Справа № 163/2158/19
Провадження № 3/163/11/20
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2020 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Чишій С.С.

з участю секретаря Семенюк К.М.,

представника Волинської митниці Держмитслужби Кондратюка І.П.,

особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника Філіповича В.Є.,

розглянувши в приміщенні суду направлені Волинською митницею ДФС матеріали справи за протоколом № 2619/20500/19 про притягнення до відповідальності за ч.1 ст.483 МК України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в :

Інспектор Волинської митниці склав протокол про те, що ОСОБА_1 , прямуючи 17.08.2017 року з Республіки Польща в Україну через митний пост "Ягодин" Волинської митниці ДФС відповідно до довіреності ОСОБА_2 водієм автомобіля "Фольксваген Туран", ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , що був проданий литовською компанією "Gelgotos Transportas" ОСОБА_2 за 11 849 євро, перемістив вказаний автомобіль з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів як підстави переміщення транспортного засобу одержаного незаконним шляхом документа, який також містив неправдиві відомості про відправника і митну вартість автомобіля, інвойсу № 202550, в якому продавцем транспортного засобу вказано німецьку компанію "Svalpenborg Leon", а вартість автомобіля у 8500 євро.

В провину ОСОБА_1 ставиться вчинення таких же дій і на митному посту "Луцьк" Волинської митниці ДФС 17.08.2017 року під час митного оформлення вказаного транспортного засобу.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.483 МК України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні винуватості не визнав і пояснив, що на прохання знайомого перегнав автомобіль з Польщі до митного поста "Луцьк". До купівлі-продажу транспортного засобу та митного оформлення відношення не мав, договору з брокером не укладав.

Його захисник адвокат Філіпович В.Є. висловив свою правову позицію щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Представник Волинської митниці під час розгляду протоколу заявив, що вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, просив накласти стягнення в межах санкції ч.1 ст.483 МК України, стягнути витрати митниці і судовий збір.

При вирішенні питання про відповідальність ОСОБА_1 встановлено наступне.

Подія подання органу доходів і зборів документів для пропуску товарів на митну територію України через митний пост "Ягодин" Волинської митниці ДФС і подання тих же документів для митного оформлення на митному посту "Луцьк" Волинської митниці, про що складено протокол про порушення митних правил, відповідно до його змісту і доданих доказів мала місце 17.08.2017 року.

Протокол про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 складений 30.09.2019 року.

У суд протокол надійшов 31.10.2019 року.

Відповідно до ст.487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно із ч.2 ст.467 МК України (в чинній на час митного оформлення товарів редакції) якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

При цьому слід зауважити, що застосування до досліджуваних подій положень Закону України від 08.11.2018 року № 2612-VIII, яким змінено порядок обчислення і застосування строків накладення стягнення в справах про порушення митних правил, не відповідатиме ч.3 ст.3 МК України та ст.58 Конституції України щодо зворотної дії закону в часі.

Так, чинна з 25.11.2018 року редакція ст.467 МК України викладена таким чином:

"Якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом".

Отже, нова редакція ст.467 МК України посилює відповідальність особи, оскільки ставить таку відповідальність в залежність виключно від моменту виявлення правопорушення органом доходів і зборів та встановлює підстави для зупинення перебігу строків накладення стягнення при надходження справи до суду.

Попередня ж редакція встановлювала строк накладення стягнення у 6 місяців і окремо виділяла триваючі правопорушення, до яких передбачене ст.483 МК України порушення митних правил не може відноситись за конструкцією своєї диспозиції.

При цьому слід зауважити, що ст.467 МК України не є процесуальною нормою, яка застосовується на час вчинення процесуальної дії (надходження справи до суду, винесення постанови тощо).

Наведене дає підстави для висновку, що до порушення митних правил в даній справі підлягають застосуванню положення ч.2 ст.467 МК України в редакції Закону України від 13.03.2012 року № 4495-VI.

Таким чином, строк накладення стягнення за протоколом № 2619/20500/19 збіг 17.02.2018 року.

Таким чином, на час складання протоколу минули передбачені ч.2 ст.467 КУпАП строки. Такий факт очевидним і однозначним.

Згідно із п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків для накладення стягнення.

Отже, встановлені в цій справі обставини щодо додержання строків накладення стягнення свідчать, що всупереч п.7 ст.247 КУпАП інспектор митниці склав протокол про порушення митних правил незаконно, у зв`язку з чим через явну невідповідність закону такий протокол є недопустимим доказом.

Відповідно до ст.488 МК України провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Згідно із ч.1 ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або від-сутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - без-посередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Оскільки провадження в справі розпочато протиправно і протокол є недопустимим доказом, всі інші зібрані по справі докази, які є похідними від протоколу про порушення митних правил, також є недопустимими доказами.

З огляду на викладене з вбачаються підстави для висновку, що винуватість ОСОБА_1 належними і допустимими доказами не доведена, через що провадження в справі підлягає закриттю.

Будь-які предмети в порядку ст.511 МК України не вилучались, судовий збір не справляється на підставі ст.401 КУпАП.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі за протоколом про порушення митних правил № 2619/20500/19 щодо ОСОБА_1 за ознаками ч.1 ст.483 МК України закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області С.С.Чишій