Справа № 357/1851/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.04.2020 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Примаченко В. О. за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, що надійшли від Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, студента 3-го курсу Білоцерківського професійного ліцею № 15, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності не притягувався,

на підставі ч. 1 ст. 130 КУпАП, ч. 2 ст. 126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

15 лютого 2020 року о 23 год. 40 хв. в Білоцерківському районі на відрізку автодороги Н-02, 391 км водій ОСОБА_1 керував мопедом HONDA DIO без номерного знаку з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

За вчинення вказаного правопорушення щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 121457 за ч. 1 ст. 130 КУпАП від 15.02.2020 р.

Крім цього, 15 лютого 2020 року о 23 год. 40 хв. в Білоцерківському районі на відрізку автодороги Н-02, 391 км водій ОСОБА_1 керував мопедом HONDA DIO без номерного знаку без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. п. 2.1а Правил дорожнього руху України.

За вчинення вказаного правопорушення щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 121458 за ч. 2 ст. 126 КУпАП від 15.02.2020 р.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, в суді вину у вчиненні правопорушень визнав частково в частині керування транспортним засобом без посвідчення водія. Пояснив, що дійсно таке посвідчення він не отримував. Не визнав вину у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння, так як була порушена процедура складення протоколу поліцейськими. 15 лютого 2020 року він підвіз друзів додому після дискотеки, потім його зупинила поліція, запитали, куди він їде, чи щось курив чи пив алкогольні напої, на що він відповів, що випив стакан пива в обід. ОСОБА_1 стверджує, що коли він відмовлявся від проходження огляду, то свідків при цьому не було. ОСОБА_1 запитав у поліцейських, як краще проходити огляд, на що йому відповіли, що в разі його відмови від проходження огляду йому буде краще.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає в разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вирішуючи питання про винуватість чи невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя виходить з наступного.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 15.02.2020 року при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, були відсутні свідки при його відмові від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

В матеріалах справи містяться письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в яких зазначено, що в їх присутності ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу алкотестер DRAGER № 0572 та від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився.

З наданого 03.04.2020 р. Білоцерківським відділом поліції відеозапису від 15.02.2020 року видно, що при здійсненні відеофіксації на камеру було зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, однак свідки при цьому не були присутні, що не спростовує пояснення ОСОБА_1 про те, що при його відмові від проходження огляду не було свідків, та ставить під сумнів достовірність викладених обставин в поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Крім цього, відеозапис наданий не в повному обсязі, а лише фрагмент, тому не може бути належним доказом у справі.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

До адміністративної відповідальності може бути притягнуто особу тільки тоді, коли вона відмовилася від проходження огляду лише у встановленому чинним законодавством порядку, який визначений ст. 266 КУпАП та постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Згідно затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» передбачено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС, при цьому огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків, а результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення вразі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Тобто, у разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1-4 ст. 130 КУпАП, до нього долучаються докази перебування особи у стані алкогольного сп`яніння або відмови від проходження такого огляду, а наявність свідків є обов`язковою.

Таким чином, поліцейськими при відмові ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння не було залучено свідків, що є порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року та «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103.

З огляду на викладене суддя приходить до обґрунтованого висновку, що викладені у протоколі ОБ № 121457 від 15.02.2020 р. обставини вчиненого правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи.

З огляду на усі вищевказані обставини, виходячи з положень ст. 61 Конституції України, відповідно до якої, юридична відповідальність має індивідуальний характер, керуючись верховенством права та презумпцією невинуватості, закріпленої в положеннях ст. 62 Конституції України, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні докази складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, справа щодо ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Водночас, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, окрім визнання вини останнім, встановлена також протоколом про адміністративне правопорушення ОБ № 121458 від 15.02.2020 р., в якому викладені фактичні обставини вчинення правопорушення.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, повністю доведена, та ОСОБА_1 повинен бути підданий адміністративному стягненню.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 КУпАП у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, частинами першою, другою і третьою статті 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Призначаючи стягнення, враховуються дані про особу правопорушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, є неповнолітнім, характер вчиненого правопорушення, обставини його скоєння, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 221, п. 1 ст. 247, ст. ст. 276, 283, 284, 294 КУпАП, та відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, ч. 2 ст. 126 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп. (чотириста двадцять гривень 40 коп.).

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяВ. О. Примаченко