Справа № 403/176/20
Провадження № 3/403/66/20

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 травня 2020 р. Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді: Годованець І. А.
при секретарі: Остапенко Н. М.
з участю:
прокурора: Павлюченко Л. В.
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Устинівка матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Кіровоградській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , народився: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: смт. Устинівка Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта середня, перебуває в незареєстрованому шлюбі, не судимого, не працює, зареєстрованого жителем за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , протокол про адміністративне правопорушення: за №111/20 від 29 квітня 2020 р.;
за корупційне діяння, передбачене ч.1 ст.172-6 КпАП України,-
В С Т А Н О В И В :
Наказом виконуючого обов`язки начальника Державної установи «Устинівський виправний центр (№37)» в Кіровоградській області за №57/ОС-18 від 22 листопада 2018 року ОСОБА_1 призначено на посаду молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки з 22 листопада 2018 року.
Згідно примітки до ст.172-6 КпАП України, суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 ЗаконуУкраїни «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Частиною 1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
Відповідно до п.п.«д» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є: особи рядового і начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби, податкової міліції, особи начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту, Державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро України.
Таким чином, ОСОБА_1 , як молодший інспектор відділу нагляду і безпеки Державної установи «Устинівський виправний центр (№37)» в Кіровоградській області, станом на 01 січня 2019 року є суб`єктом декларування та суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, в тому числі передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України.
Наказом виконуючого обов`язки начальника Державної установи «Устинівський виправний центр (№37)» в Кіровоградській області за №47/ОС-19 від 26 липня 2019 року ОСОБА_1 звільнено з посади молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки.
Відповідно до ч.2 ст.1 Закону України «Про державну службу», державний службовець - громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.
З 26 липня 2019 року у ОСОБА_1 виникло зобов`язання подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період не охоплений раніше поданими деклараціями перед звільненням, тобто з 26 липня 2019 року до 22 серпня 2019 року 23 год.59 хв.
Відповідно до відомостей з публічної частини Реєстру декларацій за 2019 рік ОСОБА_1 , як суб`єктом декларування, декларація опублікована (подана) шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі Національного агентства 05 вересня 2019 року о 15 год. 26 хв., тобто після кінцевої дати подачі такої декларації. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто, адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172 - 6 КпАП України. У судовому засіданні прокурор ОСОБА_2 Леся ОСОБА_3 вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні корупційного діяння, передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України встановлена дослідженими під час судового розгляду справи доказами та матеріалами справи. Під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення встановлено, що відповідно до відомостей з публічної частини Реєстру декларацій за 2019 рік ОСОБА_1 , як суб`єктом декларування, декларація опублікована (подана) шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі Національного агентства 05 вересня 2019 року о 15 год. 26 хв., тобто після кінцевої дати подачі такої декларації. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто, адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172 - 6 КпАП України. Вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172 - 6 КпАП України адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні корупційного діяння, передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України визнав в повному обсязі і пояснив, що як суб`єктом декларування, ним декларація опублікована (подана) шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі Національного агентства 05 вересня 2019 року о 15 год. 26 хв., тобто після кінцевої дати подачі такої декларації. У нього відсутня належним чином підтвержена поважна причина несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Частиною 1 ст.172-6 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
У письмовому поясненні від 22 квітня 2019 року ОСОБА_1 уповноважену особу правоохоронного органу повідомлено про обставини несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та зазначену причину не подання декларації.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні корупційного діяння, передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України підтверджується поданою ним 05 вересня 2019 року електронною декларацією до інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» .
Заслухавши прокурора Павлюченко Лесю ОСОБА_3 , правопорушника ОСОБА_1 , ознайомившись з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що під час судового розгляду справи встановлено вчинення ОСОБА_1 несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто, корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України. У справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 характеризується посередньо.
Обставинами, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 вважається: визнання вини у вчиненні корупційного правопорушення, щире каяття, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалася. Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 - не встановлено. Відповідно до ч.ч.2,3 ст.38 КпАП України, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті. Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення. У статті 247 КпАП України зазначено обставини, що виключають провадження в справі про адміністративні правопорушення, зокрема: відсутність події і складу адміністративного правопорушення; недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або не скасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту;смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.
Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження на підставі п.7 ст.247 КпАП України можливе за одночасної наявності певних умов, а саме вчинення адміністративного правопорушення та сплив строку, встановленого статтею 38 цього Кодексу, перебіг якого розпочинається з дня вчинення адміністративного правопорушення (при триваючому правопорушенні - з дня його виявлення). Таким чином, положеннями ст.247 КпАП України передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення пов`язані з корупцією» за №13 від 25 травня 1998 року передбачено, що відповідно до ст.38 КпАП адміністративне стягнення може бути накладено на винну особу не пізніш як через два місяці з дня вчинення корупційного правопорушення, при триваючому правопорушенні - через два місяці з дня його виявлення, а також не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про відмову в порушенні кримінальної справи чи про її закриття за наявності в діях особи ознак корупційного правопорушення. Будь-яке поновлення, продовження чи зупинення перебігу таких строків КпАП не передбачено. Тому в разі закінчення строків накладення адміністративного стягнення провадження у справі має бути закрито. Уповноваженою особою органу внутрішніх справ протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за корупційне діяння, передбачене ч.1 ст.172-6 КпАП України складено 29 квітня 2020 року. Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 у вчиненні корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України подано до Устинівського районного суду Кіровоградської області 08 травня 2020 року. У справі про адміністративне правопорушення перебіг строку можливого притягнення до адміністративної відповідальності правопорушника ОСОБА_1 за корупційне діяння, передбачене ч.1 ст.172-6 КпАП України, наступає з 05 вересня 2019 року, тобто з дати подання електронної декларації до інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
У резолютивній частині листа голови комітету Верховної Ради України з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності А. Кожем`якіна за №04-18/10-1584 від 11 вересня 2018 року (Голові Національної поліції України Князєву С.М.) зазначено: Одночасно повідомляємо, що відповідно до частини третьої статті 21 Закону України «Про комітети Верховної Ради України», комітет з питань, віднесених до предметів їх відання, мають право надавати роз`яснення щодо застосування положень Законів України, однак такі роз`яснення не мають статусу офіційного тлумачення.
Таким чином, лист комітету Верховної Ради України з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності за №04-18/10-1584 від 11 вересня 2018 року не є джерелом права.
Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про міжнародні договори України», чинні міжнародні договори України підлягають дотриманню Україною відповідно до норм міжнародного права. Частиною 2 ст.19 України «Про міжнародні договори України» встановлено, що якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору. Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.
Рішенням ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності порушує вимогу «якості закону». Якщо національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Таким чином, вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи. Відповідно до положень ч.3 ст.38 КпАП України, строки накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення закінчилися 05 грудня 2019 року. А отже, після 05 грудня 2019 року, в розумінні п.7 ч.1 ст.247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні правопорушника ОСОБА_1 не могло бути розпочато, а розпочате підлягало закриттю. Закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення на підставі п.7 ст. 247 КпАП України, можливе лише за умови встановлення судом вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення. Cтаттею 40-1 КпАП України встановлено, що судовий збір упровадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Керуючись ст.ст.172-6, 221, 276, 38, 247, 284 КпАП України, суд,-

П О С Т А Н О В И В : ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України.

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 у вчиненні корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України провадженням закрити, так як адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Постанова може бути оскаржена або на неї може бути внесено подання прокурора до Кропивницького апеляційного суду через Устинівський районний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. А. Годованець