Справа № 206/2014/20
Провадження № 3/206/983/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2020 року суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Поштаренко О.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.3 ст. 184 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська із Самарського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області надійшов протокол серії АПР18№ 432802 від 04.05.2020р., у якому зазначено про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.184 КУпАП, а саме: самоусунення від виконання своїх батьківських обов`язків, внаслідок чого малолітній ОСОБА_2 , який в умовах карантину знаходився без супроводу батьків о 13 год. по вул. Кадровій, біля буд.30 у м. Дніпро.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Разом з тим, ч. 2 ст.268 КУпАП визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП, не є обов`язковою. Із врахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне провести розгляд справи на підставі наявних доказів.

Згідно п. 4 ч. 3 ст.129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Стаття 278 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Диспозиція ч. 3 ст.184 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність в разі вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 КУпАП та тягне за собою накладення штрафу на батьків або осіб, які їх замінюють, від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення та в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказано, що дитина останньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому станом на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення було тринадцять років, що не відповідає диспозиції ч. 3 ст.184 КУпАП та є порушенням вимог ст.256 КУпАП.

Стаття 7 КУпАП зазначає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст..251 КУпАП доказами про справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких в передбаченому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, в протоколі про адміністративне правопорушення складеного відносно

ОСОБА_1 відсутні дані, що остання вчиняє дії щодо ухилення від виконання передбачених законом обов`язків по відношенню до свого сина.

За таких обставин, враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, даний адміністративний матеріал підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.184 КУпАП.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.184 КУпАП закрити, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя О.В. Поштаренко