Справа №: 398/897/20
провадження №: 3/398/495/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

"19" травня 2020 р. суддя Олександрійського міськрайонного суду Орловський В.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Олександрійського відділення поліції Олександрійського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого продавцем кіоск" ІНФОРМАЦІЯ_2 ", проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 44-3 КУпАП,

встановив:

До Олександрійського міськрайонного суду в Кіровоградській області надійшли матеріали відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП України.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія АПР18 № 158782 від 19 березня 2020 року ОСОБА_1 19 березня 2020 року о 11 год. 00 хв. за адресою м. Олександрія пр. Соборний, 67, будучи продавцем кіоску громадського харчування "Дамаск" не припинив роботу закладу та здійснив продаж їжі швидкого приготування " ОСОБА_2 ", чим порушив вимоги п.п. 3 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 р., чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Будь-яких заперечень чи клопотань до суду не надав.

Статтею 245 КупАП встановлено, що завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до статті 280 КУпАП, під час розгляду справи суд має вирішити: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона відповідальності. Зазначенні питання під час розгляду справи суд має вирішувати з аналізу наявних по справі доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП. Тобто усі кваліфікуючі ознаки правопорушення, як об`єктивної, так і суб`єктивної сторони мають доводитися певними доказами та мати своє відображення у певних документах, які складаються на місці вчинення правопорушення із дотриманням вимог відповідних інструкції.

Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами відповідно ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх

Статтею 44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 6 квітня 2000 року № 1645-III карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», зі змінами, заборонено з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 р. до 24 квітня 2020 р. роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту.

Таким чином, суб`єктом правопорушення, передбаченого статтею 44-3 КУпАП станом на дату вчинення правопорушення, в частині здійснення торгівельної діяльності, є суб`єкти господарювання та посадові особи.

Разом з тим, суду не надано належних і достатніх доказів того, що ОСОБА_1 посадовою особою суб`єкта господарювання, у а зазначеному протоколі зазначено, що він є "продавцем кіоску " ІНФОРМАЦІЯ_2 ". Окрім того, в матеріалах справи містять письмові пояснення ОСОБА_3 , в яких він зазначає, що він є власником кіоску " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", за адресою: АДРЕСА_2 , а ОСОБА_1 є працівником зазначеного вище закладу, який здійснював 19.03.2020 року у кіоску санітарні роботи.

Ні у протоколі, ні в інших наданих суду матеріалах не зазначено найменування суб`єкта господарювання згідно даних ЄДРПОУ, який всупереч постанови КМУ продовжив у період карантину господарської діяльності та не мнадано відповідних доркументів, які п підтверджували повноваження ОСОБА_1 як посадової особи відповідного суб`єкта господаруювання.

Таким чином, суду не надано достатніх доказів того, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання або його посадовою особою, а отже суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Згідно статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Відповідно до статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд не має права з власної ініціативи відшукувати докази вини особи та редагувати фабулу викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення, адже у такому разу буде порушено принцип безсторонності суду і забезпечення права на захист.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого статтею 44-3 КУпАП, не доведена.

Враховуючи викладене, суд вважає, що провадження у справі слід закрити за п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247 , ч.1 п.3 ст.284 , ст. 294 КпАП України, суд,

постановив:

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , року народження, закрити за п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя В.В. Орловський