Провадження № 3/734/780/20 Справа № 734/1199/20
ПОСТАНОВА

іменем України

27 травня 2020 року смт. Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Бузунко О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт Козелець справу, що надійшла від Командира 2 артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Максимівка Мар`їнського району Донецької області, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце служби і посада: військова частина НОМЕР_1 , командир відділення, РНОКПП НОМЕР_2 , військове звання: старший солдат,
за частиною четвертою статті 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
в с т а н о в и в:
Старший солдат ОСОБА_2 17 лютого 2020 року вибув у відрядження до військової частини НОМЕР_3 / АДРЕСА_2 / з метою навчання на курсах лідерства базового рівня відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 м. Запоріжжя Запорізької області № 45 від 17 лютого 2020 року.

Старший солдат ОСОБА_2 без поважних причин, з метою ухилитися від виконання обов`язків військової служби 17 березня 2020 року о 13-00 годині самовільно залишив військову частину НОМЕР_3 , яка дислокується в АДРЕСА_2 , в умовах особливого періоду. Старший солдат ОСОБА_2 18 березня 2020 року о 09-00 годині з`явився на службу до військової частини НОМЕР_1 м. Запоріжжя Запорізької області, документів, що підтверджують його відсутність на курсах лідерства базового рівня у військовій частині НОМЕР_3 АДРЕСА_2 з поважних причин він не надав.

Таким чином, за викладених вище обставин, старший солдат ОСОБА_2 , проходячи військову службу на посаді командира відділення 5 артилерійської батареї 2 артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 будучи у відрядженні з метою навчання на курсах лідерства базового рівня військової частини НОМЕР_3 АДРЕСА_2 , тобто будучи військовослужбовцем з 17 березня 2020 року по 18 березня 2020 року (одна доба) був відсутнім на службі в умова особливого періоду без поважних причин, чим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене частиною 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: самовільне залишення військової частини тривалістю до десяти діб, вчинене в умовах особливого періоду».

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений, заяв та клопотань на час розгляду справи від нього не надходило.

За таких обставин суд визнав можливим провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно з вимогами статті 15 Кодексу України про адміністративні правопорушення військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Відповідно до статті 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил, затвердженого Законом України 24 березня 1999 року, військовослужбовці залежно від характеру вчиненного правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно - правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Стаття 27 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зазначає, що військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення злочину військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.

Згідно з вимогами статті 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України 24 березня 1999 року, за вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням є самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб.

Згідно з частиною третьою 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням є самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб,

Частиною 4 статті 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення № 13 від 16 квітня 2020 року /в якому викладені пояснення ОСОБА_2 /, акт службового розслідування, пояснення ОСОБА_2 , пояснення свідків, інші матеріали справи, дійшов висновку про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, суд враховує дані про особу ОСОБА_2 , його ставлення до вчиненого, те, що він проходить військову службу, під час якої вчинив дане правопорушення, та вважає можливим застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керуючись статтею 33, частиною четвертою статті 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 2 465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень 00 коп. на користь держави.

Згідно з частини статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

Відповідно до статті 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною 1 статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Козелецького районного суду
Чернігівської області О.А. Бузунко