1Справа № 335/2630/20 3/335/725/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя Воробйов А.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

-у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогост.44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу серії АПР18№ 626432, 20.03.2020 року о 14 годині 05 хвилин, громадянка ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 здійснювала роздрібний продаж алкоголю не припиняючи роботу закладу та здійснювала прийом відвідувачів, чим порушила п.п.3 п.2 постанови КМУ №211 від 11.03.2020 р., чим вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.44-3 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, причину неявки суду не повідомила.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При вирішенні питання про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення суд виходить з наступного.

Диспозиція статті 44-3 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України „Про захист населення від інфекційних хвороб, іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до п.п. 3 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, (зі змінами від 16 березня 2020 року) забороняється з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 р. до 3 квітня 2020 р. роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту.

З вищевикладеного вбачається, що суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП, є виключно суб`єкти господарювання.

У протоколі про адміністративне правопорушення та матеріалах справи відсутні відомості, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, отже не може в даному випадку нести відповідальність за порушення саме п.п.3 п.2 постанови КМУ №211 від 11.03.2020 р.

Крім того, до протоколу не додано жодного документу, який би підтверджував, що у вказаному закладі здійснювалась будь-яка підприємницька діяльність під час дії обмежувальних заходів.

Частиною 2 ст.251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою не винуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, до даного протоколу на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, не надано жодних доказів того, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання та здійснювала роздрібний продаж алкоголю та прийом відвідувачів. Зокрема, немає жодних свідків-покупців, факт продажу товарів жодним чином не зафіксований.

Окрім протоколу про адміністративне правопорушення жодних доказів вчинення роздрібний продаж алкоголю адміністративного правопорушення не надано.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно приписів ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Європейський суду з прав людини у рішенні від 20.09.2016 року у справі «Karelin v.Russia» заява №926/08 зазначив, що за умови наявності певної неточності чи суперечностей у фабулі адміністративного правопорушення, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи викладені в протоколі обставини, докази додані до протоколу, суд вважає необхідним провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 279, 280, 283, 308 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А.В.Воробйов