справа № 3/325/223/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2020 року смт. Приазовське

Суддя Приазовського районного суду Запорізької області Діденко Є.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Приазовського ВП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

В С Т А Н О В И В:

12 травня 2020 року о 01 годині 10 хвилини ОСОБА_1 , керував автомобілем ВАЗ 2104 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 по вул. Дружби в смт. Приазовське Приазовського району Запорізької області з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, млява мова, нестійка хода). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу Drager Alcotest 6810 чи в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність частиною 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні правопорушник визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, щиро розкаявся.

Встановлено, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується дослідженими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 379406 від 12.05.2020 року, копією постанови серії ЕАМ № 2519845 від 12.05.2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у розмірі 170 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 12.05.2020 року, в яких він не заперечує обставини, викладені в протоколі БД № 379406 обставини; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 12.05.2020 року, згідно яких 12.05.2020 року о 01:10 годині вони були свідками факту відмови ОСОБА_4 від проходження огляну на стан сп`яніння, диском DVD+R, на якому зафіксований факт скоєння ОСОБА_1 12.05.2020 року правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, іншими матеріалами справи.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

Згідно протоколу, ОСОБА_1 має посвідчення водія НОМЕР_3 , видане 26.04.2019 року ТСЦ 2343.

Враховуючи особу правопорушника, ступінь його провини та обставини скоєння адміністративного правопорушення, суддя прийшов до висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в межах санкції даної статті з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 4 Закону України Про судовий збір необхідно стягнути з правопорушника на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 гривень.

Крім того, під час розгляду справи ОСОБА_1 просив відстрочити виконання постанови в частині стягнення штрафу, оскільки сума штрафу є значною і він не має можливості одразу сплатити штраф, зазначив, що має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, на підтвердження чого надав копії свідоцтв про їх народження та копію посвідчення батьків багатодітної сім`ї БС № 329605.

Статтею 301 КУпАП передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, виправних чи громадських робіт або роблять її виконання неможливим, орган (посадова особа), який виніс постанову, може відстрочити її виконання на строк до одного місяця. Відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Таким чином, КУпАП передбачає право суду застосувати відстрочку виконання постанови, за наявності для цього підстав, в тому числі щодо стягнення штрафу, але не визначає порядку і строків застосування такої відстрочки. Положення про відстрочку виконання постанови до одного місяця застосовуються виключно до стягнень, відмінних від штрафу.

Хоча за національним законодавством існує чітке розмежування між адміністративною і кримінальною відповідальністю, норми КУпАП так само як і Кримінального кодексу України мають каральний характер, і санкції у виді штрафів за деякі адміністративні правопорушення навіть перевищують розміри штрафів за злочини.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував про розповсюдження гарантій ст. 6 Конвенції у її кримінальній частині на осіб, які обвинувачуються у вчиненні адміністративних правопорушень («Лучанінова проти України», «Гурепка проти України»). Таких же висновків дотримується комітет ООН з прав людини при застосуванні статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права (справа « ОСОБА_5 проти Російської Федерації»).

Нормами Кримінального кодексу України передбачено право суду розстрочити сплату штрафу до одного року з урахуванням майнового стану особи (ч. 4 ст. 53 КК України).

Як відстрочка так і розстрочка виконання штрафу мають на меті дотримання розумної пропорційності між накладеним стягненням і конкретним становищем особи, щоб таке стягнення не було завідомо надмірним тягарем, і було можливим до виконання.

Суд враховує, що сума штрафу за ч. 1 ст. 130 КУпАП є значною, а особа, яка притягається до відповідальності є батьком багатодітної сім`ї і на його утриманні перебувають троє неповнолітніх дітей.

Таким чином, оскільки положення КУпАП передбачають право суду застосувати відстрочку виконання постанови у виді штрафу, відсутність деталізації порядку і строку її застосування не можуть нівелювати право на відстрочку виконання загалом, і тому суд вважає справедливим врахувати майновий стан особи і застосувати відстрочку виконання постанови у справі в частині стягнення штрафу на строк до трьох місяців.

При вищевикладеному, керуючись ст. 221, 283, ч. 1 ст. 130, 301, 303 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) гривень на рахунок UA0008001, Банк отримувач: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 21081300, , з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1(один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок на рахунок UA0026001 (отримувач: ГУК у м.Києві, м.Київ, 22030106), код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106).

Відстрочити виконання постанови в частині стягнення штрафу на три місяці з моменту набрання нею законної сили.

У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Роз`яснити правопорушнику, що у разі несплати штрафу у встановлений ст. 307 КУпАП строк, постанова буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст. 308 КУпАП з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Приазовський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Є.В. Діденко