ПОСТАНОВА
іменем України
"18" травня 2020 р. смт.Мілове
Суддя Міловського районного суду Луганської області Чехов С.І. розглянувши протокол про адміністративне правопорушення який надійшов від в.о. начальника відділу прикордонної служби «Мілове» ім. В. Банних капітана Олександра Свінцицького відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Литвинівка Біловодського району Луганської області, громадянина України, військовослужбовця державної прикордонної служби України, проживаючого у АДРЕСА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП.
ВСТАНОВИВ:
З протоколу про адміністративне правопорушення слід, що у період з 13 лютого 2020 року по 14 лютого 2020 року виконуючи обов`язки в прикордонному наряді «Черговий підрозділ» на відділі прикордонної служби «Мілове» ім. В. Банних ОСОБА_1 не здійснив прийом зброї та боєприпасів встановленим порядком, не перевірив виробничі дані боєприпасів які зберігаються в кімнаті зберігання зброї, чим порушив вимоги ст.11.18 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, чим вчинив правопорушення в умовах особливого періоду відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 172-15 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення направлявся на доопрацювання з вказаними недоліками однак по друге надходить до суду після повернення на доопрацювання з невиправленими недоліками. В постанові про повернення на доопрацювання було вказано, що посадова особа яка складала протокол про адміністративне правопорушення не вказала кваліфікуючого ознака який дає можливість оцінити склад правопорушення відповідно до ст. ч.2 172-15 КУпАП.
За таких обставин, суд не має можливості притягнути ОСОБА_1 до відповідальності, оскільки саме в протоколі про адміністративне правопорушення мають бути відображені всі істотні обставини справи, які мають відображати всі елементи складу правопорушення. Зокрема, стосовно ч.2 ст.172-15 КУпАП у протоколі необхідно було вказати кваліфікуючий ознак який відповідає диспозиції статті відносно якої було притягнуто до відповідальності правопорушника а саме: «недбале ставлення військової службової особи до військової служби» а у частині другій вказано, що «діяння передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду».
Всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів. Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. З таких підстав суд буде перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція). Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». Згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції «Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.»
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.
З таких обставин «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу від ста сорока п`яти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян). Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі СхРУ№ 211551від 27.02.20 р. не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, при цьому суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, а тому суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до ст. 247 п.1, ст. 284 ч.1 п.3 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, ст. 6, 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.247 п.1, ст.284ч.1 п.3, ст. 294 КпАП України,-
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-15 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду шляхом направлення скарги через Міловський районний суд.

Суддя: С.І. Чехов