ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/4257/19 Номер провадження 33/814/45/20Головуючий у 1-й інстанції Гусач О. М. Доповідач ап. інст. Захожай О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2020 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Захожай О.І., з секретарем Радько О.М.,

за участі захисника Дворника О.В.

розглянувши в режимі відеоконференції матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 09.09.2019,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, ІПН НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України з накладенням адміністративного стягнення - штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.

Згідно з постановою судді, 09.06.2019 о 23 год. 15 хв. ОСОБА_1 в м.Кременчуці по проспекту Свободи керував автомобілем «ВАЗ21013»д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці, які не реагують на світло, підвищена жвавість, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ч.1ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 09.09.2019 та закрити провадження по справі.

При цьому вказує, що судом першої інстанції було порушено його права на захист, передбачені ст. 268 КУпАП, оскільки він в телефонному режимі просив відкласти розгляд справи, але судом першої інстанції було розглянуто справу у його відсутність, таким чином він був позбавлений можливості надати суду свої пояснення.

Крім того, вказує, що процедура проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння була порушена, а тому не може бути належним доказом його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці та у Кременчуцькому обласному наркодиспансері.

Крім того, ОСОБА_1 просив поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки розгляд справи відбувся за його відсутності, копія постанови ним не була отримана взагалі, а про її існування стало відомо після ознайомлення захисника з матеріалами провадженнями 24.09.2019 року.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови, вважаю за необхідне зазначити наступне.

За змістом ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржене особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення нього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, вона розглянута суддею 09.09.2019 року без участі ОСОБА_1 . Відомості про направлення йому копії постанови в матеріалах справи відсутні.

Оскільки про судове рішення, яке може бути оскаржено в апеляційному порядку стало відомо поза межами строку па апеляційне оскарження і при подачі апеляції заявлено клопотання про поновлення цього строку - таке клопотання підлягає до задоволення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, та просив розглядати справу без його участі, захисник Дворник О.В. заявив, що в нього наявні повноваження на розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення захисника Дворника О.В. на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, відеозапис події, приходжу до такого.

Висновки судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на зібраних у встановленому порядку і перевірених в судовому засіданні доказах.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 296551 від 09 червня 2019 року, ОСОБА_1 в м. Кременчуці по проспекту Свободи керував автомобілем «ВАЗ21013» д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці, які не реагують на світло, підвищена жвавість, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 1).

Вказані обставини правопорушення підтверджуються відеозаписом події та поясненнями цих свідків, присутність яких на місці події порушник не заперечував.

Доводи апеляційної скарги про невинуватість ОСОБА_1 , оскільки поліцейськими було порушено порядок проведення медичного огляду на стан сп`яніння, суперечать вимогам закону.

Приписами п. 2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.12 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Оскільки Інструкцією не передбачено проведення огляду водія на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, поліцейським правильно було запропоновано пройти такий огляд у відповідному закладі охорони здоров`я, від проходження якого ОСОБА_1 відмовився.

Указаною вище Інструкцією не передбачено обов`язку поліцейського видати направлення на проведення медичного огляду на стан сп`яніння у разі відмови від його проходження.

Пленум Верховного Суду України в п. 27 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що відповідальність за ст.130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами ст.255 КпАП, та відповідає вимогам ст.256 цього Кодексу.

Тому посилання апелянта про те, що процедура проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння була порушена є надуманими та такими, що повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи апелянта про розгляд справи у його відсутність та порушення права на захист є безпідставними.

З матеріалів провадження вбачається, що суд першої інстанції неодноразово призначав судові засідання у справі, однак ОСОБА_1 в судові засідання не з`являвся. Про останнє судове засідання на 09.09.2019р. ОСОБА_1 був повідомлений належним чином (а.с.22). Отже, судом надано можливість особі, що притягається до адміністративної відповідальності, в повному обсязі реалізувати свої права.

Крім того, будучи дієздатною особою та розуміючи, що відносно нього існує відповідне провадження ОСОБА_1 безумовно мав змогу своєчасно вжити заходів для залучення професійного адвоката в суді першої інстанції

Враховуючи викладене, з огляду на дотримання приписів закону працівниками патрульної поліції при складанні протоколу та суддею під час розгляду справи, вважаю обґрунтованим висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та правильною кваліфікацію його дій за ч.1 ст.130 КпАП.

Стягнення накладене у відповідності з вимогами ст. 33 КпАП, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують відповідальність.

Судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам ст.283 КпАП України. Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови судді не встановлено.

Враховуючи викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука від 09 вересня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 вересня 2020 року щодо нього, - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Захожай О.І.