ПОСТАНОВА

Справа № 947/9393/20

Провадження № 3/947/2883/20

20.05.2020 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м.Одеси Борщов І.О., розглянувши у приміщені суду справу про адміністративне правопорушення за протоколом серія АПР18 №753599 від 11.04.20120, складений ДОП СП Таїровського ВП Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області старшим лейтенантом поліції Коваленко І.В. щодо

ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працевлаштована, раніше неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КпАП України до штрафу, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , яка протягом року притягувалася до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КпАП України, висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не встала, та знов вчинила адміністративне правопорушення за наступних обставин.

Повторно, ОСОБА_1 11.04.2020 за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сімейний конфлікт по відношенню до своєї матері - громадянки ОСОБА_2 , в ході якого висловлювалася на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, ламала двері тощо.

ОСОБА_1 до суду не з`явилася, але була належним чином сповіщена про час та місце проведення судового засідання.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тому, з огляду на вищевикладене, оскільки ОСОБА_1 ознайомлений під розпис з протоколом про адміністративне правопорушення, будучи обізнаним про розгляд судом справи щодо неї, сама до суду не прибула та не цікавилася провадженням щодо неї, дійшов висновку про зловживання нею правами з метою затягування строків розгляду справи або уникнення відповідальності. Подальше листування за таких умов буде явно не виправданим витрачання коштів державного бюджету. Виходячи з викладеного ОСОБА_1 вважається такою, що сповіщена належним чином про судове засідання і справу розглянуто без її участі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнала.

Так, згідно письмових пояснень ОСОБА_1 вона повідомила, що між нею та її матір`ю гр. ОСОБА_2 сталася розмова з приводу житла, яка переросла в словесний конфлікт, під час якого матір стала погрожувати, що викличе поліцію та її, ОСОБА_1 , посадять за решітку.

Згідно заяви та письмових пояснень особи, яка постраждала від домашнього насильства гр. ОСОБА_2 її донька ОСОБА_1 , разом зі своїм співмешканцем, увірвалися до неї до дому, ламали двері, погрожували їй фізичною розправою, виганяли з власного дому тощо.

Згідно письмових пояснень свідка ОСОБА_3 вбачається, що він та гр. ОСОБА_1 дійсно 11.04.2020 перебували за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає постраждала особа - гр. ОСОБА_2 , де між ними стався словесний конфлікт і остання викликала працівників поліції.

Винність ОСОБА_1 у вчиненому, незважаючи на невизнання нею вини, але не оспорювання факту виникнення конфлікту між нею та постраждалою особою, підтверджується сукупністю інших доказів, що є у справі: протоколом про адміністративне правопорушення, заявою та поясненнями особи, яка постраждала від домашнього насильства, поясненнями свідка ОСОБА_3 , формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, терміновим забороненим приписом стосовно кривдника, яким уповноважений підрозділ органів Національної поліції України відреагували на факт домашнього насильства та вжили заходів спрямовані на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства тощо.

Оскільки ОСОБА_1 , будучи притягнутою протягом року до адміністративної відповідальності за ст.173-2 ч.1 КпАП України, вчинила ті самі дії - вчинила домашнє насильство, тобто умисне вчинення дій психологічного та фізичного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю постраждалої від домашнього насильства особи, то вона визнається винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КпАП України.

Визначаючи міру відповідальності ОСОБА_1 враховується характер правопорушення, данні про особу винної.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.221, 283, 284 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КпАП України, на підставі якої піддати її адміністративному стягненню в вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 340 (Триста сорок) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (Чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 положення ст.308 КпАП України, згідно якої у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ст.307 КпАП України, а саме не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення правопорушнику постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. Після чого в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя Борщов І. О.