Справа №463/1895/20
Провадження №3-зв/463/3/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 року м. Львів

суддя Личаківського районного суду м. Львова Нор Н.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого: АДРЕСА_1 , -

за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 26.02.2020 року громадянин ОСОБА_1 , повторно протягом року з часу притягнення до адміністративної відповідальності за таке ж порушення, знаходячись по місцю свого проживання АДРЕСА_1 , вчинив психологічне насильство відносно малолітніх дітей, тобто вчинив домашнє насильство.

У вказаному провадженні ОСОБА_1 заявив відвід судді ОСОБА_2 від розгляду вказаних адміністративних матеріалів з тих підстав, що у нього є обґрунтований сумнів щодо неупередженості та об`єктивності судді, оскільки вже в аналогічній справі суддя ОСОБА_2 постановою визнавав його винним в аналогічному правопорушенні. Однак судом не було дано належну оцінку доказам у справі і судом не повно та не об`єктивно було досліджено дійсні обставини справи.

Автоматизованою системою документообігу суду суддю Нора Н.В. було визначено для розгляду відводу судді Жовніра Г.Б. у вказаній справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала відвід (самовідвід) судді. Проте, діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України передбачають відвід (самовідвід) судді, а тому при розгляді заяв про самовідвід та відвід, слід застосувати аналогію права.

Як вбачається із матеріалів справи, постановою Личаківського районного суду м. Львова від 28.01.2020р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Мотиви заяви про відвід судді фактично зводяться до непогодження із прийнятим суддею рішенням.

Відтак суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається заявник у поданій заяві про відвід не містять жодної обставини, яка б давала підстави для відводу судді Жовніра Г.Б. від розгляду вказаної вище справи, а тому заява про відвід не може вважатися обґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 245, 246 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Жовніра Г.Б. від розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП відмовити.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя: Нор Н. В.