Справа №639/2142/20
Провадження №3/639/791/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2020 року м. Харків

Суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Кісь Д.П., за участю: секретаря Крбеян К.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Нагорного І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративний матеріал, який надійшов із Управління патрульної поліції в Харківській області у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в

30 березня 2020 року приблизно о 11 год. 03 хв. за адресою: м. Харків, вул. Москалівська, 59/2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Polo» номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, та від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «DragerAlcotest 6820» та в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД» відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5. ПДР.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Нагорний І.В. проти накладення стягнення заперечували, посилались на допущені порушення з боку працівників поліції та відсутність допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, провадження по справі просили закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Зокрема, захисник вказував, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а також на те, що копія протоколу про адміністративне правопорушення не була вручена ОСОБА_1 . Крім того, згідно твердження сторони захисту ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не відмовлявся, працівниками поліції було порушено порядок проведення відповідного огляду, не забезпечено право ОСОБА_1 на захист. До того ж захисник посилався на те, що матеріали справи не містять даних щодо підстав зупинки ОСОБА_1 , що, на його думку, виключає склад в його діях адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому ОСОБА_1 надав пояснення, що дійсно 30 березня 2020 року приблизно о 11 год. керував відповідним автомобілем за адресою: м. Харків, вул. Москалівська, та був зупинений працівниками поліції. Порушень ПДР він не допускав, зупинився одразу ж після вимоги поліцейських за перехрестям. Від проходження огляду він не відмовлявся. Дій працівників поліції вважає упередженими та протиправними.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані докази, встановив наступне.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За змістом п. 2.5. ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Так, частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Не дивлячись на висловлену стороною захисту позицію, вина ОСОБА_1 у скоєнні відповідного адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи та дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, а саме:

-змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 280243 від 30.03.2020 року, який складений компетентною особою та відповідає вимогам ст. ст. 254, 256 КУпАП;

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 30.03.2020 року, згідно яких вони були присутніми 30.03.2020р. під час того як водій автомобіля «Volkswagen Polo» номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння;

-відеозаписами з камер нагрудних реєстраторів працівників патрульної поліції, на яких зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД» та за допомогою газоаналізатора «DragerAlcotest 6820». При цьому ОСОБА_1 знаходився за кермом автомобіля, не заперечував факт керування ним. Автомобіль був зачинений, на неодноразові вимоги поліцейських ОСОБА_1 відмовлявся від проходження огляду як в заклад охорони здоров`я, так і на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «DragerAlcotest 6820», а також в подальшому відмовився від підписання та отримання копії протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому ОСОБА_1 лише періодично опускав скло водійських дверцят автомобіля, висловлюючи категоричну відмову від проходження огляду;

-рапортом інспектора патрульної поліції Солоненка В.В. від 30.03.2020 року.

З матеріалів справи не вбачається порушення працівниками поліції законодавства, яким регламентовано порядок виявлення, фіксації адміністративного правопорушення та складання відповідного адміністративного матеріалу.

Не знайшли свого підтвердження посилання ОСОБА_1 та адвоката Нагорного І.В. на порушення права на захист ОСОБА_1 , оскільки працівниками поліції не відмовлялось в допуску захисника, проте він на місці зупинки автомобіля та складання адміністративного матеріалу був відсутній. Положеннями діючого законодавства не передбачено обов`язку працівників поліції зупинити процедуру проведення огляду особи на стан сп`яніння та оформлення адміністративного матеріалу до прибуття захисника.

З цих же підстав відхиляються посилання ОСОБА_1 на те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а лише чекав на адвоката.

Щодо доводів захисника про відсутність в матеріалах справи даних про підстави зупинки ОСОБА_1 , то вказані обставини також не можуть бути підставою висновків про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, адже з досліджених в судовому засіданні відеозаписів з камер нагрудних реєстраторів працівників патрульної поліції не вбачається, що саме це стало мотивом відмови ОСОБА_1 від проходження відповідного огляду.

Крім того, в Рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі держави. За результатами розгляд у вказаної справи, суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. 1,2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

Як встановлено судовим розглядом ОСОБА_1 було запропоновано обидва способи проведення відповідного огляду як в закладі охорони здоров`я, так і на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, та від обох він відмовився, а тому відхиляються посилання сторони захисту на порушення працівниками патрульної поліції порядку проведення огляду, які б виключали в діях ОСОБА_1 склад відповідного адміністративного правопорушення.

Даних про оскарження дій працівників патрульної поліції Войком А.М. в судовому та/або адміністративному до суду не надано.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують адміністративну відповідальність ОСОБА_1 , передбачених ст. ст. 34, 35 КУпАП, під час судового розгляду не встановлено.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин, у зв`язку з чим вважаю можливим призначити порушнику адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами, що є достатньою мірою відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

Окрім цього згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Керуючись вимогами ст.ст.130, 251, 252, 268, 283, 284, 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадянин, що дорівнює 10200 грн. (десять тисяч двісті гривень) 00 коп.з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять ) гривень 40 (сорок) копійок.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя Д.П. Кісь