Дата документу 06.05.2020
Справа № 334/1523/20
Провадження № 3/334/916/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2020 року суддя Ленінського районного суду міста Запоріжжя Ісаков Дмитро Олександрович, розглянувши матеріали, які надійшли з Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Запоріжжя, громадянки України, яка працює реалізатором ТОВ «Дніпро Сервіс Груп», зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

23 березня 2020 року о 11 год. 30 хв., ОСОБА_1 знаходячись в магазині продовольчих товарів «Сільпо» за адресою: м.Запоріжжя, бул. Вінтера, буд. 30, здійснювала господарську діяльність у сфері торгівлі, порушивши постанову Кабінету Міністрів України № 211 від 14 березня 2020 року, чим вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.44-3 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Юхименко В.С. подав до суду письмові заперечення до протоколу, в яких зазначив, що ОСОБА_1 господарською діяльністю не займається, не є фізичною-особою підприємцем та не є посадовою особою будь-якої юридичної особи. У зазначеному приміщенні виконувала функцію розповсюджувача білетів державних лотерей ТОВ « ОСОБА_2 » на підставі цивільно-правового договору № 862 про розповсюдження державних лотерей від 01 березня 2019 року укладеного в ТОВ «Дніпро Сервіс Груп».

Згідно з п.12 ч.1 ст.1 Закону України «Про державні лотереї в Україні розповсюджувач державної лотереї юридична або фізична особа, яка за дорученням оператора державних лотерей здійснює у сукупності або окремо прийняття ставок безпосередньо у гравців, виплату призів, а також інші операції, пов`язані з розповсюдженням державних лотерей.

Відповідно до ч.7 ст. 5 Закону України «Про державні лотереї в Україні» розповсюдження державних лотерей здійснюється на всій території України та не потребує одержання спеціальних дозволів.

Згідно з ч.5 ст. 9 Закону України «Про державні лотереї в Україні» розповсюдження державних лотерей фізичними та юридичними особами відповідно до укладених з оператором державних лотерей договорів не потребує будь-яких дозволів. Розповсюдження державних лотерей не вимагає обов`язкової реєстрації суб`єктами підприємницької діяльності фізичних осіб - розповсюджувачів. Держава сприяє збільшенню мережі розповсюдження державних лотерей.

Таким чином, ОСОБА_1 не будучи суб`єктом господарювання чи посадовою особою суб`єкта господарювання не може бути суб`єктом цього адміністративного правопорушення ( в частині порушення заборони роботи суб`єктів господарювання).

У зв`язку з тим, що відсутні суб`єкт та об`єктивна сторона адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 відсутні й склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, що є обставиною, яка вказує на неможливість розпочати провадження у справі, а якщо таке провадження вже розпочато є підставою для його закриття, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, врахувавши письмові пояснення захисника адвоката Юхименко В.С. суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, полягає у порушенні правил щодо карантину людей, санітарно гігієнічних, санітарно протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішеннями місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Отже, диспозиція цієї статті є бланкетною (відсилочною) не конкретизованою, а такою, що скеровує до норм законодавства України, актів органів місцевого самоврядування, які регулюють питання боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, (зі змінами, внесеними згідно з Постановами КМ № 215 від 16.03.2020, № 239 від 25.03.2020, № 241 від 29.03.2020, № 242 від 20.03.2020, № 255 від 02.04.2020, № 262 від 08.04.2020, № 284 від 15.04.2020, № 291 від 22.04.2020) забороняється з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 р. до 11 травня 2020 р. роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту.

З вищевикладеного вбачається, що суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП, є виключно суб`єкти господарювання.

До протоколу про адміністративне правопорушення в обґрунтування вчинення адміністративного правопорушення додано рапорт старшого інспектора відділу моніторингу Зеленько Олександра та письмові пояснення ОСОБА_1 від 23 березня 2020 року, опитуванням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, з матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання та здійснює відповідну господарську діяльність у встановленому законом порядку.

Отже, приймаючи наведені обставини, беручи до уваги, що ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання, що здійснювала зазначену в протоколі діяльність, тому в розумінні ст. 44-3 КУпАП ОСОБА_1 не є суб`єктом вказаного правопорушення.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Таке положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, так як її вину не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятим та суперечить нормам, як національного, так і міжнародного законодавства.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, справа підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись статтями: 276, 278, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в Запорізький апеляційний суд протягом десяти діб з дня винесення постанови через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя Ісаков Д.О.