Номер провадження 3/754/2073/20
Справа №754/4339/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 травня 2020 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Журавська О.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

РНОКПП НОМЕР_1 ,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №533165, гр. ОСОБА_1 , 03.04.2020 р. о 17:20 год. по пр. Маяковського, 20 в м. Києві керував транспортним засобом «CHEVROLET LACETTI», д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу "Драгер" в присутності двох свідків. Результат огляду позитивний - 1,85 проміле.

Таким чином ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що алкогольні напої 03.04.2020 р. він не вживав.

Захисник ОСОБА_1 - Моргун В.І. в суді зазначив, що в порушення вимог ч. 3 ст. 266 КпАП, п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103, п. 7 Загальних положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України і МОЗ України від 09.11.2015 за № 1452/735, працівники поліції отримавши двічі незгоду ОСОБА_1 з результатами огляду на стан сп`яніння, не здійснили обов`язкове проведення такого огляду в найближчому закладі охорони здоров`я. Щодо пояснень свідків, то із матеріалів справи вбачається, що ці пояснення, а також протокол про адміністративне правопорушення, складені після того, як в чистих (незаповнених) бланках вказаних процесуальних документів свідки на вимогу поліцейських поставили свій підпис. Тобто, зі змістом власних пояснень та обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, свідки не були ознайомлені. Виправлення поліцейськими пояснень правопорушника в протоколі про адміністративне правопорушення, що спотворило його волевиявлення, є неприпустимим в силу чого вказаний протокол не може бути визнаний допустимим доказом і підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. За таких обставин сторона захисту вважає, що має місце недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Покази ОСОБА_1 , надані в суді спростовуються відеозаписом нагрудної камери інспектора патрульної поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 після проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» був згоден з результатами, однак зазначив, що не вживав алкогольні напої в кількості двох пляшок горілки.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результатом приладу «Драгер» №ARJL-0310, алкотест 6820, тест №1939, відповідно до якого позитивна проба 1,85%, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відеозаписом нагрудної камери інспектора патрульної поліції.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 враховується його особа, ступінь вини, характер вчиненого правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Згідно ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб (420,40 гривень).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 283, 284, 294 КУпАП, суддя -

постановив:

Визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за вчинення якого накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір в розмірі 420 /чотириста двадцять/ грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: