Справа № 265/2634/20
Провадження № 3/265/1504/20
П О С Т А Н О В А

20 травня 2020 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області Костромітіна Оксана Олександрівна, за участю секретаря Булгакової Г.В., прокурора Іванова Л.С., розглянувши матеріали, які надійшли від Донецького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 , виданий Орджонікідзевським РВ УМВС України в Донецькій області, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №-10 від 15.04.2020 року, 20.03.2017 року наказом ГУНП в Донецькій області №131о/с від 16.03.2017 року ОСОБА_1 прийнято на службу до Національної поліції України, призначено на посаду поліцейського взводу 1 роти реагування патрульної поліції ГУНП в Донецькій області та присвоєно спеціальне звання рядовий поліції. 03.04.201 року наказом ГУНП в Донецькій області №131о/с ОСОБА_1 призначено на посаду поліцейського-водія логістики Кальміуського ВП ЦВП ГУНП в Донецькій області. Відповідно до ст.61 ЗУ «Про національну поліцію» на поліцейських поширюються обмеження, визначену ЗУ «Про запобігання корупції», цим та іншими законами України. ОСОБА_1 , будучи поліцейським, відповідно до п.п. «з» п.1 ч.1 ст.3, ч.1 ст.65 ЗУ «Про запобігання корупції» є суб`єктом декларування та суб`єктом відповідальності за корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення. 31.10.2019 року сержант поліції Рудь М.В. звернувся до керівництва ГУНП в Донецькій області з рапортом про звільнення зі служби в поліції за власним бажанням, у зв`язку з чим у нього виник обов`язок своєчасно подати декларацію суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, шляхом її заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК. Наказом ГУНП в Донецькій області №474о/с від 01.11.2019 року сержанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції з 01.11.2019 року, відповідно до п.7 ч.1 ст.77 ЗУ «Про Національну поліцію» за власним бажанням. 01.11.2019 року в день звільнення, який вважається останнім днем роботи, сержант ОСОБА_1 припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави та отримав трудову книжку. Незважаючи на наявність попереднього досвіду подання трьох декларацій, обізнаність у відвіданих нормативних актах, за відсутності поважних причин, які б мали вплинути на своєчасність подання декларацій, ОСОБА_1 , усвідомлюючи протиправний характер своєї бездіяльності, передбачаючи її шкідливі наслідки та свідомо допускаючи їх настання, в строк до 00 год. 00 хв. 02.11.2019 року не подав декларацію суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування. Лише 03.11.2019 року о 12 год.08 хв., поза строком визначеним законом, ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , несвоєчасно без поважних причин, подав до Єдиного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларацію суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, чим порушив вимоги фінансового контролю.

Таким чином, 03.11.2019 року колишній поліцейський-водій Кальміуського ВП ЦВП ГУНП в Донецькій області сержант поліції Рудь М.В. порушив вимоги ч.2 ст.45 ЗУ «Про запобігання корупції».

В судовому засіданні прокурор Іванов Л.С. вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності залишив на розсуд суду.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , свою вину у вчиненні адміністративного правопорушенні не визнав, надав суду заяву в якій зазначив, що ним подана декларація в межах визначеного законодавством терміну, відповідно до нової редакції наказу НАЗК.

Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи думку ОСОБА_1 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, яка викладена в його заяві, дійшов наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п. п. «3» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є поліцейські.

Відповідно до витягу з наказу заступника начальника ВК УКЗ ГУНП в Донецькій області №131о/с від 16.03.2017 року ОСОБА_1 прийнято на службу в поліцію на посаду поліцейського взводу №1 роти реагування патрульної поліції ГУНП в Донецькій області з 20.03.2017 року.

Так, згідно витягу з наказу заступника начальника ВК УКЗ ГУНП в Донецькій області №131о/с від 03.04.2019 року ОСОБА_1 призначено на посаду поліцейського-водія логістики Кальміуського ВП ЦВП ГУНП в Донецькій області, увільнивши його від посади помічника дільничного офіцера поліції сектору превенції Кальміуського ВП цього відділу поліції.

