№ 642/1887/20
3/642/946/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2020 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Проценко Л.Г., розглянув матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Харківської області, Дергачівського р-ну, с. Слатине, громадянина України, який мешкає та зареєстрований: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, суд -

ВСТАНОВИВ:

Стосовно ОСОБА_1 30 березня 2020р. оперуповноваженим в ОВС Харківського управління Департаменту внутрішньої безпеки НП України старшим лейтенантом поліції Левченко Б.Ю. було складено протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією за ч.1 ст.172-6 КУпАП, де зазначено, що ОСОБА_1 працював на посаді молодшого інспектора сектору фізичної охорони Харківського міського відділу Управління поліції в Харківській області та з 06.09.2018р. був звільнений зі служби в поліції, і, відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», його посада була віднесена до суб`єктів, на яких поширюється дія цього закону. ОСОБА_1 був зобов`язаний до 01.04.2019р. подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий 2018р. рік. Проте, декларацію за 2018 рік ОСОБА_1 фактично подав лише 24 травня 2019 року.

Датою вчинення адміністративного правопорушення зазначено 24 травня 2019 року. (а.с. 7)

Датою виявлення адміністративного правопорушення оперуповноважений в ОВС Харківського управління Департаменту внутрішньої безпеки НП України Левченко Б.Ю. зазначає дату складання даного протоколу, тобто 30.03.2020р. (а.с. 7)

У судовому засіданні ОСОБА_1 провину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, визнав, та зазначив, що у вересні 2018р. звільнився зі служби в поліції та подав декларацію при звільненні. 23.05.2019р. він отримав листа від НАЗК про те, що він не подав декларацію до 01.04.2019р. і її необхідно терміново подати. Одразу після отримання цього листа на наступний день 24.05.2019р. він подав декларацію на сайті НАЗК.

Прокурор Кіншакова ОСОБА_2 обставини, викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, підтримала, зазначила про наявність в діях ОСОБА_1 ознак діянь, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , прокурора Кіншакову Н.В., дослідивши матеріали про адміністративне правопорушення, приходить до висновку про те, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Рішенням Національного агентства від 10.06.2016 №2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 958/29088, зі змінами, визначено два етапи початку роботи системи.

31.03.2019 року є кінцевою датою для подання щорічної декларації за 2018 рік суб`єктами декларування.

Як вбачається з наданих матеріалів, оперуповноважений в ОВС Харківського управління Департаменту внутрішньої безпеки НП України старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 13.03.2020р. склав рапорт про виявлення даного правопорушення, де посилається не те, що порушення він виявив, отримавши за своїм запитом матеріали щодо ОСОБА_1 (а.с.22)

30 березня 2020 року було складено протокол про адміністративне правопорушення, який надійшов до суду 22 квітня 2020 року.

Разом із цим, матеріали справи містять повідомлення Департаменту перевірки декларацій та моніторінгу способу життя НАЗК від 02.05.2019р. на адресу ОСОБА_1 , де вказано, що за результатами контролю щодо своєчасності подання декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, встановлено, що ОСОБА_1 не подано декларацію після звільнення за 2018 рік, та вказано, що він повинен подати протягом десяти днів з дня отримання даного повідомлення таку декларацію. (а.с. 37). Дане повідомлення ОСОБА_1 отримав 23.05.2019р. (а.с. 38)

Як вбачається з роздруківки відомостей на офіційному Інтернет-сайті НАЗК, ОСОБА_1 опубліковав декларацію «після звільнення» 24.05.2019р. Окрім того, вбачається, що ОСОБА_1 опубліковав декларацію «щорічна» за посадою «заступник начальника цеху ТАВ» 18.03.2019р. (а.с. 42)

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 172-6 КУпАП, передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

ОСОБА_1 , після звільнений зі служби в поліції, будучи, згідно з підпунктом «з» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення пов`язані з корупцією, зобов`язаний був подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік в період з 00:00 год. 01.01.2019 року до 00:00 год. 01.04.2019 року.

Згідно з даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_4 подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, як декларацію після звільнення, за 2018 рік, 24.05.2019 р., тобто несвоєчасно.

Частиною 3 статті 38 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями164-14,212-15,212-21цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

З даної норми вбачається, що строк накладення стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, має відраховуватися з дня його виявлення.

Орган Національної поліції вважав днем виявлення правопорушення, день складання протоколу, тобто 30.03.2020 року.

Разом з тим, складання протоколу це остаточний, завершальний етап складання процесуального документу на підставі раніше виявлених фактів щодо встановлених порушень, які підпадають під встановлені заборони встановлені законодавством у сфері боротьби з корупцією.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення включає як один з його етапів складення протоколу, яким це провадження порушується. Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення особою адміністративного правопорушення, а протокол є фіксацією вчиненого.

В контексті положень ст. 256 КУпАП, складання адміністративного протоколу є фактичне закінчення етапу здійснення перевірки, проте не виявлення ознак адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про факт несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 , було направлено 02.05.2019 року.

При цьому слід звернути увагу на те, що діючим законодавством чітко не визначено, який момент слід розуміти під виявленням правопорушення.

Згідно з вимогами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності. Вказане ЄСПЛ зокрема висловлює у рішеннях «Єлоєв проти України» від 06 листопада 2008 року, «Фельдман проти України» від 08 квітня 2010 року, «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, тощо.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, з вимогою, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

При цьому було встановлено, що ОСОБА_1 подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік, 24.05.2019 о 14:41 год.

Тобто інформацією про правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , спеціально уповноважений орган у сфері протидії корупції, яким є НАЗК (згідно з положеннями ст.1 Закону України «Про запобігання корупції») володів вже 02.05.2019 року.

Суд не може погодитись з твердженням у протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією № 06/20 від 31.03.2020 року, про те що датою виявлення адміністративного правопорушення є дата складання протоколу так як на момент його складання зібрані необхідні докази, що в сукупності і свідчать про ознаки правопорушення, оскільки датою виявлення правопорушення є дата моніторингу загальнодоступних даних Єдиного державного реєстру декларацій, яка очевидно передувала збиранню необхідних доказів в результаті чого в решті і складений відповідний протокол.

Повноваження НАЗК складати протоколи за ст.ст. 172-4 - 172-9, передбачені ст. 255 КУпАП. Зволікання, як з проведенням ефективної перевірки так і зі складенням протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, не може бути підставою для штучного подовження строків, визначених у ст.38 КУпАП, а також передання матеріалів іншому органу, також уповноваженому на складення протоколів за цією категорією справи, та не може бути підставою для повторного початку перебігу строків, визначених ст. 38 КУпАП, з моменту отримання матеріалів цим органом.

Оскільки повідомлення від НАЗК про виявлення неподання ОСОБА_1 вказаної декларації датовано 02.05.2019р., тому цю дату необхідно вважати вірною датою виявлення адміністративного правопорушення. Дане правопорушення не є триваючим.

Отже, на момент розгляду адміністративної справи, строки притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, визначені ч. 3 ст. 38 КУпАП, сплинули.

Згідно з вимогами п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 38, 247, 294 КУпАП, суд-

постановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя Л.Г. Проценко