікаря отримала травму у вигляді укушеної точкової рани в ділянку верхньої третини правого стегна.

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови, висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 154 КУпАП, ґрунтується на поясненнях ОСОБА_5 і ОСОБА_3 , які є батьками малолітньої потерпілої ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_4 , яка є бабусею малолітньої потерпілої ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_6 , який є завідувачем травматичного пункту комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня № 1», даних що містяться у довідці Київської міської клінічної лікарні № 1 від 18.02.2020 та інформаційній довідці від 24.03.2020 за результатами роботи психолога з ОСОБА_2 , поясненнях ОСОБА_1 в частині належності їй собаки породи «аляскинський маламут» за кличкою «Злата» та відсутності реєстрації на собаку до 26.02.2020.

Водночас суддя місцевого суду дійшов висновку, що пояснення свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які характеризують собаку породи «аляскинський маламут» за кличкою «Злата» як неагресивну, не спростовують докази, які доводять факт укусу ОСОБА_2 цією собакою.

Оцінивши докази у їх сукупності, суддя місцевого суду правильно встановив фактичні обставини правопорушення, обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП, а саме у тому, що вона, маючи у власності собаку породи «аляскинський маламут» за кличкою «Злата» та утримуючи її без реєстрації, не забезпечила безпеку оточуючих людей, внаслідок чого 17.02.2020 близько 18.00 години собака була приведена у громадське місце - під`їзд будинку АДРЕСА_1 , де вкусила малолітню ОСОБА_2 , спричинивши їй ушкодження здоров`я.

Покладені в основу судового рішення докази є взаємопов`язаними, узгоджуються між собою, відповідають вимогам належності та допустимості, не містять розбіжностей або суперечностей, які б могли вплинути на правильність висновку суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Судовий розгляд здійснено в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відсутність у протоколі описання конкретних порушень правил утримання собак та кваліфікуючих ознак вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не є обставиною, що виключає провадження у справі та тягне за собою її закриття.

Будь-яких механізмів зміни або уточнення змісту протоколу після його надіслання органу, уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення, положення КУпАП не передбачають.

Встановлені місцевим судом в межах протоколу про вчинення адміністративного правопорушення фактичні обставини дають підстави вважати, що конкретне порушення правил тримання собаки породи «аляскинський маламут» за кличкою «Злата» з боку її власника ОСОБА_1 полягають у нездійсненні реєстрації тварини відповідно до правил утримання собак і котів в м. Києві, затверджених Рішенням Київської міської ради п`ятого скликання від 25.10.2007, та приведення такої собаки у громадське місце.

Кваліфікуючою ознакою правопорушення є заподіяння шкоди здоров`ю людини.

В цілому протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 356897 від 28.02.2020 відповідає вимогам ст.256 КУпАП, містить відомості про особу, яка притягається до відповідальності, місце, час і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за правопорушення тощо.

Апеляційний суд не вбачає порушень вимог ч.2 ст.254 КУпАП щодо 24-годинного терміну складання протоколу про адміністративне правопорушення з моменту його виявлення, адже, як вбачається з матеріалів справи, виявлення правопорушення відбулось не в день його вчинення, а за результатами перевірки заяви ОСОБА_3 до Оболонського УП ГУНП у м. Києві про вчинення кримінального правопорушення, а саме - спричинення її малолітній доньці ОСОБА_2 тілесних ушкоджень під час нападу собаки.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про здійснення вигулу собаки іншою особою та вважає, що це не ставить під сумнів винуватість ОСОБА_1 в порушенні правил тримання собак, адже суб`єктом виконання цих правил, а відтак і суб`єктами відповідальності за їх порушення є власники тварин.

В ході судового розгляду протоколу про вчинення адміністративного правопорушення було встановлено факт належності собаки породи «аляскинський маламут» за кличкою «Злата» (реєстраційне посвідчення на тварину № 0002392 , видане 26 лютого 2020 року) ОСОБА_1 .

Отже доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду, апеляційним судом не встановлено неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б перешкодили або могли б перешкодити судді місцевого суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що постанова судді місцевого суду є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни в ході апеляційного розгляду справи не встановлено.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 15.05.2020 щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя