Справа № 471/278/20
Провадження №3/471/170/20
Номер рядка звіту 156
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" травня 2020 р.

Суддя Братського районного суду Миколаївської області Скарницька І.Б., за участю секретаря Романчук О.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Братського ВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий Братським РВ УМВС України 24.09.2002 року, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 030182 від 02.04.2020 року, 02.04.2020 року близько 17 години 35 хвилин по вул. П. Орлика в с. Григорівка Братського району Миколаївської області водій ОСОБА_1 керував мопедом Мустанг, з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей. Від продуття алкотестеру на місці зупинки та проходження медичного огляду в Братській ЦРЛ відмовився в присутності двох свідків.

Під час судового засідання 29.04.2020 року ОСОБА_1 свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення не визнав, суду пояснив, що мопедом не керував, а котив його.

У судове засідання, призначені на 08.05.2020р. та 28.05.2020 року ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (ч. 1 ст. 268 КУпАП).

Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки він неодноразово повідомлявся про розгляд справи та за практикою ЄСПЛ «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року)».

Дослідивши матеріали справи, встановлено наступне.

В судовому засіданні 08.05.2020 року свідок ОСОБА_2 пояснила суду, що 02.04.2020 року о 17:35 год. вона їхала разом з працівниками поліції на виклик, а на зустріч їм невпевнено їхав ОСОБА_1 , який сам був за кермом. Працівники поліції його зупинили, склала на нього адміністративний пртокол. Потім, того ж дня, коли вони з працівниками поліції поверталися назад, зі свого двору намагався на мопеди знову виїхати ОСОБА_1 , але після зауважень з боку поліції він заїхав назад до двору.

Вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями), зобов`язують водіїв на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У свою чергу, порядок огляду, тобто, виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція).

Зокрема, згідно п.2 Розділу І вказаної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); 2) лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я) (п.п.6,7 Розділ 1 Інструкції).

Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків (п.6 Розділу 2 Інструкції)

Відповідно ж до пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14(із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 року), судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Так у цьому випадку суд установив, що ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу алкотестеру «Драгер» та проходження медичного огляду в медичному закладі в присутності двох свідків.

Дані обставини підтверджується письмовими даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ 030182 від 02.04.2020 року; поясненнями свідків - ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ; відеозаписом правопорушення; пояснення ОСОБА_1 спростовані показами свідка ОСОБА_2 .

Тож, усі надані суду докази, у їх сукупності, підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у справі, як то, щодо часу, місця та способу вчинення адміністративного правопорушення.

Отже, суд сприймає їх як належні, оскільки вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у цьому провадженні і мають для нього значення, а також допустимими, так як підстав вважати, що вони отримані з порушенням встановленого законом порядку немає.

З огляду на вищевказане, суддя вважає, що в судовому засіданні в ході слухання справи доведено вину ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення суддя, у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, врахував характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, яке є грубим, дані про особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, посвідчення водія не отримував, вважає, що в судовому засіданні в ході слухання справи доведено вину ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому, з урахуванням усіх обставин вважає необхідним призначити, передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, покарання у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 283-284 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначити покарання штраф у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок.

Штраф стягнути на користь держави - отримувач коштів: Братс.УК/Братський р-н/21081100 , код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37278537, банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), рахунок отримувача: UA0014081.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок на користь держави - отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду через Братський районний суд Миколаївської області.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення.

Суддя - Скарницька І.Б.