Дата документу Справа № 316/269/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/299/20 Головуючий в 1-й інстанції - Куценко М.О.
Єдиний унікальний № 316/269/20 Доповідач в 2-й інстанції - Гріпас Ю.О.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Гріпас Ю.О. за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 його захисника - адвоката Сухенко Ю.М. розглянувши, в режимі відеоконференц зв`язку, справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за апеляційною захисника на постанову судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 9 квітня 2020 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 9 квітня 2020 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП притягнуто

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, у сумі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк в 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Як зазначено в постанові, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 063303 від 30.01.2020 року ОСОБА_1 29.01.2020 року о 23-50 годині по вул. Молодіжній у м. Енергодар, Запорізької області керував автомобілем марки «DAEWOO SENS» р/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Сухенко Ю.М. посилаючись на порушення суддею вимог матеріального і процесуального права просить постанову суду про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КПК України скасувати і закрити провадження у справі за відсутністю в діях її підзахисного події і складу вказаного правопорушення.

Зі змісту доводів апеляціної скарги випливає, що ОСОБА_1 у вказаний у постанові час лише перебував в транспортному засобі у якості пасажира, однак не керував ним. На переконання апелянта суд в основу свого рішення поклав показання працівників поліції та лише одного свідка ОСОБА_2 . Іншого свідка - ОСОБА_3 не викликав і не допитав (хоча про це клопотав ОСОБА_1 ). Натомість необґрунтовано критично поставився до показань ОСОБА_1 і не взяв до уваги показання свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 .

Заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_1 і його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Ч.1 ст.268 КУпАП передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутись до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод (п.2 рішення Конституційного Суду України 25.12.1997 року по справі №9-зп).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутись до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції не дотримався, оскільки обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не з`ясував, та не перевірив правильність складання матеріалів адміністративної справи, в тому числі, і протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

Суддя місцевого суд в порушення вимог ст.283 КУпАП в постанові не зазначив опис обставин, установлених під час розгляду справи, лише констатував зміст протоколу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що суддею суду першої інстанції під час розгляду справи були порушені вимоги процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права, а тому вважає за наслідками розгляду апеляційної скарги, відповідно до вимог п.3 ч.8 ст.294 КУпАП, скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову у справі.

Виходячи з фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 063303 від 30.01.2020, ОСОБА_1 29.01.2020 року о 23-50 годині по вул. Молодіжній у м. Енергодар, Запорізької області керував автомобілем марки «DAEWOO SENS» р/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

В постанові судді місцевого суду зазначено, що факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду у медичному закладі (Енергодарському КМП «СМСЧ № 1» ЕМР) підтверджується направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння (а.с.3), поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.4, 5), поясненнями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які є працівниками поліції (а.с.42, 43). Натомість суд зазначив, що пояснення ОСОБА_1 , та свідка ОСОБА_4 спростовуються матеріалами справи, а пояснення свідка ОСОБА_5 не мають доказового значення по справі.

Разом з тим, вказані докази ані окремо по собі, ані в сукупності не свідчать на наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 інкримінувалось керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Обов`язковою ознакою складу цього адміністративного правопорушення є керування особою транспортним засобом.

Так, ОСОБА_1 під час розгляду справи судом першої інстанції так і під час апеляційного розглядузаперечував факт керування автомобілем. Крім того, пояснював, що він не перебував в автомобілі коли до нього підійшли працівники поліції та запитали про його транспортний засіб, який був припаркований неподалік.

На підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом вказує протокол про адміністративне правопорушення. Перевірити його пояснення не має можливості через відсутність відеозапису події. Інші перелічені в постанові докази на факт керування ОСОБА_1 автомобілем взагалі не вказували.

Посилання суду першої інстанції на пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а також пояснення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які є працівниками поліції, не підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Разом з тим, слід зазначити, що пояснення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , не можуть бути враховані у якості доказів, оскільки вони є працівниками поліції, які складали протокол, тобто заінтересованими особами, що узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеного в постанові №161/5372/17 від 29.04.2020.

Таким чином, встановити хто саме перебував за кермом транспортного засобу «DAEWOO SENS» р/н НОМЕР_1 не має можливості у зв`язку з відсутністю відеозапису події.

Перелічені обставини в сукупності з тим, що ОСОБА_1 не визнає факт керування автомобілем, вказують на наявність сумнівів щодо доведеності його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином існують суперечності щодо істотних обставин справи, які мають бути трактовані на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст.ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Окрім того, суддя першої інстанції під час розгляду адміністративної справи не встановив фактичних обставин, що утворюють склад адміністративного правопорушення та не виклав їх в мотивувальній частині постанови як формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним. Текст постанови суду містить лише посилання на протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з положень ст.ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не підтверджена наявними доказами безсумнівно, відтак постанова місцевого суду підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Сухенко Ю.М. задовольнити.

Постанову Енергодарського міського суду Запорізької області від 9 квітня 2020 року, якою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст.130КУпАП - скасувати.

Провадження в адміністративній справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду Ю.О. Гріпас