Справа № 206/1484/20
Провадження № 3/206/754/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2020 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Поштаренко О.В.

за участю секретаря с/з Бубісь А.В.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з УПП в Дніпропетровської області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 44-3КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП 289694 від 06.04.2020, ОСОБА_1 , 06.04.2020 о 14 год. 00 хв. знаходячись за адресою: вул. 20-річчя Перемоги, біля буд. 43, м. Дніпро, перебував на вулиці без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, чим порушив вимоги підпункту 16 пункту 2 постанови КМУ № 211 від 11 березня 2020 року, дії останнього кваліфіковані за ст.44-3 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином. Подав до суду клопотання про закриття вказаної справи на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП та просив проводити розгляд справи беї його участі.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, та клопотання ОСОБА_1 , оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності законом. Статею 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, повинен перевірити правильність складання протоколу та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу. Однак, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 44-3КУпАП, співробітником патрульної поліції до суду направлено лише протокол про адміністративне правопорушення серії ГП 289694 від 06.04.2020 та рапорт, будь-яких інших доказів, які б підтверджували обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять.

Статтею 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб, іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція ст.44-3 КУпАП є бланкетною, тобто такою, що не називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи лише їх частину, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність, тому, у даному випадку, посилання на конкретні нормативні акти, що згідно з протоколом, порушив ОСОБА_1 , є обов`язковим, а отже у протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначена відповідна стаття певного нормативного акту (частина, пункт) та має бути викладено їх зміст.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується порушення п.п. 16 п. 2 Постанови КМУ № 211 від 11.03.2020.

Разом з тим посилання на зміст Постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 у протоколі є неповним, оскільки її змістом запроваджувались обмежувальні заходи у зв`язку із встановленням з 12 березня до 3 квітня 2020 на всій території України карантину. Разом з тим, у зміст зазначеної Постанови КМУ були внесене зміни і доповнення відповідно до Постанови КМУ №255 від 02.04.2020, якою розширялось і доповнювалось коло обмежувальних заходів в умовах карантину із зазначенням яких саме.

Тобто, вказаний протокол не містить відповідного посилання щодо порушення певного нормативного акту (частина, пункт), а саме зазначення внесення змін до постанови КМУ № 211 від 11 березня 2020 року, що позбавляє суд можливості встановити об`єктивної сторони правопорушення.

Враховуючи, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється судом в рамках пред`явленого обвинувачення, в даному випадку в межах фактичних обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а вихід за вказані межі є недопустимим, суд приходить до висновку, що зібрані по даній справі докази не підтверджують існування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Оскільки суд повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності поза розумним сумнівом, а тому суд вважає, що за цим стандартом доказування не було доведено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи. За таких обставин, враховуючи вище викладене суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ст. 44-3 КУпАП, так як її вину співробітниками поліції області не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятим та суперечить, як нормам національного законодавства, так і міжнародного. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення. На підставі, викладеного, керуючись ст.ст. 44-3, п. 1 ч. 1 ст. 247 , 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя О.В. Поштаренко