Справа № 278/670/20
Провадження №3/278/398/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 квітня 2020 року, суддя Житомирського районного суду Житомирської області Зубчук І. В. розглянувши матеріали, які надійшли з Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, працюючого водієм Центру екстренної медичної допомоги, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

06 березня 2020 року о 10 год. 20 хв. гр. ОСОБА_2 на а/д В.Піч-Троянів-Червоне керував автомобілем марки «RENAULD MASTER», державний номерний знак НОМЕР_1 , при зустрічному роз`їзді в порушення вимог п.13.3 ПДР України, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем марки «VOLKSWAGEN», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався назустріч.

В цей же час, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN», державний номерний знак НОМЕР_2 , 06 березня 2020 року о 10 год. 20 хв. на а/д В.Піч-Троянів-Червоне, де, в порушення вимог п.13.3 ПДР України, при зустрічному роз`їзді не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем марки «RENAULD MASTER», державний номерний знак НОМЕР_1 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, обидва автомобілі отримали технічні пошкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину не визнав та пояснив, що керував автомобілем в час і день зазначений в протоколі, про те зіткнення автівок сталось не з його вини .

ОСОБА_1 в судовому засіданні винним себе не визнав та надав аналогічні пояснення щодо обставин виникнення дорожньо-транспортної пригоди за його участі та участі водія ОСОБА_2 , наголосивши, що у зіткненні його вини не має.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, які притягуються до відповідальності, судом встановлено, що винуватість ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: даними схеми місця ДТП з переліком та світлокопіями видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів, письмовими поясненнями учасників пригоди.

Виходячи із змісту Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (пункти 1.3, 1.4).

У відповідності до п.13.3 ПДР України, водію під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Вказаних вимог Правил дорожнього руху ОСОБА_2 та ОСОБА_1 обопільно не дотримались, внаслідок чого відбулось зіткнення, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

За таких обставин, суд вбачає в діях ОСОБА_2 та ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи із положень ст.23 КУпАП, зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Із змісту частини другою згаданої статті вбачається, що при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність судом не враховуються.

З огляду на викладене, суд вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення на ОСОБА_2 та ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення у виді штрафу в межах санкції ст.124 КУпАП України у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки саме таке стягнення буде сприяти вихованню правопорушників у дусі додержання законів України, а також запобігати вчиненню ними нових правопорушень.

Вирішуючи питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , суд наголошує, що у відповідності до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний, зокрема, з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо (стаття 280 КУпАП).

Так, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюються органом (посадовою особою) на підставі доказів у справі про адміністративне правопорушення, тобто будь-яких фактичних даних, на основі яких встановлюються зазначені обставини. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За таких обставин, враховуючи фактичні обставини зіткнення, беручи до уваги досліджені докази у їх сукупності та пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди, суд дійшов висновку про наявність допустимих та переконливих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_2 та ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, «поза розумним сумнівом».

Питання про судовий збір вирішено судом у порядку ст.401 КУпАП, згідно з якою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку таке стягнення накладено.

Керуючись ст.ст.283, 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

Постанова може бути оскаржена прокурором, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови до Житомирського апеляційного суду.

Постанова може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя: І.В.Зубчук