ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3499/20
провадження № 3/753/2025/20
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2020 р. Суддя Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О., розглянувши адміністративну справу про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, командира військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-13 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Дарницького районного суду м. Києва з Центрального управління Військової служби правопорядку по м. Києву і Київській області 20.02.2020 надійшов протокол про адміністративне правопорушення КИ №18 від 19.02.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-13 КУпАП, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, діючи у порушення положень ст. 17 Конституції України, ст. ст. 2, 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, умисно вчинив зловживання своїм службовим становищем в інтересах третіх осіб (полковника ОСОБА_2 ) в умовах особливого періоду віддавши 01.02.2020 року усний наказ підлеглому йому військовослужбовцю водію гаража військової частини НОМЕР_1 солдату ОСОБА_3 здійснити завантажувально-розвантажувальні роботи сміття та залишків будівельних матеріалів, розміщених за місцем проживання полковника ОСОБА_2 , тобто незаконно використавши останнього для виконання завдань, не пов`язаних з військовою службою, тим самим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-13 КУпАП.
До судового засідання ОСОБА_1 не прибув, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи. Також подав письмові заперечення, в якиї вину у вчиненні правопорушення не визнав, пояснив, що в його діях не було корисливої мети та прямого умислу, а отже відсутні ознаки вчинення правопрушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-13 КУпАП, тому просить закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП під час відсутності особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За таких обставин, суд вважає за можливе прийняти рішення по справі у відсутність належним чином повідомленого правопорушника ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає за необхідне закрити провадження у даній справі виходячи з такого.

Питання закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення врегульовано статтею 247 КУпАП.

Приписи цієї статті встановлюють обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення. Зокрема, відповідно до пункту 7 частини першої цієї статті до підстав, за наявності яких провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, віднесено закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 38 КпАП України, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 38 КпАП України у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження у судовому порядку можливе за одночасної наявності таких умов: - вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; - закінчення встановленого законом трьохмісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення правопорушення (при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення).

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, суд при здійсненні правосуддя повинен діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, системне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє суду дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею б Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Виходячи з вище викладеного, враховуючи, що на момент розгляду даної справи суд встановив, що закінчився строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , передбачений ч. 2 ст. 38 КпАП України, що є обставиною, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення, а тому провадження, згідно п. 7 ч. 1 ст. 247 КпАП України, підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 38, 274, 284 КпАП України, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-13 КУпАП - закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя: М.О. Заставенко