справа № 415/2978/20
провадження № 3/415/752/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" травня 2020 р.. місто Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Старікова М.М., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Лисичанська, Луганської області, громадянки України, не працюючої, не є особою з інвалідністю, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

30 березня 2020 року о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї доньки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , влаштувала сварку, в ході якої висловлювалась на адресу останньої грубою нецензурною лайкою, внаслідок чого завдала шкоди її психічному здоров`ю.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП визнала повністю. З приводу вчиненого правопорушення, ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що дійсно, 30 березня 2020 року приблизно о 20 годині 00 хвилин, вона, знаходилась за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 . Між нею та її донькою - ОСОБА_3 виникла сварка на побутовому ґрунті, в ході якої вона стала ображати останню нецензурною лайкою, виганяла її з дому, після чого подруга доньки викликала співробітників поліції, які склали у відношенні неї адміністративний протокол, копію якого вона отримала. У вчиненому щиро розкаялась, свою провину усвідомила, зобов`язалась більш подібного не вчиняти і просила суд суворо її не наказувати, оскільки вона вперше притягується до адміністративної відповідальності та на даний час вони з донькою примирилися.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що за адресою: АДРЕСА_1 , вона проживає однією сім`єю з матір`ю ОСОБА_1 30 березня 2020 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, її мати вчинила з нею сварку, в ході якої висловлювалась на її адресу грубою нецензурною лайкою, виганяла її з дому, з приводу чого її подруга ОСОБА_4 викликала поліцію. В судовому засіданні просила суд суворо не наказувати її матір - ОСОБА_1 , оскільки вони примирилися.

Суд, вислухавши пояснення правопорушниці ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 та дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що винність ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у суді: крім визнання своєї провини правопорушницею в судовому засіданні, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які відповідно до ст. 251 КУпАП суд визнає належними, допустимими, та які повністю доводять провину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі:

- поясненнями ОСОБА_2 , згідно яких, 30 березня 2020 року її матір - ОСОБА_1 , на побутовому ґрунті вчинила сварку, в ході якої остання висловлювалась на її адресу грубою нецензурною лайкою, виганяла її з дому (а.с.7).

Сім`я, згідно з положеннями ст. З Сімейного кодексу України, є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.1 вищезазначеного Закону, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Враховуючі вищенаведене, суд вважає, що дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП органом поліції кваліфіковані правильно, як вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру, внаслідок яких була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Вирішуючи питання про застосування до правопорушниці виду адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд враховує, що відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень, як самою порушницею, так і іншими особами.

При призначенні стягнення, суд відповідно до ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: ОСОБА_1 не працює, не є особою з інвалідністю, вперше притягується до адміністративної відповідальності, просила суд суворо її не наказувати, зобов`язалась більш подібного не вчиняти, свою провину визнала повністю, щиро розкаялась.

В якості обставин, що згідно зі ст. 34 КУпАП, пом`якшують відповідальність правопорушниці, суд приймає до уваги повне визнання своєї провини та щире розкаяння винної.

Обставин, що згідно зі ст. 35 КУпАП, обтяжують відповідальність правопорушниці, суд не вбачає.

Однак, з урахуванням обставин вчиненого правопорушення, оцінивши надані докази у їх сукупності, враховуючи всі обставини справи, які свідчать про малозначність вчиненого правопорушення, приймаючи до уваги думку потерпілої ОСОБА_2 , яка примирилась з матір`ю та просила суворо не наказувати останню, дані про ОСОБА_1 , яка визнала свою провину, щиро розкаялась, крім того, є підстави вважати, що вона не буде допускати подібного надалі, суд вважає за можливим застосувати до останньої ст.22 КУпАП та звільнити її від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 36, ч.1 ст.173-2, 221, 284, 285, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, і обмежитись усним зауваженням, справу провадженням закрити.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд.

Суддя: М.М. Старікова