Cправа № 127/5870/20
Провадження № 3/127/1925/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 травня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гриневич В.С., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено частиною першою статті 130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №232433 від 26 лютого 2020 року вбачається, що 25.02.2020 о 23 год. 55 хв. в м. Вінниця на вул. Комарова, 64А водій ОСОБА_1 керував автомобілем MERSEDES-BENZ E 220, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога в КП ВОНД "Соціотерапія" м. Вінниця, вул. Пирогова, 109В. Висновок лікаря №0575 позитивний 1,66 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9А Правил дорожнього руху, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 та його представник адвокат Книжник Я.М. в судовому засіданні вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУАП не визнали та пояснили суду, що ОСОБА_1 дійсно перебував у стані алкогольного сп`яніння, однак він не перебував за кермом автомобіля. Автомобілем керувала його дружина, яка будучи неуважною наїхала на бордюк та пошкодила колесо автомбіля. Того вечора ОСОБА_1 з другом ОСОБА_2 відпочивали у нього вдома, де дійсно вживали алкогольні напої. Після чого його дружина ОСОБА_3 на своєму автомобілі відвезла ОСОБА_2 додому. Повертаючись дружина потрапила наїхала на бордюк та пошкодила колесо автомбіля. Викликавши ОСОБА_1 на місце пригоди дружина залишила його біля автомобіля, а сама повернулась додому, оскільки вдама її чекала маленька дитина. Після приїзду працівниками поліції не було встановлено хто саме є власником зупиненого автомобіля. ОСОБА_1 неодноразово намагався пояснити, що не сидів за кермом автомобіля, автомобілем керувала його дружина, яка повернулась додому до дитини. Однак, незважаючи на його зауваження та заперечення інспектор поліції склав протокол.

З огляду на наведене ОСОБА_1 та його представник адвокат Книжник Я.М. просили закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні рядовий поліції ОСОБА_4 , який складав відповідний протокол, суду пояснив, що під час чергування надійшло повідомлення про вчинення ДТП по вул. Комарова 64 А. Прибувши на місце події було помічено автомобіль MERSEDES-BENZ E 220, д.н.з. НОМЕР_1 , водієм якого було порушено правила дорожнього руху, та вчинено дорожньо-транспортну пригоду - наїзд на бордюк чим пошкоджено колесо автомбіля. Підійшовши до водія працівники поліції помітили у ОСОБА_1 явні ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували йому пройти огляд, на що той погодився. Інспектор також зазначив, що біля автомобіля перебував ще один чоловік. На запитання суду чи бачив рядовий поліції ОСОБА_4 як ОСОБА_1 керував автомобілем, останній зазначив, що він безпосередньо його не бачив, оскільки працівники поліції автомобіль не зупиняли, а прибули на місце події після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, в той час коли автомобіль стояв.

Відеодоказів фіксації вчинення ОСОБА_1 правопорушення рядовим поліції Ляшком В.С. суду не надано та повідомлено, що такої відеофіксації немає, оскільки працівники поліції автомобіль не зупиняли.

В судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_3 , яка зазначила, що 25.02.2020 близько 23:00 год. вона на своєму автомобілі марки MERSEDES-BENZ E 220, д.н.з. НОМЕР_1 , відвозила додому ОСОБА_2 , який разом з її чоловіком ОСОБА_1 у них вдома вживали алкогольні напої, саме тому чоловік не сідав за кермо, а попросив її відвезти товариша. Повертаючись додому вона потрапила у ДТП (наїзд на бордюк чим пошкоджено колесо автомбіля). Оскільки вдома залишилась її малолітня дитина, вона зателефонувала чоловікові, щоб той приїхав на місце пригоди, а сама повернулась додому. За кермом автомобіля була вона.

В судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_2 , який зазначив, що 25.02.2020 близько 23:00 год. він перебував у свого товариша ОСОБА_1 . Оскільки він з ОСОБА_1 вживали алкогольні напої, тому дружина товариша ОСОБА_3 на своєму автомобілі відвезла його додому. Через деякий час подзвонив його товариш ОСОБА_1 та повідомив, що дружина потрапила у ДТП, та попросив його виїхати на місце пригоди, що він і зробив. ОСОБА_2 зазначив, що за кермом автомобіля була ОСОБА_3 .

Заслухавши ОСОБА_1 , його захисника, рядового поліції Ляшка В.С., свідків та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений як Конституцією, так і Законами України.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП) адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху (далі - ПДР). Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з диспозицією частини першої статті 130 КУпАП відповідальність за даною нормою підлягають особи, які керують транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само особи, які керували транспортним засобом та які відмовились від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності суд приходить до переконання, що наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, не підтверджуються зібраними по справі доказами.

Так, відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП суду необхідно встановити два критерії: керування особою транспортним засобом та знаходження його в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, або ж відмова особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

ОСОБА_1 та його захисник в судовому засіданні не заперечували з приводу того, що того дня (25.02.2020 о 23 год. 55 хв.) ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, однак категорично заперечували, щодо того, що ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу MERSEDES-BENZ E 220, д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки транспортний засіб, який зазначений у протоколі, належить його дружині та саме вона в той день перебувала за кермом автомобіля, а він лише приїхав на її виклик.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 повністю підтвердила пояснення ОСОБА_1 , пояснивши, що саме вона керувала транспортним засобом MERSEDES-BENZ E 220, д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки її чоловік ОСОБА_1 попросив її відвести додому його товариша ОСОБА_2 , який перебував у них в гостях.

Дані обставини підтвердив в судовому засіданні і свідок ОСОБА_2 .

З матеріалів справи також слідує, що власником автомобіля MERSEDES-BENZ E 220, д.н.з. НОМЕР_1 являється ОСОБА_3 , яка, відповідно до наданого посвідчення водія, має право керування цим транспортним засобом.

Відповідно до частини другої статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Однак, за наявності пояснень ОСОБА_1 , пояснень свідків та відсутності відео фіксації обставин зупинки транспортного засобу, суд приходить до висновку, що з матеріалів справи не вбачається та відповідно не доведено належними доказами керування ОСОБА_1 25.02.2020 о 23:55 год. транспортним засобом MERSEDES-BENZ E 220, д.н.з. НОМЕР_1 .

В той же час, суд звертає увагу на те, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, проте, як зазначив інспектор ОСОБА_4 він з патрулем поліції прибув на виклик щодо вчинення ДТП, де біля автомобіля перебувало двоє чоловіків, однак він безпосередньо не бачив, хто саме керував автомобілем.

Крім того, суд звертає увагу на те, що транспортний засіб MERSEDES-BENZ E 220, д.н.з. НОМЕР_1 , який зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, та яким нібито керував ОСОБА_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_3 .

З огляду на наявність таких протиріч суд приймає до уваги пояснення ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом.

Як уже зазначалося, за правилами визначеними статтею 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

В той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпція факту".

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Частиною першою статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з пунктом першим статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії БД №232433 від 26 лютого 2020 року не є належним та допустимим доказом керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а відтак у його діях відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту першого статті 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 130, 245, 247, 251, 252, 266, 268, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: