Дата документу 18.05.2020 Справа № 554/3640/20
Провадження № 3/554/983/2020
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 травня 2020 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А. Г., за участю секретаря судового засідання Гречка Є. В., захисників Хоменка О. В., Шевцова В. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Сонячне Машівського району Полтавської області, мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, керуючої магазином «АЛЛО», маючої на утриманні неповнолітнього сина, РНОКПП НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності не притягувалася,

в с т а н о в и в :

1.Опис обставин, установлених під час розгляду справи

Відповідно до протоколу Серія АПР №551428, 25 квітня 2020 року, близько 12 год. 00 хв., у АДРЕСА_2 . Полтаві по вул. Соборності, 29/15, керуюча магазином «АЛЛО» ОСОБА_1 порушила постанову Полтавської міської ради від 23 квітня 2020 року №123 в частині здійснення торгівельної діяльності суб`єкту господарювання під час режиму карантину, а саме: здійснювала прийом відвідувачів, що, на думку ініціатора складення протоколу, є вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

2. Нормативний акт, що передбачає відповідальність за інкриміноване особі адміністративне правопорушення

Відповідно до статті 44-3 КУпАП відповідальність за нею наступає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

3. Ставлення особи, що притягається до адміністративної відповідальності до вчинення інкримінованого йому правопорушення

В судове засідання порушниця, будучи належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, не з`явилася, подала письмові пояснення в яких вину у вчиненні інкримінованого їй правопорушення не визнала та просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, в зв`язку з чим суд розглядає справу за її відсутності.

В судовому засіданні захисники просили закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП мотивуючи тим, що протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей та належних доказів того, що правопорушник є суб`єктом господарювання. В порушення вимог ст. 256 КУпАП у протоколі відсутні відомості про нормативно-правовий акт, яким встановлено заборону здійснювати роздрібну торгівлю засобами зв`язку. Крім того, до матеріалів справи не долучено жодних доказів, передбачених ст. 251 КУпАП на підтвердження обставин, викладених у фабулі протоколу про вчинення адміністративного правопорушення.

4. Мотиви суду та оцінка наданих сторонами доказів

Дослідивши матеріали, додані до протоколу, суд приходить до висновку про відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй правопорушення та необхідності закриття справи за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом при розгляді справи встановлено, що 25 квітня 2020 року ст. інспектором Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області капітаном поліції Карасенком С. М. складений протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №551428, із змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 , керуюча магазином «АЛЛО», 25 квітня 2020 року о 12-00 годині, перебуваючи в приміщенні магазину «АЛЛО» по вул. Соборності, 29/15 в м. Полтава, здійснювала прийом відвідувачів, чим порушила постанову Полтавської міської ради від 23 квітня 2020 року №123 в частині здійснення торгівельної діяльності суб`єкту господарювання під час режиму карантину, чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення його, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Так, відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення повинна ретельно з`ясувати характер правопорушення та правильно кваліфікувати дії винної особи. У протоколі мають бути зазначені обставини, які свідчать про наявність адміністративного проступку та його характер, а також, обставини, що характеризують особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки протокол є підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення. Від того, чи правильно він складений, залежить своєчасність, правильність розгляду за суттю справи про адміністративне правопорушення та обґрунтованість застосування стягнення.

Диспозиція ст. 44-3 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України"Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішеннями органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, тобто дана норма носить бланкетний характер і передбачає відповідальність за вчинення ряду окремих незаконних діянь, які врегульовані законодавством України.

При цьому, Акт законодавства це нормативно-правовий акт вищої юридичної сили, суб`єктом прийняття (або санкціонування) якого є парламент як законодавчий орган державної влади.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 551428 від 25 квітня 2020 року вбачається, що поліцейським зазначено про порушення ОСОБА_1 постанови Полтавської міської ради від 23 квітня 2020 року №123.

Проте, в порушення вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про те, які саме правила були порушені ОСОБА_1 та яким нормативно-правовим актом ці правила встановлено.

Відповідно до рішення Полтавської міської ради від 16 березня 2020 року №66 «Про тимчасове зупинення роботи об`єктів загального користування, розташованих у м. Полтаві, з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену корона вірусом COVID-19», установлено на території міста Полтава обмежувальні протиепідемічні заходи та встановлено обмеження ведення господарської діяльності, а саме: з 17 березня 2020 року до 3 квітня 2020 року тимчасово зупинити роботу таких об`єктів загального користування незалежно від форми власності та підпорядкування: культурно-розважальних закладів (кінотеатрів, театрів, музеїв, галерей, бібліотек, дитячих кімнат тощо); закладів: СПА салонів, саун, косметологічних кабінетів, кабінетів масажу, перукарень, тату салонів; спортивних закладів (фітнес-клубів, тренажерних залів, басейнів, спортивних майданчиків, стадіонів тощо); усіх магазинів, окрім продуктових, аптек, зоотоварів; торговельно-розважальних центрів, окрім роботи в них продуктових магазинів та аптек, магазинів господарських товарів та магазинів з продажу побутової хімії і засобів гігієни; усіх типів ринків, ярмарків; закладів ресторанного господарства (кафе, барів, клубів, дискотек, пабів тощо). Закладам ресторанного господарства, розташованим у готелях дозволяється здійснювати діяльність виключно для харчування проживаючих.

В подальшому рішенням Полтавської міської ради від 23 квітня 2020 року №123 до вищевказаного рішення внесено зміни, якими термін дії карантину продовжено до 11 травня 2020 року.

Проте, Постановою КМУ від 11 березня 2020 р. №211 не встановлено заборони роботи суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів з метою здійснення торгівлі засобами зв`язку та телекомунікацій, в тому числі мобільними телефонами, смартфонами, планшетами, ноутбуками та іншими товарами, що відтворюють та передають інформацію.

При цьому, суд звертає особливу увагу, що положеннями статті 30 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», не передбачено повноважень місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування запроваджувати більш жорсткі, ніж встановлені нормативно-правовими актами, заходи карантину, окрім як щодо якості, умов виробництва, виготовлення та реалізації продуктів харчування, режиму обробки та якості питної води.

Виходячи з аналізу вищевказаних норм, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, полягає у припиненні суб`єктом господарювання, діяльність якого передбачає приймання відвідувачів, такої діяльності у період карантину.

За змістом вимог ст. 256, ч. 1 ст. 257 КУпАП, питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Частиною 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, до даного протоколу на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, не надано жодних доказів того, що ОСОБА_1 здійснювала прийом відвідувачів. Зокрема, немає жодних свідків-покупців, які у день та час вказаний у протоколі були відвідувачами магазину, або ж фото-відеозапис, яким було б зафіксовано роботу суб`єкта господарювання та здійснення ОСОБА_1 прийому відвідувачів.

Крім того, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду «керуючого магазином» та будучи найманим працівником, відповідно до її повноважень, затверджених директором ТОВ «АЛЛО», не є особою, яка встановлює режим та графік роботи магазину, та не наділена повноваженнями на припинення роботи магазину з власної ініціативи, тому в розумінні ст. 44-3 КУпАП не є суб`єктом вказаного правопорушення.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v.Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується). Суд зауважує, що рішення у справі «Карелін проти Росії» набрало законної сили.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у справі відсутні достатні, допустимі та безсумнівні докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП при обставинах, зазначених у протоколі, яким визначаються межі даного судового розгляду, а отже склад вказаного правопорушення в діях ОСОБА_1 відсутній, а провадження по справі підлягає закриттю.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 247, 283 та 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Закрити справу щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А. Г. Савченко