Відповідно до витягу з наказу заступника начальника ВК УКЗ ГУНП в Донецькій області №474о/с від 01.11.2019 року ОСОБА_1 звільнений зі служби в поліції за п.7 ч.1 ст.77 ЗУ «Про Національну поліцію» за власним бажанням.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Так, з моменту прийняття ОСОБА_1 на службу до Національної поліції України, відповідно до пп. «з» п.1 ч. 1 ст. 3, ч.1 ст.65 Закону України «Про запобігання корупції» він є суб`єктом на якого поширюються вимоги Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно із викладеним ОСОБА_1 зобов`язаний був подати декларацію особи, яка припиняє діяльність пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування «перед звільненням» до 0:00 год. 02.11.2019 року.

Вскріншоті з електронної сторінки Єдиного державного реєстру декларації зафіксовано, що ОСОБА_1 опублікував декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік о 12 год. 08 хв. 03.11.2019 року.

Тобто ОСОБА_1 , порушуючи вимоги ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», припиняючи діяльність пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, звільняючись з посади поліцейського, згідно п. п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», будучи суб`єктом на яку поширюється дія такого Закону, несвоєчасно без поважних причин 03.11.2019 року об 12.08 год. подав декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконання функцій держави або місцевого самоврядування «перед звільненням» до Єдиного державного реєстру декларацій.

Таким чином представник Донецького управління ДВБ Національної поліції України вважав, що дії ОСОБА_1 кваліфікуються, як адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що 05.11.2019 року на адресу НАЗК було направлено на виконання ст. 49 Закону України «Про запобігання корупції» повідомлення начальника ГУНП в Донецькій області про те, що ОСОБА_1 не подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, «перед звільненням» за період 2019 року, що не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відповідальність настає у разі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до примітки до ст. 172-6 ч. 1 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до ч. 1, 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

На підставі абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» (станом на момент виникнення ознак правопорушення в діях ОСОБА_1 ) особи, зокрема, зазначені у п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Суд зазначає, що на підставі п. п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є поліцейські.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції» НАЗК з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти.

Так відповідно до пп. 2 п. 5 Розділу ІІ «Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», затвердженого Рішенням НАЗК від 10 червня 2016 року № 3 (станом на момент виникнення ознак правопорушення в діях ОСОБА_1 ), декларація суб`єкта декларування, визначеного в абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб`єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Таким чином суд встановив, що диспозиція ст. 172-6 ч. 1 КУпАП є бланкетною, бо відсилає до іншого нормативно-правового акту для встановлення несвоєчасності подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави.

При цьому в пп. 2 п. 5 Розділу ІІ «Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», затвердженого Рішенням НАЗК від 10 червня 2016 року № 3 (в редакції наказу НАЗК від 12 грудня 2019 року), вказано, що суб`єкти декларування подають декларації заст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» з додержанням таких вимог: декларація перед звільненням - декларація, яка подається відповідно до абз. 1ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», не пізніше 20 (двадцяти) робочих днів з дня припинення діяльності, зокрема, пов`язаної з виконанням функцій держави. Така декларація охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день припинення діяльності, пов`язаної, зокрема, з виконанням функцій держави.

Суд зауважує, що за ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до п. 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп/1997 принцип незворотності дії в часі поширюється також на Конституцію, яка є Основним Законом держави (Преамбула Конституції України), а виняток з цього принципу допускається лише у випадках, коли закони та інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи (ч. 1 ст. 58 Конституції України).

За ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є, зокрема, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України.

Суд зазначає, що на підставі ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. В той же час закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів.

Таким чином, на час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 діє нормативно-правовий акт, який виключає адміністративну відповідальність останнього, за порушення вимог ч. 2ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», оскільки ним подана декларація особи, що припиняє повноваження на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в межах визначеного законодавством терміну.

Крім того, як зазначено у аб. 4 п.п. 1 п. 2 листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.05.2017 р. N 223-943/0/4-17 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією», в ч. 1 ст. 45 Закону визначено кінцевий термін (часові межі), коли уповноважені на те особи зобов`язані подати декларацію, зокрема вміщено формулювання "щорічно до 1 квітня". Разом з тим у випадках, передбачених ч. 2 ст. 45 Закону, тобто в разі припинення здійснення діяльності, цей термін не визначено взагалі. Відсутність законодавчо визначеного терміну подання декларації в разі припинення діяльності унеможливлює безумовну констатацію несвоєчасності такого подання.

Оскільки змінами до рішення НАЗК від 10.06.2016 року № 3 в частині порядку подання декларації перед звільненням поліпшено становище ОСОБА_1 , суд приходить висновку про необхідність застосування положень ст. 8 КУпАП, у зв`язку з чим провадження відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 8, 172-6, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Костромітіна О.О.