справа №619/3067/20
провадження №3/619/1819/20
Постанова
іменем України
23 червня 2020 року Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Нечипоренко І.М., за участю секретаря судового засідання Носачової І.В., захисника Чуприни З.М., розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тарасівка, Зінківського району,
Полтавської області, громадянина України, командира установки І
стартового взводу І стартової батареї І зенітного ракетного
дивізіону, військова частина НОМЕР_1 , одруженого, з середньою
освітою, має синів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та Назарія,
ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,
26 травня 2020 року тимчасово виконуючим обов`язки начальника відділення організації, охорони, патрульно-постової служби, розшуку та діяльності Військової служби правопорядку у гарнізонах Харківського зонального відділу Військової служби правопорядку л-м ОСОБА_3 складено протокол ДНХ-2/76, згідно даним якого 23.05.2020 приблизно з 19-00 до 20-00 години командир установки І стартового взводу І стартової батареї І зенітного ракетного дивізіону, молодший сержант військової служби за контрактом ОСОБА_1 , перебуваючи на території військового містечка № НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 км, самостійно вживав спиртні напої, а саме 2 літра пива «Чернігівське» та о 23-40 год у приміщенні чергового контрольно-пропускного пункту військового містечка № НОМЕР_2 був виявлений заступником командира дивізіону з озброєння командиром батареї військового містечка № НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 та офіцером відділення Військової служби правопорядку ХЗВВСП старшим лейтенантом ОСОБА_4 за підозрою перебування в стані алкогольного сп`яніння. 24.05.2020 приблизно о 00 год 20 хв молодшому сержанту ОСОБА_1 запропоновано пройти освідчення у приміщенні чергового контрольно-пропускного пункту військового містечка № НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, на що він погодився. Таким чином, молодший сержант ОСОБА_1 за вищевикладених обставин, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а саме: вжив спиртні напої та перебував в нетверезому стані на території військової частини.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав частково просив закрити провадження по справі за відсутністю складу події та пояснив, що в той день алкогольні напої на території військової частини не вживав, а вживав їх у іншому місці, оскільки це був вихідний день. Після обіду 23.05.2020 він повернувся до військової частини і біля будинку, де він проживає з сімєю косив траву на дитячому майданчику та у пляшку з-під пива налив води, це помітив офіцер і вирішив, що він вживає пиво. Після чого, він був викликаний на КПП де співробітник ВСП провів освідоцтво на якомусь апараті, який стояв на столі. При цьому, в телефонному режимі з кимось консультувався з приводу користування цим апаратом. До медичного закладу йому не пропонували поїхати. Доган за час несення служби не має, а має заохочення.
Захисник у судовому засіданні просила провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, зазначивши, що протокол складено не в день виявлення правопорушення та не у відповідності до встановленої форми. Крім того, освідування проведено з порушенням, оскільки здійснено не медичним працівником у закладі охорони здоров`я, а працівником ВСП.
Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 252 КпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Як передбачено ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Порядок складання та оформлення протоколів про військові адміністративні правопорушення передбачено «Інструкцією зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення», затвердженою наказом Міністерства оборони України №374 від 18 липня 2017 року ( далі Інструкція) та ст.ст. 254, 256 КУпАП.
Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Частиною 2 ст. 254 КУпАП передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, тоді як події мали місце 23-24.05.2020 та того ж дня і була виявлена особа, у відношенні якої складено протокол, при цьому, протокол складено 26 травня 2020 року та відсутні відомості про будь-які труднощіз виявленням правопорушника і не зазначено причин спливу значного проміжку часу між виявленням особи правопорушника і часом складення протоколу.
Крім того, за змістом ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, в т.ч. прізвища, адреси свідків, якщо вони є.
У п. 7 розділу ІІ Інструкції визначено, що якщо є свідки правопорушення та потерпілі, до Протоколу вносяться їх прізвища, імена та по батькові, а також адреси місць проживання.
Так, у акті № 62 (без дати) містяться відомості про свідків, які у порушення вимог п. 7 Інструкції та ст. 256 КУпАП, не зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.
Частина 3 статті 172-20 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення в умовах особливого періоду таких дій:
1) розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів;
2) поява військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння;
3) виконання військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння;
4) відмова військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Так, ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що 23 травня 2020 року був вихідний день. Він перебував на території військового містечка і займався особистими справами та був запрошений на КПП, куди прибув за першою вимогою та де було проведено освідування на виявлення стану алкогольного сп`яніння.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ДНХ-2/76 від 26.05.2020 ОСОБА_1 ставиться у провину, що він перебуваючи на території військового містечка № НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 самостійно вжив спиртні напої, а саме 2 л пива «Чернігівське» та був виявлений у приміщенні чергового КПП військового містечка № НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 .
Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів, що військове містечко № НОМЕР_2 є територією саме військової частини НОМЕР_1 , як того вимагає диспозиція ч. 1 ст. 172-20 КУпАП та у протоколі не зазначено і не надано відповідних доказів, чи знаходився ОСОБА_1 23.05.2020 при виконанні службових обов`язків.
Водночас, згідно діючого адміністративного законодавства, єдиним процесуальним документом, який може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення.
При цьому, суд під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, не може вийти за межі даних протоколу.
Оскільки зміст протоколу про адміністративне правопорушення про фактичні обставини справи та опис обставин, установлених при розгляді справи про адміністративне правопорушення містить суттєві протиріччя, тому він є недопустимим доказом.
Суд повинен обґрунтовувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».
Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (у ст. 62 Конституції України).
Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.
У випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Суд не бере до уваги письмові пояснення ОСОБА_1 про визнання вини, які були надані ним посадовій особі при складанні протоколу, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: свобода від самовикриття та право не свідчити проти близьких родичів та членів сім`ї.
Згідно з ч. 1 ст. 18 КПК України, жодна особа не може бути примушена визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення.
Слід врахувати, що складання протоколу є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Обвинувальний акт процесуальний документ, яким слідство висуває обвинувачення особі у вчиненні злочину і яким завершується досудове розслідування. В обвинувальному акті викладаються юридично значимі обставини злочину і надається його юридична кваліфікація. Прецедентна практика ЄСПЛ, застосовуючи критерій суворості покарання за вчинення адміністративного правопорушення, відносить адміністративні правопорушення до кримінально-правової сфери з усіма гарантіями визначеними Конвенцією.
Отже, необхідність встановлення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення прирівнюється до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, вказаних в обвинувальному акті, серед яких є необхідність встановлення винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення
Згідно ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
На підтвердження винуватості ОСОБА_1 , крім протоколу ДНХ-2/76 від 26.05.2020, надано результат тесту «АлконтМ», з якого не можливо встановити всі необхідні дані через неякісне його виготовлення, викладені в ньому відомості є нерозбірливими для читання, та його зміст не є беззаперечно зрозумілим сторонньому спостерігачу.
Доводи захисника про відсутність складу адміністративного правопорушення за ст.172-20 ч.3 КУпАП є слушними, оскільки порушена медична процедура освідоцтва щодо виявлення стану алкогольного сп`яніння, виходячи з наступного.
Відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров`я СРСР від 08.09.1988 р. № 694 «Про заходи щодо подальшого вдосконалення огляду для встановлення факту вживання алкоголю та стану сп`яніння» тимчасова інструкція про порядок медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю та стану сп`яніння є доповненням вищевказаного наказу. Зазначений наказ включений до Переліку наказів МОЗ СРСР, які застосовуються в Україні, що додається до вказівки Міністерства охорони здоров`я України від 28 травня 1996 р. №165.
Згідно тимчасової інструкції лікар (фельдшер), що проводить огляд, складає протокол медичного огляду за встановленою формою у двох примірниках. У протоколі докладно викладаються відомості про зовнішній вигляд оглянутого, його поведінку, емоційний фон, мову, вегето-судинні реакції, стан рухової сфери. При цьому слід зазначити скарги оглянутого, його суб`єктивну оцінку свого стану. Крім того, при оцінці стану необхідно відзначити наявність або відсутність запаху алкоголю і вказати результати лабораторних досліджень. Основою медичного висновку з питання станів, пов`язаних зі споживанням алкоголю, повинні бути дані всебічного медичного огляду. Після його завершення проводиться відбір повітря, що видихається або біологічних рідин організму для дослідження їх на наявність алкоголю. Лабораторні дослідження (повітря, що видихається, сечі, слини) під час проведення огляду є обов`язковими. Лікар при складанні висновків повинен встановити одне з наступних станів - стан одурманювання, викликаний наркотичними або іншими речовинами, в тому числі обов`язково зазначити встановлену речовину.
Як вбачається з матеріалів справи, з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння офіцером відділення Харківського ЗВ ВСП ст. л-ом ОСОБА_5 , проведений огляд за допомогою приладу «Алконт-М» і при цьому, не надано висновок лікаря, як того вимагає встановлений порядок, отже, проведений огляд суперечить вимогам наведених нормативних актів.
Пунктом 12 розділу ІІ Інструкції встановлено, що до Протоколу долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про військове адміністративне правопорушення покладається на уповноважену посадову особу, яка складає Протокол.
Вищевказаних положень Інструкції виконано не було.
Отже, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б указували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно з ч. 3 ст. 284 КУпАП, постанова про закриття виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.
Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя
постановив:
Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області.

Суддя І. М. Нечипоренко