Справа № 462/2213/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 червня 2020 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Постигач О.Б., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

непрацюючого, проживаючого:

АДРЕСА_1

за ч. 4 ст. 130 КУпАП

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 10.04.2020 року о 13.15 год. у м. Львові по вул. Шараневича, 22, керуючи транспортним засобом Renault Megans д.н.з. НОМЕР_1 , після того, як автомобіль було зупинено на вимогу поліцейського, до проведення поліцейським медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння вживав алкогольний напій у ємності 250 мл, а саме горілку «Шляхетна». Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці або в медичному закладі відмовився в присутності двох свідікв, чим порушив п. 2.10 Є ПДР України.

У суді ОСОБА_1 не визнав факт вчинення ним адміністративного правопорушення та пояснив, що дійсно 10.04.2020 року, керуючи транспортним засобом Renault Megans д.н.з. НОМЕР_1 , він був в стані алкогольного сп`яніння, проте його дії не можуть кваліфікуватися за ч. 4 ст. 130 КУпАП, так як ні ДТП, ні зупинки атомобіля під його керуванням на вимогу поліції не було. Пояснив, що він самостійно здійснив зупинку автомобіля та залишив його на вул. Міхновських у м. Львові. В подальшому, забувши де він залишив автомобіль, викликав патрульну поліцію у зв`язку із зникненням транспортного засобу. Через певний час його транспортний засіб було знайдено, після чого, поліцейським ОСОБА_2 було дано вказівку ОСОБА_1 перепаркувати автомобіль, оскільки він закривав виїзд з прибудинкової території будинку, що він і зробив. Враховуючи дані обставини, вважає, що в його діях є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник Торопчин О.Д. надав аналогічні пояснення, доповнивши, що ОСОБА_1 не заперечується його перебування в стані алкогольного сп`яніння та факту відмови від проходження огляду. Працівники поліції, будучи обізнаними, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння не відсторонили його від керування транспортним засобом, а дали вказівку перепаркувати автомобіль, хоча будь-якої необхідності в цьому не було. З врахуванням наведеного просить задоволити їхнє клопотання про закриття провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Свідок ОСОБА_3 повідомила, що 10.04.2020 року вона була присутня при складанні постанов за ч. 1 ст. 178 КУпАП та ст. 183 КУпАП. На той час ОСОБА_1 вже перебував в стані алкогольного сп`яніння. Підтвердила, що безпосередньо працівниками поліції була надана вказівка ОСОБА_1 перепаркувати свій автомобіль, хоча вони бачили, що він п`яний. Виконавши вказівку поліцейського та приїхавши на узгоджене місце працівник поліції почав інкримінувати ОСОБА_1 керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, під час чого ОСОБА_1 вжив алкоголь. Ствердила, що працівниками поліції жодного разу не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та пояснила, що коли ОСОБА_1 надали можливість перепаркувати автомобіль, працівник поліції розуміли, що він на той момент вже перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 4 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Пунктом 2.10 є) ПДР України передбачено, що в разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 цього ж Кодексу, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються не тільки протоколом про адміністративне правопорушення а й поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

У відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року, при складанні протоколу зазначається, зокрема місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення (суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №215471 від 10.04.2020 року, працівниками поліції чітко не зазначено яку саме дію ставлять у провину ОСОБА_1 , так як в протоколі вказано, що його автомобіль було зупинено на вимогу поліцейського, однак у посиланні на ПДР України йому інкримінується порушення вимог пункту 2.10 є, де передбачена причетність водія до дорожньо-транспортної пригоди. Вказана неточність та неконкретність є грубим порушенням права особи на захист, оскільки ставить у стан невизначеності, яке саме звинувачення інкримінується особі.

Вивчивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, свідка ОСОБА_3 , вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП виходячи з наступного.

Доведення об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого 4 ст.130 КУпАП, на відміну від інших правопорушень, визначених іншими частинами цієї статті, передбачає не тільки встановлення факту перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, але і доказування моменту вживання водієм алкоголю.

З оглянутих в судовому засіданні відеозаписів з нагрудних камер спостереження працівників поліції вбачається, що патрульна поліція прибула саме на особистий виклик ОСОБА_1 щодо незаконного заволодіння його транспортного засобу, що також підтверджується рапортом поліцейського УПП у Львівській області ДПП Голубець Ю. від 10.04.2020 року, тобто ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Renault Megans д.н.з. НОМЕР_1 , не був зупинений працівниками поліції, а також не був причетний до дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно постанови ГАА №822217 від 10.04.2020 року винесеної інспектором взводу 2 Роти 2 Батальйону 1 УПП у Л/о ДПП лейтенантом поліції Гриценком С.А. встановлено, що ОСОБА_1 10.04.2020 р. о 11.40 год. у м. Львові на вул. Чоловського, 1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, зателефонувавши на спецлінію «102» та повідомивши про те, що невідома особа здійснила незаконне заволодіння його транспортним засобом, проте цього факту насправді не було, за що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу 119 грн.

Згідно постанови ГАА №822218 від 10.04.2020 року винесеної інспектором взводу 2 Роти 2 Батальйону 1 УПП у Л/о ДПП лейтенантом поліції Гриценком С.А. встановлено, що ОСОБА_1 10.04.2020 р. о 12.10 год. у м АДРЕСА_2 Львові АДРЕСА_3 перебував у п`яному вигляді та своєю поведінкою ображав людську гідність і громадську мораль, що виражалось у непристойних висловлюваннях, грубих вигуках, безупинному пересуванні з місця на місце, за що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу 85 грн.

Таким чином, судом встановлено, що на момент складання протоколу серії БД № 215471 від 10.04.2020 року о 13.30 год. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП працівником поліції ОСОБА_2 , який був при цьому присутній, оскільки відбирав пояснення у свідків, вже був встановлений факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, що зазначено у вище згаданих постановах.

В той же час, з оглянутого диску з відеозаписами, судом встановлено, що працівники поліції, не відсторонили ОСОБА_1 , який вже був в стані алкогольного сп`яніння, від керування транспортним засобом і в порушення інструкції надали йому можливість перепаркувати свій транспортний засіб.

Доказів того, що ОСОБА_1 був притянутий до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки/стоянки транспортного засобу суду не надано.

З викладеного суд вбачає порушення інспектором поліції вимог ст. 256 КУпАП при складенні адміністративного протоколу, оскільки фактичні обставини, які зафіксовані у протоколі не відповідають ознакам складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності невірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 130 КУпАП і вимагають перекваліфікації, однак суд зазначає, що Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає перекваліфікації дій судом.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, та з врахування того, що перекваліфікація діяння з ч. 4 на ч. 1 ст 130 КУпАП покращує становище ОСОБА_1 суд приходить до висновку, що кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч.4 ст.130 КУпАП є не вірною, так як в його діях наявний склад дміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому наявні підстави для уточнення кваліфікації адміністративного правопорушення та приведення протоколу у відповідність до чинного законодавства.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 130, 245, 247, 251-252, 256, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 передбачене ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 надіслати в УПП у Львівській області ДПП для перекваліфікації діяння на ч. 1 ст. 130 КупАП.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Постигач О.Б.