Справа № 644/2361/20
Провадження № 3/644/612/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 травня 2020 р. Харків

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Бугера О.В.,

За участі ОСОБА_1 ,

Захисника адвоката Воронцової Л.В.,

розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м.Харків, громадянина України, що зареєстрований АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення передбаченого за ч.4 ст.122 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Водій ОСОБА_1 18 березня 2020 року о 15.20 годині в м.Харкові по проспекту Московському, 275, керував транспортним засобом Ford Transit державний номерний знак НОМЕР_1 , при повороті праворуч на зелену стрілку разом з червоним сигналом світлофору не пропустив автомобіль Toyota Auris державний номер НОМЕР_2 , що здійснював переїзд на зелений сигнал світлофору, змусив водія різко загальмувати, подавати звуковий сигнал та змінювати напряму руху, щоб уникнути зіткнення, чим створив аварійну ситуацію, чим порушив вимоги п. 16.9. ПДР України, за що передбачено відповідальність за ч.4 ст.122 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину категорично заперечував, посилався на те, що він нікому аварійної ситуації на дорозі не створював, автомобіль Тойота не бачив, рухався на жовтий сигнал світлофору, але на дозволену стрілку повороту, перешкоди не було. Додатково пояснив, що дійсно в той день рухався по Лосєвській, в районі прохідної заводу ХТЗ, повертав праворуч переконавшись при цьому, що нікому не створює перешкод, автомобіля Тойота не бачив, сигналів не чув, продовжив рух по проспекту Московському та його фактично зупинили працівники поліції на виїзді з міста на посту ХТЗ за адресою м.Харків проспект Московський, 308, там вже був автомобіль Тойота. Працівники поліції стверджували, що він нібито проїхав на червоний сигнал світлофору та допустив створення аварійної ситуації на дорозі для автомобіля Тойота в районі перехрестя проспекту Московського та Архітектора Альошина, відстань від цього перехрестя до посту ХТЗ приблизно 5 км. Йому на місці відеозаписів його порушення не демонстрували, був свідок з автомобіля Тойота, його прізвище ОСОБА_3 , саме він нібито повідомив про його порушення, але відео реєстратора у нього немає, та нібито не працював сигнал. На місці він на пропозицію працівників поліції продував Драгер. У нього склалось враження, що ОСОБА_3 є знайомим працівників поліції.

ОСОБА_1 подано два клопотання про закриття адміністративного провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. В обґрунтування клопотань зазначено, що протокол вважає необґрунтованим, несправедливим, не об`єктивним, таким що не відповідає нормам КУпАП. Правопорушення він не скоював, протокол був складений лише за «суб`єктивними» показами свідка ОСОБА_4 , якого він бачив на стаціонарному посту, безпосередньо працівники поліції правопорушення не бачили, будь-яких доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, окрім наданого протоколу, в матеріалах провадження, немає. Само по собі описання правопорушення працівником поліції зі слів показів свідка не свідчить про належне фіксування правопорушення в місці його скоєння та не може бути належним доказом вчинення правопорушення, а є лише припущенням. Зазначав, що в протоколі не вірно встановлено дані щодо вчинення нібито правопорушення, а саме проспект Московський, 275 в м.Харкові, оскільки за вказаною адресою знаходиться Харківський тракторний завод, він біля заводу не находився, рухався по вулиця Лосєвська з правим поворотом на проспект Архітектора Альошина, при цьому не порушував правил дорожнього руху та не створював аварійної ситуації. Також, в протоколі не зазначено в графі свідки чи потерпілі даних водія, якому він нібито створив аварійну ситуацію, як і не зазначено реєстраційний номер транспортного засобу цього водія. Відсутні дані про фото-відео фіксацію правопорушення, а також даних, що призвели до створення аварійної обстановки, до шкідливих наслідків, і що цю обстановку створив саме він. Вважав, що суд позбавлений повністю можливості повно, об`єктивно та всебічно, з дотриманням принципу доведення «Поза розумним сумнівом», з`ясувати обставини справи, тобто є необхідним усунути вказані недоліки та лише після цього вирішити питання про подальший рух справи. Наполягав на тому, що вимоги ст.256 КУпАП не виконані, протокол складений з порушеннями вказаної норми, містить ряд виправлень, в тому числі щодо номеру будинку, зазначеного як місце вчинення правопорушення, норми статті, за якою він притягається до відповідальності.

Захисник Косякова С.М. доводи викладені в клопотаннях повністю підтримала, просила подані клопотання задовольнити, провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю складу правопорушення.

Вислухавши доводи ОСОБА_1 , його захисника, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно із ч. 4 ст. 122 КУпАП, відповідальність за вказане правопорушення настає у разі порушень, передбачених частинами першої, другої або третьої цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Диспозиція ч. 4 ст. 122 КУпАП України є бланкетною, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за цією частиною статті, необхідна обов`язкова наявність в діях особи складу об`єктивної сторони адміністративних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2, ст. 122 КУпАП України.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди. В даному випадку в протоколі зазначено на те, що ОСОБА_1 допущено порушення п.16.9. ПДР України.

Відповідно до вимог п. 16.9. ПДР України під час руху в напрямку стрілки, ввімкнутої в додатковій секції одночасно з жовтим або червоним сигналом світлофора, водій має дати дорогу транспортним засобам, що рухаються з інших напрямків. Під час руху в напрямку стрілки зеленого кольору на таблиці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора із вертикальним розташуванням сигналів, водій повинен зайняти крайню праву (ліву) смугу руху та дати дорогу транспортним засобам і пішоходам, що рухаються з інших напрямків.

На підтвердження обставин порушення водієм ПДР надано протокол про вчинення адміністративного правопорушення від 18.03.2020 року серії БД №180716, письмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , що в даному випадку є доказами в розумінні ст.251 КУпАП.

В судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що він рухався по проспекту Архітектора Альошина в напрямку Московського проспекту, в автомобілі ще знаходився свідок ОСОБА_5 , якого він забрав від прохідної ХТЗ. Спочатку його автомобіль зупинився на червоний, а коли загорілося зелене світло він почав рух, але він був змушений гальмувати, змінити напрямок свого руху, виїхати на зустрічну смугу, оскільки перешкоду йому створив мікроавтобус НОМЕР_1 , який повернув на червоний сигнал світлофору з вулиці Лосєвської в бік Московського проспекту. Оскільки не було на зустрічній смузі інших автомобілів це й не створило зіткнення. Мікроавтобус він бачив, він рухався зі швидкістю 40-50 км/год, з боку станції метро Масельського, та не зупинився на червоний сигнал світлофору. Водій цього мікроавтобуса навіть не намагався загальмувати, зупинитись, вибачитись. Після цього вони рухались по Московському проспекту, мали намір повідомити патрульній поліції про подію, мікроавтобус рухався спочатку попереду них, а потім прийняв вправо та вони його обігнали. На станції метро Індустріальній не було патрульних машин, тому оскільки вони рухались в сторону посту ХТЗ на виїзд з міста, саме там зупинились та повідомили про пригоду. Саме там працівники поліції зупинили мікроавтобус, вони давали пояснення працівникам поліції, надавав пояснення водій мікроавтобусу. Також зазначив, що у водія мікроавтобусу був відео реєстратор, на пропозицію працівників поліції надати відео для огляду він погодився, але коли приніс оглянути відео, то на ньому не було декілька фалів, а саме були файли на яких зафіксовано його рух до перехрестя, а потім вже після, були відсутні декілька файлів посередині, навіть порушена нумерація файлів, вважав, що водій видалив ці файли навмисно. В момент порушення в автомобілі їх було двоє, він був за кермом, а ОСОБА_5 був на пасажирському сидінні, він дуже злякався, оскільки якщо б він не вжив заходів зупинки та виїзду на зустрічну смугу відбулось б зіткнення саме в бік, де він сидів. Коли складали протокол ОСОБА_5 пропонував надати пояснення, але працівники поліції повідомили, що достатньо показів одного свідка. Зазначав, що ситуації на дорозі бувають різні, але в подібних ситуаціях водії намагаються зупинитись, подивитись чи все в порядку, вибачитись, а водій мікроавтобусу, навіть не пригальмував.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що його забрав ОСОБА_4 на своєму автомобілі Тойта, чорного кольору, від прохідної заводу ХТЗ, вони спочатку стояли на світлофорі, а коли загорівся зелений, почали рух, швидкість була не велика, він побачив праворуч з боку ОСОБА_6 рухався, як йому здалося, на великій швидкості мікроавтобус Форд транзит. ОСОБА_4 дуже справний водій та різко почав гальмувати, виїхав на зустрічну смугу та вони зупинились, їх швидкість була невелика, дуже пощастило, що не було інших автомобілів. Якщо б ОСОБА_7 не прийняв в бік відбулось би зіткнення, удар прийшовся саме в бік автомобіля, де сидів він. Цей мікроавтобус не зупинявся, поїхав далі, а вже на Московському проспекті вони його обігнали. Мали намір повідомити працівникам поліції про подію, мікроавтобус не переслідували, на посту ХТЗ при виїзді з міста ОСОБА_4 повідомив працівникам поліції про аварійну ситуацію, яку створив водій мікроавтобуса, а вже коли перейшов від посту ХТЗ на інший бік, побачив цей мікроавтобус, який зупинили працівники поліції. На місці водій мікроавтобуса стверджував, що він їх не бачив, у нього був відео реєстратор в автобусі, але коли він його приніс оглянути, нібито там не вистачало файлів. Особисто під час огляду відео реєстратора він присутній не був. Наполягав на тому, що водій мікроавтобусу рухався на заборонений сигнал світлофору та створив їм аварійну ситуацію, саме так він сприйняв дії водія. В автомобілі ОСОБА_4 на задньому пасажирському сидінні праворуч встановлено дитяче крісло, важко припустити, якщо б там була дитина. Водій мікроавтобуса не вибачався.

ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечував, що в його автомобілі був відео реєстратор, він його надавав працівникам поліції для огляду, дійсно там були відсутні файли, але він нічого не видаляв, реєстратор був перенавантажений, тому імовірно видались файли самостійно. Наразі реєстратора не має, оскільки він знаходиться у господаря мікроавтобуса.

З урахуванням пояснень ОСОБА_1 щодо проходження ним огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, надання пояснень ним та свідками, огляду відео реєстратора, судом було витребувано відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції. За інформацією Департаменту патрульної поліції УПП у Харківській області відеозаписи з нагрудних відео реєстраторів працівників управління, якими 18.03.2020 року було задокументоване адміністративне правопорушення за ч.4 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 , були знищені 28.04.2020 року згідно до акту знищення медіафайлів №3-20.

Оцінюючи дані доводи захисту щодо невірного встановлення в протоколі місця вчинення правопорушення, суд зазначає наступне. Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, визначено термін «сталий орієнтир» - стаціонарно встановлений об`єкт (кут будівлі або павільйону зупинки маршрутних транспортних засобів, дорожній знак 5.60 "Кілометровий знак", опора електропередач, об`єкт дорожнього сервісу, порядковий елемент інженерної конструкції дороги тощо), який має свою назву, порядковий номер, іншу видиму відмінність серед подібних об`єктів та розташований уздовж вулиці або смуги відведення дороги (сталим орієнтиром не є дерева, кущі, транспортні засоби, які стоять, тимчасові споруди або конструкції, пересувні торговельні споруди, огорожі будівельних майданчиків або місць проведення дорожніх робіт, інші об`єкти, розташування яких на місцевості в подальшому неможливо об`єктивно визначити чи геометрія, розміри або місце розташування яких можуть з часом змінюватись).

В даному випадку, при складанні протоколі було зазначено прив`язку до об`єкту будівлі, розташованою за адресою проспект Московський, 275, м.Харків, тому суд не приймає до уваги доводи сторони захисту, оскільки в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом по проспекту Московському, 275, в своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначав, що рухався по вулиці Лосєвська (проспект Московський, 275), в районі прохідної заводу ХТЗ, свідок ОСОБА_4 суду пояснював, що ОСОБА_1 рухався з боку вулиці Лосєвській, виїжджав на проспект Московський, прив`язка до будинку 275, аналогічні пояснення надав свідок ОСОБА_5 щодо місця пригоди. Місцем вчинення правопорушення є саме проспект Московський, 275, м.Харків.

Що стосується доводів захисника про те, що протокол має виправлення, що свідчить про неналежність даного протоколу, як доказу, а саме наявність виправлення в місці вчинення правопорушення та нормі КУпАП, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами тощо.

Відповідно до п. 7 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2105 №1376, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено. Визначальним завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Протокол про адміністративне правопорушення, як один із видів доказу, повинен оцінюватися у сукупності з іншими доказами у справі.

В даному випадку протокол про адміністративне правопорушення серії БД №180716 від 18.03.2020 року відповідає вимогам ст. 256 КУпАП (зміст протоколу про адміністративне правопорушення) та щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення, повністю узгоджується з даними, які містяться в письмових поясненнях ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_4 , а також з їх поясненнями наданими суду в ході розгляду справи та поясненнями свідка ОСОБА_5 , наданими в ході розгляду справи в суді. Вказані захисником виправлення не змінюють по своїй суті змісту протоколу в частині місця, часу та суті адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що водій ОСОБА_1 не дотримався вимог п. 16.9. ПДР України, та своїми діями він вчинив правопорушення, передбачене ч.4 ст.122 КУпАП.

Суд при накладенні стягнення, керуючись ст.ст. 33-35 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Одночасно з накладенням адміністративного стягнення суд, у відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», стягує з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420,40 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на користь держави (отримувач коштів ГУДКСУ у Харківській області ; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947;банк отримувача ДКСУ ; код банку отримувача (МФО) 899998;рахунок отримувача UA0020001; код класифікації доходів бюджету 21081300) в сумі 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

Роз`яснити правопорушнику, що після набрання даною постановою законної сили у випадку несвоєчасної сплати грошового стягнення (штрафу) у 15-денний строк з дня вручення йому постанови, передбачено стягнення штрафу у подвійному розмірі у відповідності до ст.ст.7,27,299,304,305,307,308 КУпАП та ст.ст.11,18 Закону України «Про виконавче провадження».

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420,40 грн. на користь держави (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача- Казначейство України(ЕАП) ; код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Бугера О. В.