П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2020 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., за участі захисника особи, відносно якої складено протокол адвоката Лаврентьєва Ю.Г., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за протоколом серії ДПР18 №283992 від 17.02.2020, які надійшли з Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

17.02.2020 о 17 год. 27 хв. в м. Ужгород, вул. Краснодонців, 3, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Escort номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків о 17 год. 40 хв., чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Громадянин ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином.

Захисник особи, відносно якої складено протокол адвокат Лаврентьєв Ю.Г під час судового засідання заперечував наявність у діянні його довірителя складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з мотивів, які викладені в поданому клопотанні про закриття справи про адміністративне правопорушення. Зокрема, захисник звернув увагу суду на те, що процедура складення протоколу відносно ОСОБА_1 проходила на його думку із суттєвими порушеннями вимог законодавства, зокрема його довірителю запропонували пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я, проте не запропонували пройти огляд за допомогою газоаналізатора на місці зупинки через відсутність такого. Зазначив, що при складенні протоколу його довірителю працівниками поліції не роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, свідків, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

За статтею 130 КУпАП особа несе відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП передбачені розділом IX. Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395.

Так, п. 3 розділу ІХ Інструкції передбачено, що направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103 (зі змінами). Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до пунктів 2 та 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затв. Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року №1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п.п. 6, 7, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду… водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Відомості щодо наявності таких свідків вносяться у сам протокол про адміністративне правопорушення, а їх покази повинні бути зафіксовані у відповідних письмових поясненнях, з метою подальшого використання у відповідності до ст. 251 КУпАП, як докази в адміністративній справі.

Згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 17.02.2020 такі були запрошені 17.02.2020 о 17 год. 40 хв. співробітниками патрульної поліції в якості свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 та в їх присутності вказаний водій відмовився від підпису в протоколі.

Разом з тим, згідно протоколу про адміністративне правопорушення вказані свідки зазначені про відмову водія ОСОБА_1 в їх присутності від проходження медичного огляду у встановленому Законом порядку огляду в лікаря-нарколога та за допомогою приладу «ДРАГЕР» для визначення стану сп`яніння, що засвідчили своїм підписом у протоколі про адміністративне правопорушення.

Факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження 17.02.2020 відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, також підтверджується дослідженим судом відеозапису з нагрудного знаку поліцейського, який міститься на CD-диску, що долучений до матеріалів справи. З дослідженого в суді наявного у матеріалах справи відеозапису порушень зі сторони працівників поліції щодо забезпечення направлення особи для проведення огляду на стан сп`яніння до закладу охорони здоров`я не вбачається, а під час пропозиції пройти такий огляд на місці або в закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 в категоричній формі відмовився в присутності двох свідків.

Суд критично оцінює твердження захисника щодо нероз`яснення прав, передбачених ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП його довірителю під час процедури складення протоколу, оскільки такі твердження спростовуються змістом відеозапису з нагрудних камер поліцейських.

За клопотанням захисника особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, розгляд справи відкладався неодноразово з метою виклику свідків, зазначених у протоколі.

В судовому засіданні в якості свідка допитаний гр. ОСОБА_3 , який пояснив, що був свідком відмови гр. ОСОБА_1 від підпису в протоколі. Чому є розбіжності в написанні його прізвища в протоколі та поясненнях не знає. Підтвердив що він дійсно був присутнім при обставинах складання протоколу, які зафіксовано на відеозаписі дослідженим під час його допиту. Однак все детально не пригадує, оскільки в цей час дуже поспішав та розмовляв по телефону.

Інший свідок зазначений в протоколі не зявився в судові засідання, повідомлявся неодноразово, причини неявки не повідомив суд.

В судовому засіданні в якості свідка допитана гр. ОСОБА_4 , підтвердила складання адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 .. Вона була в підсилюючій групі з іншими працівниками патрульної поліції з іншої області. Вказуючи, що здійснюючи патрулювання по вул. Гагаріна в м.Ужгород, звертали в сторону ринку Краснодонців, вони побачили як транспортний засіб Ford Escort номерний знак НОМЕР_1 спочатку їхав і потім раптово зупинився. При цьому водій був не пристебнутий пасками безпеки. Після чого з нього вийшли двоє осіб чоловічої статті та почали штовхати його ближче до світлофора. Вони розвернулись, включили проблискові маячки та підїхали до транспортного засобу, який на той час зупинився біля кафе попри дороги. При перевірці вказаних обставин, складання протоколу за ч.5 ст. 121 КУпАП, були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах з порожнини рота. Водій повідомив, що не керував авто, а його товкали, погодився пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки за допомогою Драгера. Потім почав комусь телефонувати та після цього почав відмовлятись від проходження огляду на стан сп`яніння. Дійсно в їх екіпажі не було технічного приладу для проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки таких є тільки 3 на все Управління патрульної поліції в Закарпатської області, такі є в командира роти, зокрема. Якого було повідомлено, та відповідно в слідуючому екіпажі, у якого наявний вказаний прилад, було викликано на місце події. В присутності свідків ОСОБА_1 було роз`яснення про причини необхідності проходження огляду на стан сп`яніння, роз`яснено можливість пройти на місці зупинки за допомогою приладу Драгер, або в закладі ЗОНД у лікаря нарколога або відмову від проходження такого огляду, що є наслідком складання протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП. На що ОСОБА_1 у присутності двох свідків відмовився. На нього було складено постанову про адміністративне правопорушення у зв`язку з цим.

Судом, неодноразово викликались співробітники Управляння патрульної поліції, що оформлювали матеріали, однак вони до суду жодного разу не з`явились. До суду від Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції у Вінницькій області надійшов лист про неможливість працівників поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з`явитися на виклик до суду через проведення карантинних заходів на території України.

Факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом Ford Escort номерний знак НОМЕР_1 підтверджено показами свідків на відеозаписі, дослідженими під час судового засідання та постановою серії ДПО18 №609515 від 17.02.2020, відповідно змісту якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП за керування транспортним засобом не пристебнутим ременем безпеки.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" (пункт 27) роз`яснив, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.19 року ВС/КАС зазначив, що "само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі". Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Факт перебування за кермом транспортного засобу Ford Escort номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 та виконання функцій саме водія, не заперечувалось стороною захисту.

Дослідивши матеріали справи, доходжу до висновку, що в діях гр. ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №283992 від 17.02.2020; письмовими поясненнями свідків від 17.02.2020, підписами яких засвідчено факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №609515 від 17.02.2020; відтвореним та дослідженим під час судового засідання відеозаписом з місця події від 17.02.2019. З продемонстрованого в судовому засіданні відеозапису з місця події встановлено, що працівником поліції під час спілкування з водієм виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та з`ясовувались обставини на предмет вживання спиртних напоїв та зроблено пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння, як на місці так і в закладі охорони здоровя. Та в присутності двох свідків ОСОБА_1 відмовився від проходження такого.

Суд визнає вищенаведені докази належними та допустимими в процесі доказування, оскільки такі здобуті уповноваженими особами, у спосіб та у порядку визначеному законом і безпосередньо стосуються обставин правопорушення.

Також, матеріали справи містять і розписку водія ОСОБА_1 , відповідно до якої той, маючи посвідчення водія, зобов`язується залишити транспортний засіб за адресою АДРЕСА_1 . Краснодонців, 3.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена повністю, дії останнього працівником поліції, який складав протокол, кваліфіковані вірно. При цьому, заперечення захисника Лаврентьєва Ю.Г. щодо невчинення його довірителем правопорушення спростовуються вищенаведеними доказами по справі і ґрунтуються виключно на його голослівних твердженнях, які жодним чином не аргументовані та не підтверджені у визначений законом спосіб.

Посилання сторони захисту на те, що протокол про адміністративне правопорушення був складений з порушеннями, не заслуговують на увагу, оскільки протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, в ньому маються дані про дату та місце його складання, дані про особу, що її склала та про особу, відносно якої протокол складений, дані про місце, час вчинення правопорушення та його суть. Поряд з цим, стороною захисту не надано доказів, які б спростовували фактичні обставини справи зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення та відеозаписів з нагрудної камери працівника поліції, доданого до матеріалів протоколу.

Твердження сторони захисту про відсутність в його діях події і складу правопорушення, невинуватість ОСОБА_1 суд розцінює як його захисну позицію, спрямовану на уникнення адміністративної відповідальності за вчинене.

Керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані сп`яніння, за своїм характером має підвищену суспільну небезпеку, а тому вимагає накладення відповідного адміністративного стягнення з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобіганню вчиненню нею нових правопорушень. Стягнення у санкції статті 130 КУпАП з кожним роком постійно суттєво посилюється і на даний час є безальтернативно суворим, тому підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності в порядку ст. 22 КУпАП не вбачає.

Враховуючи дані про особу ОСОБА_1 , характер вчиненого правопорушення, ступінь вини у скоєному, те, що останній раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, суд враховує обставини визначені ч. 2 ст. 33 КУпАП, беручи до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, тобто в межах санкції відповідної статті КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Згідно ч.5 ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. №3674-VI (з наступними змінами та доповненнями) у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 1 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2102 грн. Таким чином, правопорушнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Керуючись ст.ст.33, 40-1 ,221,283 , ч.1 п.1 ст.284 КУпАП , п.5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», на підставі ч.1 ст. 130 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1(один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 420,40 грн. судового збору на користь держави.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош