ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/3298/20Головуючий у 1-й інстанції Воробель Н.П.
Провадження № 33/817/161/20 Доповідач - Лекан І.Є.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

за участю адвоката Вереса М.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Вереса М.Я. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду від 08 квітня 2020 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 08 квітня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на десять років.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 14 лютого 2020 року о 21 год. 30 хв. керував автомобілем «Audi A4», р.н. НОМЕР_1 по вул. Будного у м. Тернополі з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці; від проходження огляду на предмет перебування у стані алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора «Drager Alkotest 6810» ARBF 0422 (повірка дійсна до 18 червня 2020 року) та у медичному закладі (КНП ТОМЦСНЗ ТОР) відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі адвокат Верес М.Я. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та ухвалити нову постанову, якою справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст.130 КУпАП закрити, посилаючись на неповноту та необ`єктивність розгляду справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Вважає, що наявні в матеріалах справи докази не підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Посилається на те, що працівники поліції всупереч вимогам п.10 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.11.2015 року №1413/27858 не склали акт огляду на стан алкогольного сп`яніння та не долучили його до матеріалів справи.

Вказує на неправомірність дій працівників поліції щодо пропонування проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу газоаналізатора "Драгер Алкотест 6810" на місці зупинки транспортного засобу, оскільки цей прилад відсутній у Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, які дозволені для застосування на території України, а свідоцтво про його державну реєстрацію втратило чинність 10.02.2015 року.

Зазначає, що суд першої інстанції необґрунтовано розглянув справу про адміністративне правопорушення без допиту свідків у судовому засіданні, чим порушив принцип безпосередності дослідження доказів.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши адвоката Вереса М.Я., який підтримав подану апеляцію, просить її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КпАП України доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення від 14 лютого 2020 року, згідно якого поліцейським роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області капралом поліції Кибан В.В. зафіксовано факт керування ОСОБА_1 14 лютого 2020 року о 21 год. 30 хв. автомобілем «Audi A4», р.н. НОМЕР_1 , по вул.Будного у м.Тернополі з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора та у медичному закладі водій відмовився в присутності двох свідків.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які зазначили, що 14.02.2020 року приблизно о 21 год. 50 хв. у їх присутності працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер, від чого водій відмовився. Підтвердили, що від огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, водій також відмовився.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду для визнання стану алкогольного сп`яніння підтверджується також відеоматеріалами з нагрудних камер працівників патрульної поліції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп`яніння, його дії та ознаки сп`яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Окрім цього, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння чи за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, зокрема:

01 квітня 2019 року постановою Тернопільського міськрайонного суду ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за яке йому призначено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік;

18 червня 2019 року постановою Тернопільського міськрайонного суду ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, за яке йому призначено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на три роки.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП, тобто вчинення дій, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння чи за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом спростовуються матеріалами справи, зокрема відеозаписами із нагрудних камер працівників поліції та постановою від 14.02.2020 року №646330 про накладення на ОСОБА_1 штрафу за порушення правил дорожнього руху, передбачених ч.4 ст.126 та ч.2 ст.122 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, зокрема: постановою про накладення адміністративного стягнення від 14 лютого 2020 року серії ДП18 №646330, в якій зафіксовано факт керування ОСОБА_1 14.02.2020 року о 22 год. 00 хв. в м.Тернополі по вул.Братів Бойчуків, 7 транспортним засобом марки "AUDI A4", д.н.з НОМЕР_2 , який рухався у лівій смузі руху при вільній правій з двома смугами руху в одному напрямку (а.с.7); відеозаписом із нагрудних відеокамер поліцейських.

Доводи апелянта про недопустимість використання працівниками поліції для огляду на стан сп`яніння технічного приладу "Драгер Алкотест 6810" з мотивів відсутності вказаного технічного засобу у Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, які дозволені для застосування на території України, є безпідставними та не мають значення для розгляду даної справи, оскільки ОСОБА_1 у присутності двох свідків на місці зупинки транспортного засобу відмовився пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора "Драгер Алкотест 6810".

Окрім того, відповідно до роз`яснень Українського медичного центру сертифікації МОЗ України від 18.01.2018 року №45, закінчення 10.02.2015 року терміну дії реєстрації в Україні виробу медичного «Drager Alcotest 6810» означає припинення можливості їх ввезення на митну територію України та введення в експлуатацію, але не впливає на вироби, які вже були введені в експлуатацію - використовувались у практиці. З огляду на наведене, працівники патрульної поліції вправі використовувати вироби медичні «Drager Alcotest 6810», які були введені в експлуатацію до 10.02.2015 року, за умови їх своєчасного калібрування з інтервалом у 6 місяців.

Необґрунтованими є твердження апелянта щодо порушення принципу безпосередності дослідження письмових пояснень свідків, оскільки це не перешкодило суду повно та всебічно, відповідно до вимог ст.251 КУпАП дослідити докази у справі, достовірно встановити обставини, що мають значення для справи та відповідно до ст.252 КУпАП дати їм належну правову оцінку.

Також безпідставними є доводи апелянта про те, що в матеріалах справи відсутній акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки, як встановлено судом, ОСОБА_1 від такого огляду відмовився.

Таким чином, суд першої інстанції, відповідно до вимог Кодексу про адміністративні правопорушення розглянув справу, повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав вірну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП, з врахуванням його особи, характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції ч.3 ст.130 КУпАП, а тому підстави для скасування постанови суду та закриття провадження у справі - відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката Вереса М.Я. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду від 08 квітня 2020 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя