Справа № 201/5045/20
Провадження № 3/201/2572/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області ДПП НП України, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 16 травня 2020 року об 17 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем «БМВ», д/н НОМЕР_1 , під час руху на регульованому перехресті вул. Володимира Антоновича та вул. Філософська в м. Дніпрі, виїхав на заборонений (червоний) сигнал світлофора, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Фольксваген», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який слідував на зелений сигнал світлофора. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам, крім того тілесних ушкоджень зазнав сам правопорушник, а також пасажир автомобіля «Фольксваген» ОСОБА_3

ОСОБА_1 був неодноразово належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи за його відсутності, оскільки це буде відповідати вимозі розгляду справи судом в розумні строки, що є складовою права на справедливий судовий розгляд для усіх учасників процесу. Крім того, слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки». Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі «Смірнов проти України» від 08 листопада 2005 року слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Отже, враховуючи принцип судочинства, зазначені в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Потерпілі ОСОБА_4 В ОСОБА_5 , ОСОБА_4 Л ОСОБА_6 , Краснова М.В. під час судового розгляду підтвердили фактичні обставини справи, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та просили визнати винним останнього, висловивши свою думку щодо необхідності призначення правопорушнику найбільш суворого покарання у виді позбавлення права керуванням транспортними засобами, оскільки ОСОБА_1 не розкаювався у вчиненому порушенні та не намагався відшкодувати завдану шкоду як їх майну, так і здоров`ю.

Так, винність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується: рапортом слідчого відділу поліції; протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 16 травня 2020 зі схемою та фотознімками до нього; медичними довідками по стан здоров`я ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ; поясненнями водія-учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 , а також відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 115700 від 20 травня 2020 року, чим в сукупності доводиться, що ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення за зазначених обставин.

Приймаючи до уваги викладене, роблю висновок про доведеність вини правопорушника в порушенні водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При визначені виду і розміру стягнення враховую характер вчиненого правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність.

З урахуванням викладеного вважаю за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, 299 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі чотирьохсот двадцяти гривень сорока копійок.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Постанова набрала чинності:

Суддя: В.М. Гончаренко