Справа № 308/4173/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2020 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Крегул М.М.., у присутності особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення які надійшли з Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області , за протоколом серії АПР18 №151504 від 24.04.2020 року, відносно гр.України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 ., за 173 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення, серії АПР18 №151504 від 24.04.2020року вбачається, що 07.04.2020 о 13 год. 00 хв., гр. ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , висловлювався нецензурною лайкою на гр. ОСОБА_2 , чим ображав його честь та гідність та вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

В судовому засідання особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що між ним та ОСОБА_2 дійсно того дня виник конфлікт, однак, нецензурними словами він його не ображав. Зазначив, що 07.04.2020р. перебував на подвірї свого будинку в АДРЕСА_2 , разом зі своєю дружиною, а ОСОБА_2 приїхав до нього додому та почав вчиняти сварку на подвір`ї , висловлювати погрози в його адресу. Вважає, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що 07.04.2020р. проїздив по АДРЕСА_2 с.Оноківці і біля будинку ОСОБА_1 побачив свою доньку ОСОБА_3 та хотів з нею поспілкуватись. Однак, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не дали йому можливості поюбачити дитину і почали його ображати. Заяву до поліції не мав наміру писати однак, коли дізнався, що відносно нього ОСОБА_4 подала заяву до РВП Ужгородського ВП то вирішив, теж написати заяву до поліції

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що 07.04.2020 року приблизно о 13 год. 00 хв. с. Оноківці по вул. Виноградна, біля дворогосподарства №6, бачив як між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виник конфлікт, вони голосно говорили, однак, не чув, щоб вони висловлювалися нецензурною лайкою. Зазначив, що в момент виникнення конфлікту біля дворогосподарства були ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_6 із малолітньою донькою.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 повідомила, що про сварку між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 їй відомо зі слів ОСОБА_4 і присутньою особисто не була 07.04.2020р. Однак, повідомила, що ОСОБА_8 неодноразово приходить до будинку в АДРЕСА_2 , де проживають ОСОБА_1 щоб зустрітись зі своєю донькою ОСОБА_9 та влаштовує сварки з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , відносно якого складено протокол, ОСОБА_2 , пояснення свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , переглянувши відеозапис події на DVD диску, яка мала місце 07.04.2020р. за адресою: АДРЕСА_2 , дослідивши матеріали справи, вважаю, що доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. у справі немає.

Стаття 245 КУпАП регламентує, що завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Виходячи із змісту ст. ст. 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та одних із засобів доказування у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Відповідно з диспозицією статті 173 КУпАП об`єктивну сторону складу дрібного хуліганства становлять такі діяння: 1) нецензурна лайка в громадських місцях; 2) образливе чіпляння до громадян; 3) інші подібні дії, за умови, що кожне із цих діянь порушує громадський порядок і спокій громадян, а обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього правопорушення є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії.

При цьому згідно пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 22.12.06 року «Про судову практику у справах про хуліганство», суди не повинні застосовувати заходи адміністративного стягнення, передбачені ст.173 КУпАП, щодо осіб, дії яких містять ознаки злочинів (самоуправство, завдання побоїв, заподіяння легких тілесних ушкоджень та інших) або проступків, що не є дрібним хуліганством.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку. Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій. Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

У статті 62 Конституції України проголошено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь .

Виходячи зі змісту ст. ст. 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та одних із засобів доказування у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно зі ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження вини ОСОБА_1 до протоколу додано письмові пояснення гр. ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 І ОСОБА_12 В ОСОБА_12 , Темнікової О.І ОСОБА_12 , Дяченко К.М ОСОБА_12 , сам протокол, однак зі змісту яких не вбачається наявності в діях ОСОБА_1 ознак обєктивної сторони вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Інших належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Таким чином, будь-яких даних про те, що ОСОБА_1 своїми діями порушив громадський порядок та спокій громадян у протоколі про адміністративне правопорушення, який складений на останнього немає.

В ході судового розгляду, також не встановлено що ОСОБА_1 вчиняв вказані в протоколі дії з хуліганських мотивів, що є обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення, який складений на ОСОБА_1 не наведено доказів, що останнім було порушено громадський порядок і спокій громадян, що є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони вказаного правопорушення. Осіб, чий спокій був порушений в результаті вчиненого ним діяння, не встановлено і відомості про такі відсутні в протоколі.

Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення зокрема, видно що формулювання обставин правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_1 за своїми ознаками не відповідає ознакам , закріпленим у ст.173 КУпАП.

Таким чином, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України регламентовано, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.

За змістом наведених вимог закону висновки судді щодо оцінки доказів мають вказуватись у точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, доходжу висновку, що провадження в справі слід закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 173, 283, 284 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову. Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду М.М. Крегул