ун. № 759/6638/20
пр. № 3/759/3030/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2020 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Новик В.П., за участю адвокатів Сухарко А.В. та Журавльова О.С., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції м. Києва ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

03.04.2020 приблизно о 15 годині 30 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Land Rover», державний номерний знак НОМЕР_1 , на просп. Перемоги, 90-а в м. Києві, при перестроюванні не надав перевагу в русі автомобілю «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_2 , що рухався в попутньому напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтись, внаслідок чого здійснив із ним зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

До суду особа, стосовно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, не з`явився. ОСОБА_1 сповіщався належним чином про час, дату та місце розгляду справи для забезпечення доступу до правосуддя та можливості реалізувати своє право на захист. При розгляді справи захист інтересів ОСОБА_1 здійснювала адвокат Сухарко А.В.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , він 03.04.2020 приблизно о 15 год. 30 хв. керував автомобілем «Land Rover», державний номерний знак НОМЕР_1 та рухався по просп. Перемоги в м. Києві з центру в напрямку станції метро «Академмістечко» із невеликою швидкістю руху. Проїхавши міст над метро «Нивки», та, маючи намір здійснити маневр перестроювання у ліву смугу руху, завчасно включив показник повороту, переконався у безпечності маневру, а саме: надавши дорогу всім автомобілям, що рухались у смузі, на яку він перестроювався, почав маневр перестроювання. Він бачив у дзеркало заднього виду автомобіль «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_2 , що рухався у тій смузі, на яку він мав намір перестроїтись, на достатній відстані від нього. Розпочавши маневр перестроювання, він побачив, що автомобіль «Тойота» почав збільшувати швидкість руху, внаслідок чого маневр він не завершив та відбулось зіткнення із вказаним автомобілем.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні даного адміністративного правопорушення, його вина підтверджується як безпосередньо його поясненнями, а саме, що він здійснював маневр перестроювання, так і наступними доказами:

- поясненнями, які надав при розгляді справи ОСОБА_2 , згідно яких 03.04.2020 приблизно о 15 год. 30 хв. він керував автомобілем «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_2 та рухався по просп. Перемоги в м. Києві з центру в напрямку метро «Академмістечко». Проїхавши міст метро «Нивки», продовжив рух у своїй третій смузі руху, не змінюючи свого напрямку, та відчув удар з правої сторони автомобіля. Як він зрозумів пізніше, автомобіль «Land Rover», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснював маневр перестроювання в його смугу руху;

- поясненнями у судовому засіданні свідка ОСОБА_3 , який був пасажиром автомобіля «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_2 та підтвердив, що водій ОСОБА_2 будь-яких маневрів не здійснював, а рухався у своїй смузі руху.

Аналогічного змісту й письмові пояснення свідка ОСОБА_4 , яка також була пасажиром автомобіля «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_2 та зазначила, що водій автомобіля «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_2 рухався у своїй смузі, маневрів не здійснював;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_5 , яка зазначила, що була пасажиром автомобіля «Land Rover», державний номерний знак НОМЕР_1 . За кермом даного автомобіля був її чоловік ОСОБА_1 та вони рухалися по просп. Перемоги в м. Києві з центру в напрямку станції метро «Академмістечко». Під час виконання її чоловіком маневру перестроювання відбулося зіткнення з автомобілем «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_2 ;

- схемою місця ДТП, на якій зазначено місце вчинення ДТП, розташування автомобілів на проїзній частині, де є дорожня розмітка, із зазначенням пошкоджень транспортних засобів, їх характером та локалізацією;

- фотоматеріалами та оглянутим при розгляді справи відеозаписом із зображенням розташування автомобілів одразу після ДТП.

Як вбачається з пояснень осіб, які керували транспортними засобами та стали учасниками ДТП - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , саме водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Land Rover», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснював маневр перестроювання.

Факт здійснення ОСОБА_1 маневру перестроювання підтвердили очевидці даної ДТП - свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Дані пояснення осіб, причетних до ДТП, та свідків повністю узгоджуються із схемою місця ДТП, на якій зазначено: місце вчинення ДТП, розташування автомобілів на проїзній частині в момент зіткнення, наявну дорожню розмітку, пошкодження транспортних засобів, їх характер та локалізацію.

Вищезазначені докази також узгоджуються з фотоматеріалами та оглянутим при розгляді справи відеозаписом із зображенням розташування автомобілів одразу після ДТП. Так, автомобіль «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_2 розміщений у своїй смузі руху згідно дорожньої розмітки. Проте, автомобіль «Land Rover», державний номерний знак НОМЕР_1 розміщений між смугами руху, що свідчить про здійснення ним маневру перестроювання.

Дані докази узгоджуються між собою, є логічними, послідовними, а тому суддя визнає їх належними, допустимими, достатніми та кладе в основу даної постанови.

Відповідно до п. 10.3 ПДР України уразі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Отже, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 03.04.2020 приблизно о 15 годині 30 хвилин керував автомобілем «Land Rover», державний номерний знак НОМЕР_1 та рухаючись по просп. Перемоги, 90-а в м. Києві, здійснював маневр перестроюванння, не надавши при цьому переваги в русі автомобілю «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_2 , що рухався в попутньому напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтись, внаслідок чого здійснив із ним зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 10.3, 2.3б Правил дорожнього руху України та його дії за ст. 124 КУпАП кваліфіковані вірно.

Суддею відмовлено в задоволені клопотань ОСОБА_1 , надісланих 27.04.2020 та 12.05.2020, про направлення справи про адміністративне правопорушення щодо нього за підсудністю за місцем його реєстрації ( АДРЕСА_1 ), а саме: до Шевченківського районного суду м. Києва, оскільки відповідно до статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема ст. 124 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання правопорушників. Згідно роз`яснень, що містяться в п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 11.06.2004, питання про те, в який саме суду надіслати протокол про адміністративне правопорушення, вирішується відповідним органом внутрішніх справ. Крім того, справа про адміністративне правопорушення розглядається в приміщенні Святошинського районного суду м. Києва, за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 142, що територіально розміщений у Шевченківському районі м. Києва та поряд з місцем проживання особи, стосовно якої складено даний протокол про адміністративне правопорушення.

Крім того, суддею відмовлено в задоволенні клопотання захисника про виклик в якості свідка інспектора патрульної поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, як не обґрунтоване, оскільки захисником не було зазначено жодних порушень при складанні протоколу, а інспектор не був безпосереднім очевидцем ДТП, свою позицію він виклав у протоколі про адміністративне правопорушення.

Суддею відмовлено в задоволені клопотання захисника про витребування доказів, а саме - відеозапису з камер відеоспостереження, оскільки до суду не надано жодних доказів щодо наявності такого відеозапису, його володільця та неможливості його отримання захисником при зверненні з адвокатським запитом. Для з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення даної справи, на суд не може бути покладена функція збирання доказів, оскільки таким чином буде порушено принцип змагальності.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих відповідальність обставин під час вчинення даного правопорушення, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчиненню нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.

Також приходжу до висновку, що в даному випадку таке стягнення як штраф буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення та повністю відповідатиме меті його застосування, у зв`язку з чим, не вбачаю підстав для накладення іншого більш суворого виду стягнення такого як позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі викладеного й ст. 124 КУпАП, керуючись ст. 27, 33, 36, 40-1, 283-285, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати виним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді у виді 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, який становить 420 гривні 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя: В.П. Новик