Справа № 344/3167/20
Провадження № 3/603/81/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" травня 2020 р. м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Іванчук В. М. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Тлумацького відділення поліції Коломийського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,

- за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 21.02.2020 року біля 10 год. 00 хв. в с.Нижнів по вул.Дністерська, 1, Івано-Франківської області, керував транспортним засобом марки FIAT SCUDO, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Від захисника ОСОБА_1 адвоката Жиляка М.Д. до суду 20.05.2020 року надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. У вказаному клопотанні, адвокат Жиляк М.Д. також повідомляє, що ОСОБА_1 бажає брати участь у судовому засіданні, однак на даний час перебуває на самоізоляції із ознаками ГРВІ.

Крім того, адвокат Жиляк М.Д. подав до суду ряд клопотань, в тому числі щодо фіксування процесу технічними засобами, витребування доказів та виклику свідків, але ні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ні його захисник у судове засідання не з`явилися.

При цьому, суд враховує, що ОСОБА_1 та адвокат Жиляк М.Д. неодноразово не з`являлись в судові засідання 28.04.2020 року, 15.05.2020 року та 20.05.2020 року, хоча про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 та його адвокат повідомлялись належним чином. Судом неодноразово відкладався розгляд справи про адміністративне правопорушення у звязку з клопотаннями адвоката Жиляка М.Д.

Вказані дії ОСОБА_1 та його адвоката Жиляка М.Д., суд розцінює як намагання уникнути правопорушником відповідальності шляхом невиправданого затягування розгляду справи з метою закінчення строку накладення адміністративного стягнення, тобто фактично як намагання уникнути притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому суд зазначає, що матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 надійшли на адресу Монастириського районного суду від Івано-Франківського міського суду лише 13.04.2020 року, тому суд не вбачає підстав для задоволення клопотання адвоката Жиляка М.Д. про відкладення судового засідання, оскільки подальше відкладення розгляду справи призведе до закінчення строку накладення адміністративного стягнення.

Разом з тим, в матеріалах справи наявні дані про своєчасне сповіщення ОСОБА_1 та його захисника Жиляка М.Д. про час та місце розгляду справи. Крім того, будь-яких доказів, підтверджуючих доводи адвоката Жиляка М.Д. про те, що ОСОБА_1 перебуває на самоізоляції з ознаками ГРВІ, суду не надано. Навпаки, його твердження про те, що ОСОБА_1 бажає брати участь у судовому засіданні, однак на даний час перебуває на самоізоляції, ще раз підтверджують той факт, що ОСОБА_1 відомо про дату, час та місце розгляду справи.

Так, відповідно до рішення ЄСПЛ ОСОБА_2 та інші проти України від 27 червня 2017 року де Європейський суд констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у звязку з порушенням принципу рівності сторін внаслідок неповідомлення заявників про апеляційні провадження.

При цьому, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнов проти України", в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Також, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, суд вжив всіх необхідних та можливих заходів для повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника -адвоката Жиляк М.Д. про дату, час та місце розгляду справи, тому керуючись ст. 268 КУпАП, беручи до уваги що строк притягнення до відповідальності закінчується 21.05.2020 року, суд дійшов висновку, що справу можна розглянути за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Проаналізувавши зібрані по справі докази та дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, перевіреними на їх допустимість, належність та достатність, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №234510 від 21.02.2020 року, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 21.02.2020 року біля 10 год. 00 хв. в с.Нижнів, вул.Дністерська, 1, Івано-Франківської області, керував транспортним засобом марки FIAT SCUDO, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАК №2138451 від 21.02.2020 року, згідно якої ОСОБА_1 , 21.02.2020 року, о 10 год. 17 хв., керуючи транспортним засобом FIAT SCUDO НОМЕР_1 , не користувався ременем безпеки, чим порушив п.2.3.в. ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП;

- даними акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 , у присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 від 21.02.2020 року, згідно якого водій транспортного засобу FIAT SCUDO НОМЕР_1 - ОСОБА_1 , в якого були ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння шкіри обличчя, тремтіння пальців рук), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 від 21.02.2020 року, згідно якого водій транспортного засобу FIAT SCUDO НОМЕР_1 - ОСОБА_1 , в якого були ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння шкіри обличчя, тремтіння пальців рук), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.02.2020 року, згідно якого водій ОСОБА_1 , у якого були наявні ознаки алкогольного сп`яніння у виді запаху алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння шкіри обличчя, від проведення огляду на стан алкогольного спяніння відмовився;

- даними рапорта поліцейського СРПП №4 Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області Грецької А., зі змісту якого вбачається, що 21.02.2020 року, під час патрулювання, у с.Нижнів, по вул.Дністерська, 1, о 10 год. 00 хв. було зупинено автомобіль марки Fiat Scudo, д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого порушив ПДР України, а саме не користувався ременем безпеки, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП. В ході перевірки документів було встановлено, що даним автомобілем керував ОСОБА_1 , у якого були явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння шкіри обличчя. Вищевказаній особі було запропоновано пройти тест для визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» у присутності двох свідків, від чого останній відмовився. У медичний заклад їхати ОСОБА_1 також відмовився;

- диском DVD-R «ARENA» 4,7 Gb із відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції, згідно якого ОСОБА_1 відмовляється від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі.

Вказані докази суд вважає належними, допустимими та достатніми, які підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи наведене, суд критично оцінює твердження адвоката Жиляка М.Д. у клопотанні про витребування доказів від 14.05.2020 року на те, що зі змісту матеріалів справи не вбачається ні події ні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Зокрема, посилання адвоката Жиляка М.Д. на те, що з наявного в матеріалах справи відеозапису не вбачається ні свідків можливого правопорушення, ні факту самої відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння, повністю спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема, з дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 відмовляється від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі.

Крім того, відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАК №2138451 від 21.02.2020 року, ОСОБА_1 , 21.02.2020 року, о 10 год. 17 хв., керуючи транспортним засобом FIAT SCUDO НОМЕР_1 , не користувався ременем безпеки, у звязку з чим його було притягнуто до адміністративної відповідальності. Докази підтверджуючі факт оскарження вказаної постанови ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні. Враховуючи ведене, суд відкидає твердження адвоката Жиляка М.Д. про те, що із матеріалів справи не вбачається, чи дійсно ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а не хтось інший, оскільки вищевказаними матеріалами, зокрема, постановою про накладення адміністративного стягнення серія ЕАК №2138451 від 21.02.2020 року, справи підтверджується, що транспортним засобом керував саме ОСОБА_1 .

Також, суд вважає безпідставним клопотання адвоката Жиляка М.Д. про виклик свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в судове засідання, оскільки вказані свідки власноруч розписалися в своїх поясненнях, протоколі про адміністративне правопорушення та акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. При цьому суд також враховує, що вказані свідки проживають поза межами Тернопільської області. Крім того, вказані обставини свідчать про затягування слухання справи та намагання уникнути відповідальності шляхом закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності, враховуючи що клопотання про виклик свідків та витребування доказів надійшли на адресу суду 14.05.2020 року. У зв`язку з наведеним клопотання про виклик свідків та витребування доказів було відхилене з підстав недоцільності та з метою недопущення затягування строків розгляду справи.

Так, відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Таким чином, аналізуючи матеріали справи, суд приходить до переконання про наявність в матеріалах справи належних, достатніх і переконливих доказів, які б, поза розумним сумнівом, підтверджували, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, сімейний стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, вважаю за доцільне ОСОБА_1 піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно ст. 40-1 КУпАП слід стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 420,40 грн.

Керуючись ст.ст. 130, 185, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 420,40 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя В. М. Іванчук