Провадження № 3/734/743/20 Справа № 734/1124/20
ПОСТАНОВА

іменем України

27 травня 2020 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

Головуючого судді Соловей В.В.,

при секретареві Науменко О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Військової прокуратури Деснянського гарнізону Центрального регіону України, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військове звання сержант, інструктора 2-го навчального взводу 6-ої навчальної механізованої роти 2-го навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , жителя АДРЕСА_3 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

в с т а н о в и в:

за наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20 жовтня 2018 року сержант ОСОБА_1 проходить військову службу на посаді інструктора 2-го взводу 6-ої навчальної механізованої роти 2-го навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 . На час проходження військової служби у лавах Збройних Сил України на сержанта ОСОБА_1 розповсюджується дія військових Статутів Збройних Сил України, які визначають загальні права та обов`язки військовослужбовців, їх взаємовідносини. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Із моменту видання Указу Президента України № 303 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, що триває до теперішнього часу. Згідно положень ст. 4 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами. Стаття 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язує сержанта ОСОБА_1 виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями. У свою чергу, ст.ст. 1-3 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначають, що військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами і іншим законодавством України, ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку та досягається, окрім іншого, шляхом свідомого ставлення військовослужбовця до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі, особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів. Статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України кожного військовослужбовця зобов`язано додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів. Згідно з ст. 29 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців. Відповідно до ст. 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, за своїм військовим званням сержант ОСОБА_1 є начальником для військовослужбовців рядового складу однієї з ними військової частини. Відповідно до ст. 124-2 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України інструктор навчального взводу сержант ОСОБА_1 зобов`язаний постійно знати наявність особового складу, місце його перебування та чим він займається, під час вечірньої перевірки вносить до книги запису хворих прізвища військовослужбовців, які хочуть звернутися за медичною допомогою до медичного пункту частини. Прізвища інших військовослужбовців, які звернулися за медичною допомогою протягом дня, черговий роти також вносить до книги запису хворих.

У порушення вимог ст.ст. 4, 11, 16 і 124-2 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, що зобов`язують сержанта ОСОБА_1 , окрім вищевказаного, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку та дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, які визначені статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, інструкціями, останній недбало ставлячись до виконання покладених на нього службових обов`язків, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, виконуючи обов`язки відповідального в 6-ій навчальній механізованій роті 08 березня 2020 року при перевірці наявності особового складу 6-ої навчальної механізованої роти не перевірив дійсність, правдивість відомостей, що вніс у відомість про наявність та місце знаходження особового складу 6-ої навчальної механізованої роти військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , позначив матроса ОСОБА_2 як хворого, однак від 05 березня 2020 року військовослужбовець ОСОБА_2 рахується таким, який самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , відповідних записів у книзі хворих та у медичній картці останнього не було, покладені на сержанта ОСОБА_1 службові та функціональні обов`язки не виконував.

ОСОБА_1 , який належним чином повідомлений про час, дату і місце судового розгляду справи, у судове засідання не з`явився.

Дослідивши надані докази, суд вважає. що військовослужбовець ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, тобто недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду. У даному випадку суд дійшов висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 , який вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, адміністративного стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 283-285, 287-289 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, і піддати до адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень 00 копійок, у дохід держави.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області протягом десяти днів із моменту її винесення.

Суддя