Справа № 194/316/20
Номер провадження 3/194/108/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2020 року м. Тернівка

Суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області Соколова Ю.І., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Тернівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 251264 від 12 березня 2020 року, видно, що 12 березня 2020 року о 15 год. 20 хв., в м. Тернівка по вул. С.Маркова, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ «2112», державний номер НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку проводився у лікаря за адресою: м. Тернівка, вул. Маяковського, буд. 22, висновок № 33 від 12 березня 2020 року, чим порушив п. 2.9-а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в ході судового розгляду справи зазначив, що вину не визнає в повному обсязі, оскільки протокол складений працівниками поліції незаконно та безпідставно, свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не було. Просив справу закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судове засіданні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не з`явилися, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлялися належним чином, судова кореспонденція направлялась на їх адреси, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, проте поверталась на адресу суду без вручення.

Суд, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов наступного висновку.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає, зокрема, відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Отже, необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбаченої вищевказаною статтею, є, зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.

Згідно ч. 4, 5, 6 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду затверджений Постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103 (надалі Порядок) та є чинним до теперішнього часу.

Згідно п. 2 Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно п. 3 Порядку огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, або лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 12 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, визначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Приписами пункту 16 розділу ІІІ наведеної вище Інструкції закріплено, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

Судом встановлено, що матеріали справи містять корінець направлення для огляду на стан сп`яніння від 12 березня 2020 року о 16.10 год., який заповнений поліцейським ОСОБА_4 та висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення наркотичного сп`яніння від 12 березня 2020 року, за результатами якого, датою огляду ОСОБА_1 є 12 березня 2020 року о 17-15 год., та згідно висновку, ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, а дата заповнення даного висновку є 12 березня 2020 року о 17-10 год., тобто висновок заповнено до огляду обстеженої особи ОСОБА_1 .

Крім того, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 33 від 12 березня 2020 року заповнений на бланку, який затверджено наказом МВС та МОЗ України від 06 вересня 2009 року № 400/666, який втратив законної сили та не містить печатки закладу охорони здоров`я, а тому суд вважає, що даний документ не є належним та допустимим доказом по даній справі.

Окрім цього, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначені свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , але письмові пояснення зазначених свідків в матеріалах справи відсутні, а в судові засідання на неодноразові виклики вони не з`являлися, а тому суду не зрозуміло, свідками яких саме подій вони були.

З урахуванням викладеного та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що у працівника поліції не були підстави вважати, що водій транспортного засобу ОСОБА_1 під час керування автомобілем ВАЗ «2112», державний номер НОМЕР_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння. А рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчинені адміністративного правопорушення.

Інших належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, поліцейським не надано.

Також, судом встановлено, що поліцейським ОСОБА_4 ОСОБА_1 не роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, що підтверджується відсутністю підпису ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення у відповідній графі.

Частина 2 статті 251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

При цьому суд враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року ЄСПЛ звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не знайшов свого підтвердження під час розгляду матеріалів адміністративної справи в суді, а тому провадження в даній справі необхідно закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 283 - 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.І. Соколова