33/804/299/20
263/4331/20

Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий 1 інстанції: Томілін О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року м.Маріуполь

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Гєрцик Р.В., розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 травня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08.05.2020 року ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200,00 гривень з позбавленням права керування транспортним засобами на строк 1 рік.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 25.05.2020 року подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення, а адміністративне провадження закрити у зв`язку з відсутністю в його діях ознак адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала за таких підстав.

Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, законну мету і не порушують саму сутність цього права.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі "Мельник проти України", норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження і перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими.

Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

На підставі ст. 289 КУпАП, строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, в разі пропуску зазначеного строку з поважних причин.

Вищевказана норма ч. 2 ст. 294 КУпАП забезпечує за аналогією із правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету й не порушує саму сутність цього права.

Отже, за вище наведеною нормою строк на подачу апеляційної скарги обчислюється не з моменту ознайомлення з постановою судді чи з моменту її отримання, а з моменту її винесення.

При цьому чинний КУпАП не пов`язує початок перебігу строку оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення із тією датою, коли особа дізналася про наявність відповідного судового рішення, або отримала копію цієї постанови, а лише надає право клопотати про поновлення строку оскарження, якщо його пропущено з поважних причин.

Як вбачається з матеріалів провадження, справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 розглянута 08.05.2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області подав 25.05.2020 року (а/с 24-25), тобто з пропуском встановленого законом строку на оскарження, при цьому клопотання про поновлення цього строку в апеляційній скарзі не заявлено, заява про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції від 08.05.2020 року не надходила, у зв`язку з чим доходжу до висновку, що апеляційна скарга у відповідності з вимогами ч.2 ст.294 КУпАП підлягає поверненню апелянту.

Враховуючи викладене та керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 травня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , повернути особі, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Донецького апеляційного суду Р.В.Гєрцик