Справа № 534/423/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2020 року м. Горішні Плавні
Комсомольський міський суд Полтавської області у складі головуючого судді Солохи О.В., з участю секретаря судового засідання Чебикіної Н.А., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Комсомольська Полтавської області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого машиністом насосних установок на ТОВ «Єристівський ГЗК», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 , - за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

На розгляд Комсомольського міського суду Полтавської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення складений 07.03.2020 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Виходячи із змісту вказаного протоколу, 07.03.2020 о 13 год. 15 хв. по вул.Строни у м.Горішні Плавні ОСОБА_1 керував автомобілем марки «AUDI-A4», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , винним себе не визнав, заперечив зазначені у протоколі обставини та факт вживання алкоголю. Разом з тим, пояснив, що був зупинений у м.Горішні Плавні працівниками патрульної поліції з незрозумілих йому на те підстав, про причину його зупинки працівником поліції не пояснено, проти проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі не відмовлявся.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності, оцінивши досліджені в судовому засідання докази з точку зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, суд приходить наступників висновків.

Згідно із ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний, зокрема, з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо (стаття 280 КУпАП).

Так, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюються органом (посадовою особою) на підставі доказів у справі про адміністративне правопорушення, тобто будь-яких фактичних даних, на основі яких встановлюються зазначені обставини. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно із протоколом серії ОБ №085230 від 07.03.2020 органом поліції Гаврилюку І.С. поставлене за провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, диспозицією якої передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктами 2,3,4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністра охорони здоров`я, України та Міністра внутрішніх справ України № 1452/735 від 09.11.2015 визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

За змістом ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Процедура направлення водіїв для проведення огляду визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103.

Згідно із п.3 зазначеного Порядку, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Як убачається з одного із уривку відеозапису, доданого поліцейським до матеріалів справи, що датується у часі раніше, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на вживання алкоголю на місці зупинки та медичному закладі, проте згодом ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі та саме останній наполягав працівникам поліції проїхати до медичного закладу з метою проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується іншим уривком з відеозапису, котрий датується у часі пізніше за перший фрагмент відеозапису.

Крім того, як встановлено у судовому засіданні під час дослідження доказів, зокрема відеозапису, попре згоди водія на проходження зазначеного огляду у медичному закладі, працівник поліції схиляв водія відмовитись від проходження огляду та наголошував безліч разів на тому, що водій не хоче їхати до медичного закладу, що підтверджується відеозаписом.

З дослідженого відеозапису також не убачається причина зупинки автомобіля, за кермом якого знаходився ОСОБА_1 , адже на відео мається інформація руху автомобіля ОСОБА_1 на зустріч руху автомобіля патрульної поліції. При цьому не вбачається, що ОСОБА_1 порушував правила дорожнього руху України.

На переконання суду вказані дії працівника поліції свідчать про упереджене ставлення саме до цього водія, оскільки останньому навіть не було повідомлено про причини його зупинки.

За змістом ст.ст.6, 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні надав суду висновок щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, згідно якого останній за власної ініціативи 07.03.2020 пройшов вказаний огляд, де зазначено, що ознак сп`яніння у ОСОБА_1 не виявлено.

До протоколу про адміністративне правопорушення приєднані письмові пояснення свідків, у присутності яких на місці зупинки водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Будучи повідомленими про дату, час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, свідки правопорушення, що вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, до суду не прибули, що позбавляє суд можливості безпосереднього дослідження їхній показів.

Між тим, суд зазначає, що належної фіксації порушення працівниками поліції забезпечено не було. Замість повного та безперервного відеозапису фіксації порушення, працівниками поліції надано уривок відеозапису, який не дає можливість встановити дійсні обставини справи, зокрема, чи роз`яснювались права свідкам та особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Інших доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 суду надано не було.

Суд вказує, що у відповідності до положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У відповідності до ст.62 Конституції України, як норми прямої дії, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника. Отже, суд зобов`язаний дослідити усі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності.

Таким чином, зважаючи на обставини складення протоколу, беручи до уваги досліджені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність належних, допустимих, достатніх та переконливих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, «поза розумним сумнівом», що є підставою для закриття провадження у справі.

Керуючись п.1 ст.247, ст.ст.283, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Солоха

Особи, які беруть участь у справи, мають право ознайомитися із повним текстом постанови та отримати її копію після 18 травня 2020 року в приміщенні Комсомольського міського суду Полтавської області.