Справа номер 237/1796/20
Номер провадження 3/237/1201/20
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.05.20 року м. Курахове

Суддя Мар`їнського районного суду Донецької області Медведський Максим Дмитрович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, матеріали якої надійшли з військової комендатури, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

11.05.2020 року близько 21:00 години старший солдат ОСОБА_1 перебував на території військової частини НОМЕР_2 , що дислокується у н.п. АДРЕСА_2 з ознаками алкогольного сп`яніння. Проходити перевірку для визначення концентрації парів алкоголю у видихуваному повітрі відмовився.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав, щиро каявся, просив суворо не карати.

Дослідивши матеріали справи (протокол про адміністративне правопорушення ДНК-2/1481 від 12.05.2020 року, оцінивши надані докази за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прихожу до висновку про те, що ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, в умовах особливого періоду, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-20 ч. 3 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовую, що ОСОБА_1 є винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 172-20 ч. 3 КУпАП, правопорушник підлягає адміністративній відповідальності, обтяжуючих обставин, визначених ст. 35 КУпАП, не встановлено. Пом`якшуючою обставиною відповідно до ст. 34 КУпАП є щире розкаяння винного, відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення.
Санкцією частини 3 статті 172-20 КУпАП за відмову військовослужбовця від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, в умовах особливого періоду передбачено покарання у вигляді штрафу від двохсот п`ятнадцяти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.
Згідно ст. 8 Конституції України Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
При розгляді даної справи суд приймає до уваги, що Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративніправопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення злочину, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Згідно абзаців другого, третього підпункту 4.1 пункту 4 мотивувальної частини) рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання) від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України. Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Суд вважає, що неможливість призначення більш м`якого покарання згідно норм КупАП у зв`язку з відсутністю правового регулювання даного питання, у порівняння з нормами КК України, які дозволяють призначення більш м`якого покарання, є несправедливим та непропорційним, з урахуванням меншого ступеня суспільної небезпеки адміністративних правопорушень у порівнянні із кримінальними правопорушеннями. Таким чином, з урахуванням правової позиції ЄСПЛ у справі «Лучанінова проти України», суд вважає можливим застосувати для усунення прогалин КУпАП в порядку аналогії закону норми КК України.

Суд, враховуючи найвищу юридичну силу Конституцїї України та конституційно закріплений принцип верховенства права, зазначає, що у зв`язку з відсутністю в КУпАП норм, які регулюють питання призначення покарань за межами санкцій відповідних статей КУпАП, можливо застосувати за аналогією закону положення статті 69 КК України з метою підтримання справедливості, як основного елементу принципу верховенства права та призначити правопорушнику більш м`яке покарання, ніж передбачене санкцією ст. 172-20 КУпАП.

Враховуючи обставини справи, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, позитивну характеристику правопорушника, пом`якшуючи обставини, з метою подальшого запобігання скоєння порушення в майбутньому, вважаю за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення, яке не непередбачено санкцією ч. 3 статті 172-20 КУпАП та призначити ОСОБА_1 покарання у вигляді попередження, як такого, що буде достатнім для виправлення правопорушника.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

На підставі викладеного, ст. 172-20 ч. 3 КУпАП , керуючись ст. ст. 279, 280, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-20 ч. 3 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Мар`їнський районний суд Донецької області.

Суддя М.Д.Медведський

Дата документу 13.05.2020 року