Справа №: 310/2617/20
3/310/1375/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 травня 2020 року м. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Вірченко О.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

08 квітня 2020 року об 11 год. 40 хвил. ОСОБА_1 порушив режим самоізоляції, а саме залишив місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушив п. 4 Постанови КМУ № 211 від 11 березня 2020 року (із змінами, внесеними Постановою КМУ № 255 від 02 квітня 2020 року). Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину вскоєному правопорушенні не визнав та пояснив наступне. 27 березня 2020 року він прилетів із Чехії, в літаку ним була підписана інформована добровільна згода на самоізоляцію, в якій зазначено, що в разі гострої необхідності можливо покинути місце самоізоляції, вдягнувши маску та мінімізувавши контакти з людьми. ОСОБА_1 мешкає з дружиною, малолітньою дитиною, матір`ю та бабою. 08 квітня 2020 року у його баби піднявся тиск, оскільки ліки закінчились, він пішов до найближчої аптеки, вдягнувши маску. Дружина не могла піти до аптеки, оскільки працювала дистанційно, а матір в зв`язку із її віком перебуває в групі ризику, тому залишилась дома з дитиною. Вважає, що ним умови самоізоляції порушені не були.

Свідок ОСОБА_2 пояснила, що 08 квітня 2020 року її чоловік ОСОБА_1 пішов до аптеки з метою купити ліки бабі, у якої підвищився тиск. Свідок не могла піти до аптеки, оскільки працювала дистанційно на комп`ютері, на якому встановлена програма, що фіксує її роботу. Матері її чоловіка, яка є пенсіонеркою та в зв`язку з її віком в період карантину було заборонено вихід із дому. Коли приїхали поліцейські, свідок зателефонувала ОСОБА_1 і той невдовзі повернувся додому.

Свідок ОСОБА_3 пояснила, що вона проживає з матір`ю, сином, його дружиною та онукою. 08 квітня 2020 року у її матері підвищився тиск, необхідно було терміново купити ліки. Оскільки в цей час невістка працювала дистанційно та не могла залишити роботу, а свідку, в зв`язку із її віком було заборонено виходити з дому в період карантину та вона доглядала онуку, до аптеки пішов ОСОБА_1 . Вважає, оскільки в згоді на самоізоляцію, підписаній сином, не заборонено в разі крайньої необхідності покидати житло, в даному випадку режим самоізоляції ним не було порушено.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та дослідивши матеріали справи про адміністративне порушення, оцінивши докази по справі відповідно до ст. 252 КУпАП, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 порушив правила щодо карантину людей, встановлені п. 4 Постанови КМУ № 211 від 11 березня 2020 року (із змінами, внесеними Постановою КМУ № 255 від 02 квітня 2020 року), тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 44-3 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 підтверджується письмовими матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ГР № 289085, рапортом поліцейського Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області від 08 квітня 2020 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 .

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує положення ст. 33 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи характер правопорушення та особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, негативних наслідків від правопорушення не настало, суд вважає за доцільне звільнити його від адміністративної відповідальності за малозначністю скоєного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Крім того, враховуючи, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, той факт, що усне зауваження, виходячи з норм ст.ст. 22, ч. 3 ст. 284 КУпАП, не відноситься до видів адміністративних стягнень та є однією із можливостей, визначених КУпАП, для звільнення особи від адміністративної відповідальності, не вбачаю підстав для стягнення судового збору з ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 22, 44-3, 213, 221, 283 КУпАП, суддя

постановив:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КупАП, і обмежитись усним зауваженням.

Провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Бердянський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.М. Вірченко