Справа № 152/422/20
П О С Т А Н О В А
іменем України
20 травня 2020 року м. Шаргород
Справа №152/422/20
Провадження №3/152/201/20
Суддя Шаргородського
районного суду
Вінницької області Славінська Н. Л.,
притягається до адміністративної
відповідальності, ОСОБА_1 ,
розглянувши матеріали, які надійшли від Каланчацького ВП Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 , з неповною середньою освітою, одруженого, непрацюючого, не є особою з інвалідністю, не є пенсіонером, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,
за ст.44-3 КпАП України,
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 10.04.2020 року серії АПР18 №192577, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КпАП України, порушення правил щодо карантину людей, а саме, мовою оригіналу: «10.04.2020 року біля 2-х годин ночі в Каланчацькій ЦРЛ визначеним місцем обсервації гр. ОСОБА_1 , який перетнув НОМЕР_3 Крим відмовляється від обов`язкової обсервації та покинув місце перебування чим порушив вимогу КМУ від 29.03.2020 р. №241» (а.с.1).
Адміністративний протокол відносно ОСОБА_1 Каланчацьким ВП Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області із супровідним листом від 13.04.2020 року для розгляду надіслано до Шаргородського районного суду Вінницької області (а.с.5).
22.04.2020 року адміністративний протокол відносно ОСОБА_1 надійшов до Шаргородського районного суду Вінницької області та переданий для розгляду, згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, судді Шаргородського районного суду Славінській Н.Л. (а.с.6).
В суді ОСОБА_1 заперечував щодо розгляду справи Шаргородським районним судом, вважає, що справа про адміністративне правопорушення не підсудна цьому суду.
Відповідно до ст.44-3 КУпАП, порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб» не передбачено порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, пов`язані із порушенням правил карантину людей.
Так, ст.41 Закону України «Про захист від інфекційних хвороб» встановлено, що особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.
Таким чином, порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.44-3 КУпАП, встановлено ст.276 КУпАП.
Відповідно до ч.1 ст.276 КпАП України, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
Частинами 2-5 ст.276 КУпАП встановлено виключення з правила, передбаченого ч.1 ст.276 КУпАП.
Так, частинами 2-5 ст.276 КУпАП встановлено, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121-126, 127-1- 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 177 і 178 цього Кодексу, розглядаються за місцем їх вчинення або за місцем проживання порушника. Справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення та обліку таких правопорушень. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 203, 203-1, 204-1, 204-2 і 204-4 цього Кодексу, розглядаються за місцем їх виявлення.
Отже, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.44-3 КУпАП, підлягають розгляду за місцем їх вчинення, що відповідає положенням ч.1 ст.276 КУпАП, тому вважаю, що справа про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 помилково надіслана Каланчацьким ВП Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області для розгляду до Шаргородського районного суду Вінницької області.
Частиною першою статті 23 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що суддя місцевого суду здійснює правосуддя в порядку, встановленому процесуальним законом, а також інші повноваження, визначені законом.
Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом… Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України (ч.ч.1, 3 ст.7 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»).
Виходячи із загальних засад здійснення судочинства, визначених положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Європейський суд з прав людини у справі «Занд проти Австрії» від 12.10.1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, який не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.
Беручи до уваги вказані вище обставини, Шаргородський районний суд Вінницької області не може розглядати вказану справу, яка не віднесена до його підсудності в силу вимог ч.1 ст.276 КпАП України, тобто не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої ст.6 Конвенції та ч.1 ст.276 КпАП України.
Порушення правил підсудності є істотним порушенням вимог закону та безумовною підставою для скасування судового рішення.
Крім того, порушення правил підсудності, на думку суду, є порушенням права ОСОБА_1 на справедливий суд, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України.
До того ж, згідно із пп. «а» п.1 ч.1 ст.106 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», суддю може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності в порядку дисциплінарного провадження у випадку умисного або внаслідок недбалості, в тому числі іншого порушення норм процесуального права під час здійснення правосуддя, що унеможливлює учасникам судового процесу реалізацію наданих їм процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків або призвело порушення правил щодо юрисдикції або складу суду.
Враховуючи, що підсудність адміністративної справи не визначена Шаргородському районному суду, то склад суду, що її розглядає, є незаконним.
Пунктом 1 статті 278 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, в тому числі, чи належить до його компетенції розгляд даної справи.
Нормами КпАП України не встановлено порядку вирішення питання про надіслання протоколу про адміністративне правопорушення у випадку, передбаченому ч.1 ст.276 КпАП України, за підсудністю до іншого суду.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України за №11 від 11.06.2004 року «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст.276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», згідно зі статтею 245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративні правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.
Враховуючи проаналізоване вище законодавство України та норми міжнародного законодавства, практику ЄСПЛ, а також враховуючи, що справа про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 помилково надіслана Каланчацьким ВП Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області для розгляду до Шаргородського районного суду Вінницької області з порушенням правил підсудності, встановлених ст.276 КУпАП, тобто помилково, вважаю, що справу слід повернути до Каланчацького ВП Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області для надіслання до належного суду, за місцем вчинення правопорушення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.276, 278, 279, 280, 283 КпАП України,
Повернути адміністративну справу №152/422/20 за протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР 18 №192577 щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КпАП України до Каланчацького ВП Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області для надіслання до належного суду, за місцем вчинення правопорушення.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: