ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
13 травня 2020 рокуСправа №: 695/635/20
Номер провадження 3/695/588/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2020 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середа Л.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно;

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 , -

за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 16.03.2020 року, серії АПР18 № 516808 ОСОБА_1 не в повному обсязі сплачував аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_2 , 2006 р.н., що призвело до виникнення заборгованості сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Під час розгляду матеріалів справи захисник ОСОБА_1 , адвокат Орел С.І. вину ОСОБА_1 заперечував повністю, наполягаючи на тому, що останній офіційно не працює та сплачує аліменти по мірі можливості, в тому числі шляхом поповнення карткового рахунку стягувача через термінали банку, про що надав копії квитанцій. Вказані кошти не були враховані державним виконавцем при розрахунку заборгованості зі сплати аліментів та про них ОСОБА_3 , на користь якої стягуються аліменти, не повідомляла органи ДВС, а тому просив закрити провадження по справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Суддя вивчивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. ст. 251, 252, 280 КупАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Нормами ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.

У КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що постановлюються в конкретній справі. У вищевказаних процесуальних документах, зокрема, необхідно викласти всі обставини вчинення правопорушення, встановлені на підставі сукупності досліджених доказів, і обґрунтувати наявність складу правопорушення та його кваліфікацію.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення події та наявності складу адміністративного правопорушення.

Так, ч. 1 ст. 183-1 КУпАП передбачає відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Отже притягненню до відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП підлягають особи заборгованість яких по сплаті аліментів перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання. При цьому така заборгованість має бути належним чином підтверджена належними та допустимими доказами.

Так на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП до матеріалів справи додані розрахунки заборгованості зі сплати аліментів, із якого вбачається, що станом на 01.04.2020 року заборгованість ОСОБА_1 становить 86503 грн. 27 коп.

Разом із тим протокол про адміністративне правопорушення був складений 16.03.2020 року, тобто загальна сума заборгованості вказується станом на дату після складення зазначеного протоколу.

Також із вказаного розрахунку заборгованості зі сплати аліментів вбачається, що у ньому відображено сплата аліментів ОСОБА_1 в березні 2020 року у розмірі 800 грн., в той час як адвокатом особи, яка притягується до адміністративної відповідальності до матеріалів справи були додані квитанції про сплату аліментів, зокрема від 02.03.2020 року у розмірі 800 грн. та від 17.03.2020 року у розмірі 800 грн., останні із яких державним виконавцем до вказаного розрахунку не включені та відповідно у ньому не відображені, що створює сумніви щодо належності такого розрахунку.

Згідно доданих до протоколу про адміністративне правопорушення розрахунків вбачається, що заборгованість по сплаті аліментів у ОСОБА_1 почала виникати ще в березні 2008 року та починаючи з цього часу наростаючим шляхом заборгованість по сплаті аліментів збільшувалася та станом на 01.04.2020 року склала 86503.27 грн..

Однак суддя враховує, що адміністративна відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» шляхом доповнення статтею183-1 глави 14 КУпАП.

Даний Закон, як і стаття 183-1 КУпАП, набрали чинності 06 лютого 2018 року.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення. Оскільки стаття 183-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несплату аліментів, то дана норма не має зворотної дії в часі. Тому, період часу несплати аліментів особою до вступу в дію статті 183-1 КУпАП не має братися до уваги при обрахунку сукупного розміру аліментної заборгованості, як умови притягнення до адміністративної відповідальності за вказаною нормою закону.

Згідно вимог ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

У даному випадку ст. 183-1 КУпАП встановила відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сімї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, і ця стаття кодексу набрала чинності 06 лютого 2018 року, а тому діяння, яке мало місце в період по січень 2018 року не може бути кваліфіковано за ст.183-1 КУпАП (на той період Закон не встановлював такої відповідальності).

Оскільки розрахунок заборгованості по сплаті аліментів складений державним виконавцем наростаючим шляхом то суд констатує, що неможливо встановити суму заборгованості по сплаті аліментів саме за той період, на який поширюється дія ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, а зазначені розрахунки не можуть визнаватися належними доказами винних дій ОСОБА_1 , оскільки охоплюють період на який дія зазначеної статті не поширювалася та мають суттєві протиріччя доказам, які надані захисником Костогриза В.В..

Інші докази винних дій ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні.

Вивчивши матеріали справи, суддя вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, не знайшов свого підтвердження під час розгляду матеріалів адміністративної справи в суді.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже суддя, вивчивши матеріали справи та враховуючи положення ст. 62 Конституції України, приходить до висновку, що провадження в даній справі необхідно закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі зазначеного та керуючись

ст., ст. 283, 284, 247 п.1 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП провадженням закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд протягом 10 днів.

Суддя Середа Л.В.