справа № 415/2972/20
провадження № 3/415/747/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" травня 2020 р. м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Старікова М.М., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Лисичанська Луганської області, громадянки України, не одруженої, працюючої барменом в кафе, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 , яка є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання неповнолітнього сина, який 09 квітня 2020 року приблизно о 17 годині 00 хвилин, пішов з дому та своєчасно не повернувся до місця мешкання.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП визнала повністю, пояснивши, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своїм сином ОСОБА_2 та батьками: матір`ю ОСОБА_3 , 1963 року народження та батьком ОСОБА_4 . Син ОСОБА_2 являється учнем 9 класу ЗОШ № 30 м. Лисичанська. 09 квітня 2020 року приблизно о 17 годині 00 хвилин її син з її дозволу вийшов гуляти зі своїми друзями, перед цим, вони домовилися, що він повернеться додому о 21 годині. Під час його перебування на вулиці вона постійно телефонувала синові. Але в 21 годину вечора він не повернувся, телефон вже був увімкнутий. Вона разом з батьками вийшли на вулицю шукати ОСОБА_5 , але пошуки були марні. Оскільки, раніше такого з ним не траплялося, злякавшись за життя та здоров`я сина, вона зранку 10 квітня 2020 року звернулася до Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області з заявою про зникнення дитини. В результаті пошуків працівниками поліції її син був знайдений цього ж дня. У вчиненому щиро розкаялася, свою провину усвідомила, просила суд суворо її не наказувати, оскільки вперше притягується до адміністративної відповідальності. З сином провела виховну бесіду, в ході якої останній просив вибачення за вчинене та зобов`язався подібного більше ніколи не вчиняти.

Суд, вислухавши пояснення правопорушниці та дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що винність ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у суді: крім визнання своєї провини правопорушницею у судовому засіданні, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які відповідно до ст. 251 КУпАП суд визнає належними, допустимими, та які повністю доводять провину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі:

- поясненнями неповнолітнього ОСОБА_2 наданих в присутності матері, згідно яких, він є учеником 9 класу КЗ «ЗОШ № 30». З матір`ю ОСОБА_1 в них дуже гарні та довірчі відносини. 09 квітня 2020 року приблизно о 17 годині 00 хвилин він, попросив у матері відпустити його погуляти з друзями до 21 години, але в зазначений час не повернувся додому, продовжував гуляти, хоч і розумів, що мама буде хвилюватися. ОСОБА_6 телефон в нього розрядився, тому з ним не було зв`язку. 10 квітня 2020 року він перебував в районі кварталу Центрального міста Лисичанська, до нього підійшли працівники поліції та повідомили, що його мати його розшукує (а.с.7).

Згідно копії свідоцтва про народження: НОМЕР_1 НОМЕР_2 від 13.07.2005 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, згідно якої матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_1 (а.с.9).

Відповідно ч.2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Положення ч.1 ст. 152 Сімейного кодексу України передбачають право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до ст.155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно ч.1 ст.156 Сімейного кодексу України неповнолітні батьки мають такі ж права та обов`язки щодо дитини, як і повнолітні батьки, і можуть їх здійснювати самостійно.

Враховуючі вищенаведене, суд вважає, що дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП органом поліції кваліфіковані правильно, оскільки вона ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання неповнолітньої дитини.

Вирішуючи питання про застосування до правопорушниці виду адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд враховує, що відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами.

При призначенні стягнення, суд відповідно до ст. 33 КУпАП враховує характер вчинених правопорушень, особу правопорушниці, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: ОСОБА_1 не є особою з інвалідністю, працює, незаміжня, вперше притягується до адміністративної відповідальності, в судовому засіданні своєї провини не спростовувала, щиро розкаялася.

В якості обставин, що згідно зі ст. 34 КУпАП, пом`якшують відповідальність правопорушниці, суд приймає до уваги щире розкаяння винної.

Обставин, що згідно зі ст. 35 КУпАП, обтяжують відповідальність правопорушниці, суд не вбачає.

У пункті 18 рішенні Європейського суду з прав людини від 16.10.2008 року у справі «Ізмайлов проти Росії» (пункт 18) Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар.

Відповідно до статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

На підставі викладеного, з урахуванням обставин вчиненого правопорушення, оцінивши подані докази у їх сукупності, з огляду на те, що ОСОБА_1 вперше вчинила вказане правопорушення, щиро розкаялася, що є обставиною, що пом`якшує відповідальність, висловила критичну оцінку своїх дій, враховуючи всі обставини справи, які свідчать про малозначність вчиненого правопорушення, відсутність суттєвих негативних наслідків від вчиненого, приймаючи до уваги дані про ОСОБА_1 , яка не є особою з інвалідністю, неодружена, працює, крім того, є підстави вважати, що вона не буде допускати подібного надалі, суд вважає за можливим застосувати до останньої ст. 22 КУпАП та звільнити її від адміністративної відповідальності обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст. ст. 13, 24-1, ч.1 ст.184, 221, 284, 285, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 184 КУпАП, і обмежитись усним зауваженням, справу провадженням закрити.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд.

Суддя: М.М. Старікова