Справа № 308/7251/19
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

15.05.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав адвокат Курах Ю.М. в інтереах ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 вересня 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , гр. України,

визнаний винним за ст. 124 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців зі сплатою судового збору в розмірі 384,20 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Закарпаттяобленерго» майнову шкоду в розмірі 25 320, 57 грн..

Згідно постанови, 15 червня 2019 року о 01 год. 52 хв., ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Range Rover», д.н.з. НОМЕР_1 , на перехресті вулиць Сріблястої та Маргітича в м. Ужгород, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на електроопору, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження й було пошкоджено електроопору, чим вчинив дії, передбачені ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Курах Ю.М вказує на те, що постанова судді є незаконною. Стверджує, що суд розглянув справу без участі ОСОБА_1 , не повідомивши його про час та місце розгляду справи, чим позбавив можливості подати свої пояснення та заперечення щодо події адміністративного правопорушення. При цьому, зазначає, що 11.09.2019 ОСОБА_1 перебував на лікуванні за межами України. Посилається на те, що, накладаючи на ОСОБА_1 найбільш суворе за видом адміністративне стягнення, суд першої інстанції належним чином не з`ясував усіх обставин справи, зокрема того, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягався, хворіє та потребує лікування за межами України, у зв`язку з чим за кордон виїжджає на належному йому автомобілі. Також вважає, що позбавлення ОСОБА_1 права на керування транспортним засобом не відповідає ступеню тяжкості вчиненого адміністративного правопорушення. Просить постанову судді скасувати, постановити нову, якою призначити ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Кураха Ю. М., неявка яких із урахуванням положень ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. При цьому, враховується те, що: ОСОБА_1 та адвокат Курах Ю. М., належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи; 27.03.2020 від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи без його та адвоката участі; розгляд справи неодноразово відкладався, у тому числі й за заявами адвоката Кураха Ю. М..

Обставини, за яких ОСОБА_1 допустив порушення вимог передбачених п. 12.1 Правил дорожнього руху України, в постанові судді зазначені правильно, кваліфікація його дій за ст. 124 КУпАП відповідає наявним у справі про адміністративне правопорушення та дослідженим суддею місцевого суду доказам, апелянтом не оспорюється, тому висновки судді викладені в постанові відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційним судом не перевіряються, визнаються належним чином вмотивованими й такими, що ґрунтуються на вимогах закону та наявних у матеріалах справи доказах.

Разом із тим, апеляційний суд вважає, що, вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд першої інстанції належним чином не вмотивував свої висновки щодо накладеного на ОСОБА_1 найбільш суворого за видом адміністративного стягнення.

При цьому, зі змісту постанови не вбачається які саме обставини та дані про особу правопорушника враховано судом першої інстанції при вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, як і не вбачається те, що під час розгляду справи взагалі досліджувались які-небудь дані про особу правопорушника чи з`ясовувались обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі,

Відповідно до ст. 34 цього ж Кодексу обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення визнаються :1) щире розкаяння винного; 2) відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; 3) вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; 4) вчинення правопорушення неповнолітнім; 5) вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року. Законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі.

Згідно зі ст. 35 КУпАП обставинами, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення визнаються :1) продовження протиправної поведінки, незважаючи на вимогу уповноважених на те осіб припинити її; 2) повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню; вчинення правопорушення особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення; 3) втягнення неповнолітнього в правопорушення; 4) вчинення правопорушення групою осіб; 5) вчинення правопорушення в умовах стихійного лиха або за інших надзвичайних обставин; 6) вчинення правопорушення в стані сп`яніння. Орган (посадова особа), який накладає адміністративне стягнення, залежно від характеру адміністративного правопорушення може не визнати дану обставину обтяжуючою.

Відповідно до 124 КУпАП за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на винну особу може бути накладене стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 визнає вину в скоєнні передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення, щиро кається.

З матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 раніше притягувався до кримінальної чи адміністративної відповідальності, у тому числі й за порушення ПДР.

З доданих до апеляційної скарги доказів убачається, що ОСОБА_1 хворіє на онкологічне захворювання (а. с. 39).

Обставинами, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 відповідно до ст. 34 КУпАП апеляційний суд визнає щире розкаяння у вчиненні адміністративного правопорушення, відсутність даних про те, що він негативно характеризується за місцем проживання, а також про те, що протягом року до вчинення цього адміністративного правопорушення він не притягувався до адміністративної відповідальності.

Обставин, які б обтяжували відповідальність ОСОБА_1 , апеляційним судом не встановлено.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції, розглянувши справу без участі ОСОБА_1 , належним чином не з`ясував усіх обставин справи, у тому числі й таких, що впливають на вирішення питання про призначення адміністративного стягнення.

Враховуючи наведене вище, у тому числі й те, що й доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 хворіє та потребує лікування за межами України, у зв`язку з чим виїжджає власним транспортом, апеляційний суд погоджується і з доводами апеляційної скарги про те, що позбавлення ОСОБА_1 права на керування транспортним засобом не відповідає ступеню тяжкості вчиненого адміністративного правопорушення та особі правопорушника.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами є занадто суворим та суперечить загальним засадам призначення стягнень, а оскаржувана постанова в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення - такою, що не відповідає вимогам ст. ст. 33-35 КУпАП, у зв`язку з чим, доводи апеляційної скарги про те, що накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення є занадто суворим знайшли своє підтвердження і підлягають задоволенню.

Тому, із урахуванням вимог ч. ч. 8-9 КУпАП, постанова судді підлягає зміні в частині накладення адміністративного стягнення шляхом пом`якшення ОСОБА_1 накладеного на нього адміністративного стягнення до штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ст. 124 КУпАП, яке відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, даним про особу правопорушника, ступеню його вини, майновому стану, обставинам, що пом`якшують відповідальність, і буде справедливим.

У зв`язку з цим, доводи апеляційної скарги про скасування постанови судді місцевого суду не підлягають задоволенню, оскільки не ґрунтується на вимогах закону.

Разом із тим, апеляційний суд зазначає, що апелянтом не оспорюється висновок суду першої інстанції про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Закарпаттяобленерго» майнової шкоди в розмірі 25320,57 грн., у зв`язку з чим, відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційним судом також не перевіряються.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу, яку подав адвокат Курах Ю.М., задовольнити частково.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 вересня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП змінити: пом`якшити призначене ОСОБА_1 адміністративне стягнення до штрафу в розмірі 20 (двадцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) гривень.

У решті постанову залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан