Справа № 445/321/20
провадження № 3/445/200/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.05.2020року суддя Золочівського районного суду Львівської області Бакаїм М.В., з участю адвоката Москаля Я.О., правопорушника ОСОБА_1 .В. розглянувши матеріали, які надійшли з Золочівського ВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого в Струтинському спиртзаводі,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

18.02.2020 року о 00 годині 30 хвилин у м. Золочеві по вул. С.Стрільців Львівської області, ОСОБА_2 керував транспортним засобом "Ауді-80" номерний знак № НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу, чи проходження такого огляду у медичному закладі водій відмовився. Вказаними діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та тим самим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В суді ОСОБА_2 свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав. Пояснив, що 18.02.2020 року, близько першої ночі, він повертався з роботи додому та мав заїхати в маркет за продуктами. Недалеко від маркету він побачив, що за ним слідує поліцейський автомобіль, коли він зупинився то до нього підійшли поліцейські та звинуватили в тому, що він не включив сигнал повороту, але це не відповідало дійсності. Далі вони запропонували йому поїхати до лікарні для встановлення ступеню сп`ніння. Він погодився, однак вже в приймальному відділенні, коли лікар запропонував йому дихати в трубку, він запідозрив, що цю трубку йому подали вже розпечатаною. Через це він відмовився проходити освідування. Свідків ніяких не було. Його заперечень працівники поліції до уваги не взяли та склали на нього протокол про адміністративне правопорушення, що він, ніби-то, керував автомобілем в ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився в проходженні огляду для визначення ступеню сп`яніння.

Адвокат Москаль Я.О. в суді підтримав пояснення ОСОБА_2 , подав письмові пояснення та дав аналогічні за змістом пояснення. Просив провадження щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу правопорушення.

Допитаний в суді ОСОБА_3 , який був приведений до присяги та попереджений про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань та за відмову від давання показань згідно з ст.ст.384, 385 КК України, пояснив суду, що 18.02.2020 року , близько першої ночі, до нього, чергового лікаря КНП "Золочівська ЦРЛ", звернулися працівники поліції, щоб провести огляд для визначення стану сп`яніння ОСОБА_2 . Останній усіма способами ухилявся від проходження медичного огляду, заявив, щоб йому представили документи, бо апарату, який буде визначати ступінь його сп`яніння, він не вірить. ОСОБА_3 зазначив, щро апарат "Алкофоб 50505" має належні ліцензію та сертифікат, пройшов повірку в грудні 2019 рок . Трубку, яку він надав ОСОБА_2 , при ньому він розпаковував, упаковка не була пошкоджена та ним була підключена до апарату в присутності ОСОБА_2 . Однак, ОСОБА_2 відмовився категорично дихати у трубку.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_4 , який був приведений до присяги та попереджений про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань та за відмову від давання показань згідно з ст.ст.384, 385 КК України, пояснив суду, що 18.02.2020 року він перебував біля Золочівської лікарні і його поліцейські запросили засвідчити факт того, що ОСОБА_2 відмовляється проходити медичний огляд для визначення стану сп`яніння. Коли він підійшов у приймальне відділення, то побачив, що там перебував правопорушник, йому повідомили, що він відмовляється дихати в трубку Особисто він не розмовляв з ОСОБА_2 . Він власноручно в коридорі написав пояснення та підписав протокол про адміністравтине правопорушення. Чи перебував ОСОБА_2 18.02.2020 року в стані алкогольного сп`яніння йому не відомо.

Допитана ОСОБА_5 , яка була приведена до присяги та попереджена про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань та за відмову від давання показань згідно з ст.ст.384, 385 КК України, пояснила суду, що 18.02.2020 р., що вона як поліцейська, разом з двома іншими поліцейськими проходила патрулювання. При здійсненні патрулювання вони побачили автомобіль ОСОБА_2 , який різко звернув у бічну вулицю. не включивши поворота. Коли він зупинився на вимогу поліції, з ним були ще двоє невідомих осіб. Мова водія була не чіткою, пояснення він давав суперечливі, а з порожнини рота у нього відчувався запах алкоголю. ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду для визначення ступення сп`яніння як на місці зупинення патьрульними так і в лікувальному закладі, куди його було доставлено. Правопорушник написав письмову відмову. Також, додала , що на боді- камері несправнна настройка часу, тому були розбіжноті в часі між камерою та письмовими документами.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбаченні цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями ч.1 ст. 130 цього Кодексу передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП, судам слід враховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Згідно із п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України № 1452/732 від 09 листопада 2015 року, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем

закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Пунктом 15,16 розділу ІІІ цієї Інструкції передбачено, що за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.

В ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Незважаючи на невизнання вини у вчиненні правопорушення особою, що притягається до адміністративної відповідальності, його вина повністю та об`єктивно стверджується дослідженими судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 115622 від 18.02.2020 року, матеріалами відеофіксації адміністративного правопорушення, поясненнями свідків, актом № 27 медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння КНП "Золочівська ЦРЛ" від 18.02.2020 року, висновком № 27 КНП "Золочівська ЦРЛ" від 18.02.2020 року, відповідно до яких ОСОБА_2 відмовився від обстеження.

У судовому засіданні було оглянуто відеозапис події із камери, який був наданий суду адвокатом Москалем Я. ОСОБА_6 . З даного відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Вважаю, що факт того, що ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, не спростований самим проваопорушником та доведений доказами по справі,показами свідків.

Отже, в діях ОСОБА_2 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Керування в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху, тяжкість якого обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням. Зокрема, у стані сп`яніння істотно знижується увагу водія та швидкість його реакції, що зумовлює загрозу для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого водія та власності третіх осіб. Саме ця обставина і зумовила прийняття законодавцем Закону, яким було посилено відповідальності за керування в стані сп`яніння.

Підстав для закриття провадження у справі не вбачаю, тому що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості та які підтверджують вчинення правопорушником адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Таким чином, вина ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена у повному обсязі, обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення в судовому засіданні не встановлено. Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення в судовому засіданні не встановлено.

Судом також, у відповідності до вимог статті 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховується ступінь вини і матеріальний стан особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Призначаючи вид та розмір адміністративного стягнення, суд обирає стягнення в межах санкції, встановленої в межах стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) Постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку покладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме: 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 34, 35, 40-1, 130, 283, 284 КУпАП, -суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", стягнути з ОСОБА_2 - 420.40 гривень судового збору на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Золочівський районний суд Львівської області на протязі 10 днів з дня її винесення.

Суддя:М. В. Бакаїм