Справа № 157/412/20
Провадження №3/157/311/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 року місто Камінь-Каширський

Суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області Антонюк О.В., з участю секретаря судового засідання Фесь Т.І., особи, щодо якої складено протоколи про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 , адвоката Мазурика П.А., розглянувши справи про адміністративні правопорушення, що надійшли від Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , працює на ПП «НІАП»,

за ч. 1 ст. 130, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП України),

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 21 березня 2020 року о 21 год. 10 хв. в м. Камені-Каширському по провулку Воля, навпроти будинку № 16, керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN» моделі «Т-4», н.з. НОМЕР_1 , та рухаючись заднім ходом, не впевнившись в безпечності, здійснив зіткнення з бетонним парканом, що належить ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, а потерпілому ОСОБА_2 завдано матеріальну шкоду пошкодженням бетонного паркана, чим порушив вимоги п. 10.9. Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України.

Крім того, ОСОБА_1 21 березня 2020 року о 21 год. 10 хв. в м. Камені-Каширському по провулку Воля, 16 керував автомобілем марки «VOLKSWAGEN» моделі «Т-4», н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень не визнав і пояснив, що він у зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення час, дату та місце не керував транспортним засобом, а був пасажиром цього автомобіля. Автомобілем «VOLKSWAGEN» керував його знайомий ОСОБА_3 . В той день він зі своїм знайомим ОСОБА_4 був на святкуванні дня народження ОСОБА_5 , та оскільки вони вживали спиртні напої, то не могли доїхати додому автомобілем, знаючи що по дорозі є поліція. За таких обставин ОСОБА_4 подзвонив ОСОБА_6 щоб останній їх завіз додому. ОСОБА_6 приїхав до них на велосипеді, після чого велосипед поклали в автомобіль і поїхали, та проїжджаючи по вул. Воля в м. Камені-Каширському ОСОБА_6 в`їхав транспортним засобом у паркан. Після цього останній відігнав автомобіль від паркана та пішов додому по гроші щоб вирішити питання з відшкодуванням збитків, а тому на час приїзду поліції біля автомобіля був лише він ( ОСОБА_1 ). По приїзду на місце пригоди працівники поліції запитали, чи буде він проходи огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він погодився. При цьому він повідомляв поліцейським про те, що не він їхав за кермом.

У відповідності до ч. 1 ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, його винуватість у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КпАП України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 21 березня 2020 року ввечері він перебував за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 та почув сильний шум на подвір`ї, і коли вийшов на вулицю, то побачив біля автомобіля ОСОБА_1 та свого сина ОСОБА_7 , який вибіг на вулицю раніше за нього. Він запитав у сина, що сталося, на що син вказав на розбитий паркан. Після цього він запитав у ОСОБА_1 про те, хто ж буде будувати паркан, відповідь була ніяка і він зрозумів, що вони не домовляться, а тому сказав, що буде викликати поліцію Його син ОСОБА_8 зателефонував до поліції. ОСОБА_1 проти виклику поліції не заперечив, і на місце пригоди приїхали поліцейські. На той час як він ( ОСОБА_2 ) вийшов з будинку на вулицю, то автомобіль «VOLKSWAGEN» стояв вже на дорозі, тобто автомобілем вже від`їхали від пошкодженого паркану. Біля автомобіля, окрім ОСОБА_1 та його сина ОСОБА_7 , нікого не було.

З пояснень в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 вбачається, що 21 березня 2020 року ввечері, перебуваючи в будинку по АДРЕСА_2 по місцю свого проживання, він почув гучний звук як нібито щось впало і виглянувши через вікно, побачив задні ходові вогні автомобіля та миттєво побіг на вулицю. Коли відкрив хвіртку, то побачив, що рухається автомобіль марки «VOLKSWAGEN» моделі «Т-4», та розбитий паркан домогосподарства, і він почав махати руками щоб транспортний засіб зупинили, але водій не реагував, в салоні було ще двоє людей. Після цього він, намагаючись перешкодити руху автомобіля, поклав руки на капот транспортного засобу, і лише після таких його дій водій зупинив автомобіль та вийшов з салону зі сторони водія. Цим водієм був ОСОБА_1 , він бачив його на власні очі, саме ОСОБА_1 , а не хтось інший був за кермом зазначеного транспортного засобу. ОСОБА_1 знаходився у стані алкогольного сп`яніння. Вийшовши з автомобіля, ОСОБА_1 почав запитувати у нього, мовляв що таке, а він йому у свою чергу запропонував подивитися на паркан. В цей же момент вже вийшов його батько ОСОБА_2 та почав з`ясовувати у водія хто буде ремонтувати паркан. Після перемовин ОСОБА_1 сказав, що відремонтує паркан, але при цьому без пояснень пішов сів в автомобіль щоб їхати далі. Однак він вирвав ключі від автомобіля щоб не дати можливості ОСОБА_1 керувати автомобілем та викликав поліцію.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що в один з днів, коли він з дружиною вже відпочивали у своєму будинку, що знаходиться по АДРЕСА_2 , то почули на вулиці шум, ніби як удар, і невдовзі після цього подзвонила дружина їхнього сусіда ОСОБА_2 та попросила підійти до них щоб бути свідками події. Він сам підійшов на місце події, де бачив побитий паркан сусіда ОСОБА_2 та розбитий автомобіль, біля автомобіля був ОСОБА_1 , також на місці пригоди була поліція. В салон автомобіля він не дивився.

Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 21 березня 2020 року ОСОБА_1 було направлено для проходження огляду на стан сп`яніння до Камінь-Каширської центральної районної лікарні.

З висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21 березня 2020 року вбачається, що за результатами проведеного лікарем у Камінь-Каширській центральній районній лікарні огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було встановлено, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння - 2,09 проміле алкоголю.

Аналізуючи вищенаведені докази в їх сукупності, які узгоджуються між собою і в цілому відтворюють ті події, які мали місце 21 березня 2020 року близько 21 години, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КпАП України.

У суду відсутні будь-які підстави вважати неправдими пояснення потерпілого ОСОБА_2 та свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , їхні пояснення не містять суперечностей і взаємодоповнюють одне одного.

В той же час, пояснення ОСОБА_1 в судовому засіданні про те, що він не керував транспортним засобом у вказані в протоколі про адміністративне правопорушення час і місце суд вважає неправдивими і розцінює їх як спосіб його захисту з метою уникнення відповідальності.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 впевнено пояснив, що після того як він, вибігши відразу з будинку на шум з вулиці, зупинив транспортний засіб, зі сторони водія з салону автомобіля вийшов саме ОСОБА_1 . З висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, вбачається, що за результатами проведеного о 22 год. 04 хв. 21 березня 2020 року лікарем огляду ОСОБА_1 у медичній установі, було встановлено, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Отже, очевидним є те, що ОСОБА_1 21 березня 2020 року близько 21 год. 10 хв. керував транспортним засобом по провул. Воля, 16 в м. Камені-Каширському у стані алкогольного сп`яніння.

Пояснення свідка ОСОБА_6 про те, що 21 березня 2020 року він вчинив наїзд на паркан потерпілого, перебуваючи за кермом автомобіля «Фольцваген», не виключають, з огляду на пояснення свідка ОСОБА_9 , який стверджує, що особисто бачив під час керування транспортним засобом за кермом ОСОБА_1 , винуватості останнього у керуванні 21 березня 2020 року цим автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

Окрім того, пояснення свідка ОСОБА_6 та ОСОБА_4 суд вважає неправдивими, оскільки вони не узгоджуються між собою, зокрема, в частині того, де в салоні автомобіля сидів ОСОБА_1 на час події, а де сидів ОСОБА_4 , хто саме відігнав автомобіль від паркану безпосередньо відразу після наїзду на паркан.

Згідно з ч. 2 ст. 36 КпАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КпАП України, до водія ОСОБА_1 належить застосувати адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме, у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 420 гривні 40 копійок.

Керуючись ст. ст. 33, 36, 40-1, 124, ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі частини другої статті 308 КпАП України у разі несплати ОСОБА_1 штрафу протягом 15 днів, постанову про накладення штрафу надіслати для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем його проживання.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративних правопорушень з ОСОБА_1 стягнути подвійний розмір штрафу 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Матеріали справ про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 № 157/412/20 (провадження №3/157/311/20) за ч. 1 ст. 130 КпАП України та № 157/413/20 (провадження №3/157/312/20) за ст. 124 КпАП України об`єднати в одне провадження.

Об`єднаному провадженню присвоїти номер 157/412/20 (провадження №3/157/311/20).

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Камінь-Каширський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Дата виготовлення повного тексту постанови 16 год. 22 травня 2020 року.

Суддя: О. В. Антонюк