Справа № 647/1093/20
№ провадження 3/647/931/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2020 року Суддя Бериславського районного суду Херсонської області Корсаненкова О.О., вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції в Херсонській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КпАП України,

встановив:

До Бериславського районного суду Херсонської області з Управління патрульної поліції в Херсонській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 25.04.2020 року відносно ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КпАП України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що у 2019 році перебув на заробітках, проте кожного місяця здійснював переказ аліментів на утримання своєї дитини. Його колишня жінка забула надати ці відомості до ДВС, тому йому нарахували заборгованість по аліментам та тимчасово обмежили у праві керування транспортними засобами та у інших правах. Про ці обмеження ОСОБА_1 не знав, а дізнався тільки після складення протоколу. Після цього він поїхав до ДВС, надав відповідні документи про перекази, з`ясувалося, що заборгованості у нього немає. Державним виконавцем 05.05.2020 року було винесено постанови про скасування всіх обмежень. Колишня жінка не має до нього жодних претензій.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення від 25.04.2020 року, ОСОБА_1 25.04.2020 року о 10-40 год. в м.Херсоні по вул.Поповича, 13, керував т/з будучи позбавленим, тобто тимчасово обмеженим в праві керування т/з від 29.03.2020 року Бериславським районним відділом державної виконавчої служби №55289466, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.126 КпАП України.

Згідно постанови державного виконавця Бериславського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 29.03.2020 року, яка винесена у виконавчому провадженні ВП №55289466 з приводу виконання судового наказу №647/2862/17, виданого 26.10.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 , встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що не має та не мала претензій до ОСОБА_1 з приводу сплати аліментів. Останній кожного місяця переказував їй грошові кошти, а коли повернувся до України надавав особисто гроші на утримання дитини. Вона раз на півроку зверталася до ДВС за довідкою, проте їй не повідомляли, що існує заборгованість по аліментам. Її також не повідомляли про винесення відносно ОСОБА_1 постанов про заходи примусового виконання. На даний час вже з`ясувалося, що ніякої заборгованості у ОСОБА_1 не було, всі обмеження щодо нього скасовані.

Відповідно до ст.7 КпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За положеннями ст.ст.245, 251, 252, 280 КпАП України, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Частина 3 ст.126 КпАП України передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони даного правопорушення є провина суб`єкта правопорушення, яка полягає в тому, що суб`єкт правопорушення, усвідомлюючи встановлені стосовно нього обмеження у праві керування транспортними засобами, здійснював керування ними.

Проте , як вбачається із долученої до матеріалів копії постанови державного виконавця про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості по сплаті аліментів у повному обсязі - жодні підтвердження ознайомлення чи направлення останньому для відома даної постанови, в матеріалах справи відсутні.

Дане свідчить про відсутність доказів того, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом 25.04.2020 року знав про те, що його тимчасово обмежено у праві керування транспортними засобами, у зв`язку з чим в його діях відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, яка має утворювати його склад у сукупності з іншими обставинами.

Крім того, судом були досліджені надані ОСОБА_1 квитанції про здійснення переказів від ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_2 впродовж 2019 року, заява ОСОБА_2 від 30.04.2020 року про відсутність будь-яких претензій до нього щодо сплати аліментів, постанови Бериславського РВДВС від 05.05.2020 року про скасування заходів примусового виконання, у тому числі скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Зазначені документи також свідчать про те, що ОСОБА_1 не знав про існування у нього заборгованості по аліментам, та відповідно про застосування до нього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,- суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п. 50-55 рішення від 06.09.2005 року), суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Крім того, у справі «Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom» (№ 46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Частини 1 та 2 статті 6 Конвенції передбачають, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного розумного сумніву в цьому, тоді як наявність такого розумного сумніву у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КпАП України, обставина що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення є відсутність події і складу адміністративного правопорушення. За встановлених обставин, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, зважаючи на відсутність доказів належного повідомлення боржника про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами через існування заборгованості по аліментам, враховуючи наявність доказів того, що ніякої заборгованості у останнього не було, що виключало необхідність застосування до нього заходів примусового виконання, суд дійшов висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.126 КпАП України підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КпАП України.

Керуючись ст.ст.247, 283-285 КпАП України, суд

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.126 КпАП України закрити, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення до Херсонського апеляційного суду через Бериславський районний суд Херсонської області.

Постанова набрала законної сили __________ 2020 року.

Суддя О.О.Корсаненкова