ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
10 червня 2020 рокуСправа №: 695/647/20
Номер провадження 3/695/593/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2020 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Степченко М.Ю., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Гр. ОСОБА_1 14.03.2020 р. о 07-00 год. в м. Золотоноша по вул. Обухова керував автомобілем ГАЗ-2705 д.н.з. НОМЕР_1 згідно результатів тестування алкотестером «Драгер 6810», тест №2747 в стані алкогольного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), за що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

У судове засідання ОСОБА_1 05 травня 2020 року не з`явився, судова повістка повернулася не вручена, оскільки адресат відсутній. Розгляд матеріалів було відкладено на 10.06.2020 року

У судове засідання 10.06.2020 ОСОБА_1 не з`явився, 05 червня 2020 року подав до суду заяву про відкладення справи в зв`язку з тим, що він з 05 по 11 червня 2020 року перебуває на амбулаторному лікуванні в Золотоніській районній багатопрофільній лікарні. Разом з тим, дане клопотання є необґрунтованим та спрямованим на затягування розгляду справи з метою уникнення адміністративного покарання. Так, ОСОБА_1 був своєчасно сповіщений про місце і час розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. З довідки лікаря Золотоніської РБЛ вбачається, що ОСОБА_1 відвідав поліклінічне відділення 05.06.2020-11.06.2020. Разом з тим, даних про те, що останній не може з`явитися в судове засідання за станом здоров`я довідка не містить, а також даних про перебування його на денному стаціонарі (денний стаціонар - передбачає надання кваліфікованої медичної допомоги хворим, які не потребують цілодобового медичного нагляду).

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенства права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

За таких обставин, оскільки стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, враховуючи положення статті 38 КУпАП, яка визначає строки накладення адміністративного стягнення, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , а його клопотання про відкладення розгляду справи розцінює як намір затягнути розгляд справи.

Розглянувши адміністративні матеріали суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» зазначено, що особа, яка володіє чи керує автомобілем (транспортним засобом), підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України»). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні поза розумним сумнівом доводиться сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема даними, які містять протокол про адміністративне правопорушення від 14.03.2020 року серії ДПР18 № 247309, в якому ОСОБА_1 вину визнав в повному обсязі, тестом №2447 алкотестеру «Драгер 6810», де зафіксовано, що ОСОБА_1 має позитивну пробу 0,99%, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , де останні пояснили, що ОСОБА_1 в їх присутності було проведено огляд на стан сп`яніння із застосуванням алкотестеру «Драгер».

Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Таким чином судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення згідно з вимогами ч.2 ст.33 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність відповідно до ст.ст.34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд вважає, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

У зв`язку з винесенням постанови про накладення адміністративного стягнення та на підставі ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 5 ч. 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір»), що становить 420,40 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 130, 221, 245, 280, 283-284, суд -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 грн., які необхідно сплатити на рахунок: Отримувач: Золотонiське УК/Золотоноша/21081100, Код отримувача (ЄДРПОУ): 36774284, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку: UA0023007, Код класифікаціїї доходів бюджету: 21081100, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн., які необхідно сплатити на рахунок: Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку: UА0026001, Код класифікаціїї доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд протягом 10 днів.

Суддя М. Ю. Степченко