ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2020 Справа №607/6279/20

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Гуменний П.П. розглянувши матеріали, які надійшли з Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Гр. ОСОБА_1 неналежно займається вихованням своїх малолітніх дітей ОСОБА_2 2015 р.н. та ОСОБА_3 2017 р.н., що виразилось в тому, що вона в період часу з 02 березня 2020 року по 14 березня 2020 року залишила дітей одних вдома, або на сторонніх осіб, та в цей час зловживала алкогольними напоями, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явилася з невідомих на те суду причин.

Справа перебуває на розгляді з 15 квітня 2019 року, тричі інформація про час та місце розгляду справи розміщувалася на сайті суду, однак, ОСОБА_1 жодного разу не цікавилася провадженням своєї справи, жодних клопотань до суду не подавала.

Як зазначає Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», в силу вимог частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням частини 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суддя бере до уваги те, що ОСОБА_4 було достеменно відомо про складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.184 КУпАП, підтвердженням чого є наявний в протоколі підпис останньої.

Також, слід зазначити, що судом було вжито усіх передбачених законом заходів для повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення на адресу, зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення, судових повісток на 28 квітня, 19 травня та 1 червня 2020 року. Однак вона до суду не з`явилася, про причини неявок не повідомила. Такі її дії, на думку судді, містять ознаки зловживання своїм процесуальним правом.

Беручи до уваги викладене, розгляд даної справи слід провести за відсутності ОСОБА_1 на підставі частини 1 ст. 268 КУпАП.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх повній сукупності, суд приходить до висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ознаками ч.1 ст.184 КУпАП доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 07 квітня 2020 року серії АПР18 548142; письмовою заявою та письмовими поясненнями ОСОБА_5 від 18 березня 2020 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 07 квітня 2020 року.

За даних обставин в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, а тому її слід притягнути до адміністративної відповідальності.

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді попередження.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 35, 40-1, 184, 221, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 420 (чотириста двадцять) грн. 40 (сорок) коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Апеляційна скарга може бути подана особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя П.П. Гуменний