КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/299/20
Провадження №3/319/86/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2020 року смт. Більмак

Суддя Куйбишевського районного суду Запорізької області Ходько В.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Більмацького відділення поліції Бердянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення про те, що він 07.04.2020 о 17 год. 35 хв. за адресою: вул. Центральна, у парку, смт. Більмак, Більмацького району, Запорізької області, знаходився у громадському місці без вдягнутих засобів індивідуального захисту, а саме респіраторів та захисної маски та не мав документів, які засвідчують особу під час карантину, чим порушив підпункт 1 та 16 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (з подальшими змінами внесеними ПКМУ № 255 від 02.04.2020), чим вчинив правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 , повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Як зазначено у ст.ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 44-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до підпунктів 1 та 16 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (в редакції чинній на момент вчинення правопорушення) заборонено до 24 квітня 2020 року з 6 квітня 2020 року перебування в громадських місцях без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, у тому числі виготовлених самостійно; перебувати на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус.

Таким чином, підпункт 16 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України № 211 не містить заборону на перебування в парках без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус. Слід зазначити, що заборона на відвідування парків, крім вигулу домашніх тварин однією особою та в разі службової необхідності, встановлена підпунктом 5 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України № 211, проте в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено про порушення ОСОБА_1 вказаної заборони.

В статті першій Закону України "Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення" наведено визначення термінів, за яким громадське місце це частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

13.04.2020 о 19 год. 22 хв. на сайті Міністерства охорони здоров`я України опубліковано повідомлення де надано роз`яснення, що таке "громадське місце", де необхідно носити маски чи респіратори у зв`язку з поширенням коронавірусної інфекції відповідно до постанови № 211, згідно вказаного роз`яснення парк не відноситься до переліку таких громадських місць.

Як вбачається зі Словника української мови: в 11 т. К.: Наукова думка, 1970-1980 та Етимологічного словника української мови: у 7 т.: т.4: Н - П/ укл.: Р.В. Болдирєв та ін.; ред. тому: В.Т. ОСОБА_2 , В. ОСОБА_3 ; редкол.: ОСОБА_4 (гол. ред.) та ін. К.: Наукова думка, 1989. Т.4: Н - П. 656 с. - ISBN 966-00-0590-3. - С. 295, Парк (фр. Parc від лат. Parricus "обгороджене місце") - спеціальна обмежена природна або штучна територія, виділена переважно з метою рекреації, відпочинку. Слово парк є запозиченням із західноєвропейських мов; німецьке Park, французьке parc, англійське park походять від старолатинського parricus ("обгороджене місце, парк"), яке зводиться до іберійського *parra ("ґрати, решітка, шпалерник для квітів, підпірки для фруктових дерев)", тобто однією з основних ознак "парку" є його виокремлення з поміж іншої території, та/або наявність огорожі.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності лише за перебування в громадських місцях без вдягнутих засобів індивідуального захисту, до яких як вже було зазначено парки не відносяться, крім того в протоколі не зазначено назву парку чи його точна адреса, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано належних доказів того, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності знаходилася саме в парку без вдягнутих засобів індивідуального захисту, а вказаний парк мав обгородження та/або попереджувальні таблички про встановлені заборони чи обмеження.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутні порушення підпункту 1 та 16 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України № 211, в зв`язку з чим і відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Суд ще раз наголошує, що він не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який… встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У прийнятому рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia»,заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, на думку ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке по суті, судом підтримується).

Також ЄСПЛ неодноразово наголошував, зокрема в рішеннях у справах "Гурепка проти України (N2)" від 08 квітня 2010 року, "Лучанінов проти України" від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

За статтею 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення і доданих до нього матеріалах відомостей про факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, вважаю за необхідне провадження по справі закрити через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.44-3, п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст.280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення за ст.44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції Куйбишевський районний суд Запорізької області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя В.М. Ходько