490/1546/20 26.05.2020
н/п 3/490/1380/2020
Справа № 490/1546/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 травня 2020 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Гречана С.І. за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності, прокурора Вільчака І., розглянувши справу про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка на момент вчинення правопорушення працювала на посаді головного спеціаліста юридичного відділу виконавчого апарату Миколаївської районної ради у Миколаївській області, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , обіймаючи посаду головного спеціаліста юридичного відділу виконавчого апарату Миколаївської районної ради у Миколаївській області, будучи державним службовцем категорії «В» посад державної служби та суб`єктом, на якого розповсюджується дія Закону України «Про запобігання корупції», зокрема і обов`язки щодо вчасної подачі декларацій, несвоєчасно подала декларацію за 2017 рік, чим порушила вимоги ч. 1 ст. 45 ЗУ "Про запобігання корупції" та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, про що старшим оперуповноваженим Управління захисту економіки в Миколаївській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України Гурєєвим О.В. 27.08.2019 р. був складений протокол №267.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 визнала факт вчинення нею правопорушення за вказаних вище обставин.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що на посаді головного спеціаліста юридичного відділу виконавчого апарату Миколаївської районної ради у Миколаївській області працювала до травня 2018 року. Декларація за 2017 рік нею була подана несвоєчасно через технічні помилки у системі.

Крім власних пояснень ОСОБА_1 , її вина у вчиненні зазначеного вище правопорушення підтверджується доказами, наявними в матеріалах адміністративної справи.

Ставити під сумнів дані докази у суду немає підстав, оскільки вони отримані у відповідності до вимог закону.

Таким чином, на підставі зібраних у справі доказів суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, що виразилося у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Проте, згідно з вимогами ч. 3 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

З даної норми вбачається, що строк накладення стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, має відраховуватися з дня його виявлення.

Разом з цим, діючим законодавством чітко не визначено, що слід розуміти під виявленням правопорушення.

Згідно з вимогами ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності. Вказане ЄСПЛ зокрема висловлює у рішеннях "Єлоєв проти України" від 06 листопада 2008 року, "Фельдман проти України" від 08 квітня 2010 року, "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року, тощо.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі "Щокін проти України" визначено концепцію якості закону, з вимогою, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу "якості закону". В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Така правова позиція узгоджується зі ст.8 Конституції України, відповідно до якої, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

З матеріалів справи вбачається, що датою виявлення правопорушення в даному випадку є 27.08.2020 року, тобто дата складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , оскільки, як зазначено в протоколі, саме в цей день посадовою особою органу Національної поліції надана оцінка зібраним доказам у їх сукупності. Проте, з цим погодитись неможна, оскільки зазначене не узгоджується з принципом правової визначеності, оскільки несвоєчасне проведення ефективної адміністративної перевірки не може бути підставою для штучного подовження строків, визначених у ст. 38 КУпАП.

Навіть не приймаючи до уваги оприлюднення 29.01.2019 року і загальнодоступність подачі ОСОБА_2 декларації, станом на 29.01.2019 року спеціально уповноважений орган у сфері протидії корупції (згідно з положеннями ст.1 Закону України "Про запобігання корупції") володів достатньою інформацію про вищевказаний факт.

Такий висновок узгоджується і з правовою позицією, викладеною у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 25 травня 1998 року "Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов`язані з корупцією.

Таким чином, на момент розгляду судом справи закінчились строки, передбачені ст.38 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що провадження у справі відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з закінченням строків притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247, 283-285 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, закрити у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва.

Суддя С.І. Гречана