Справа № 445/256/20 Головуючий у 1 інстанції: Пилип`як П.В.
Провадження № 33/811/359/20 Доповідач: Ревер В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ревера В.В., з участю ОСОБА_1 та його захисника Бердара С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу на постанову судді Золочівського районного суду Львівської області від 19 лютого 2020 року,

встановив:

цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200.00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420,40 гривень судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 , 02 лютого 2020 року о 14 год. 00 хв. в м.Золочів Львівської області, на вул.Шашкевича, 106, керував автомобілем марки «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння (згідно показників приладу «Драгер алкотестер-6810» - 1,40 проміле), чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На дану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку та постановити нову, якою закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вважає оскаржувану постанову необґрунтованою, незаконною, прийнятою без врахування усіх обставин справи, без належного розгляду судом ряду доказів, зокрема тих, що вказують на відсутність у протоколі ряду обов`язкових реквізитів, на порушення процедури фіксації адміністративного правопорушення та проведення огляду водія на стан сп`яніння, через що підлягає скасуванню, а справа закриттю на підставі ч.1 ст.247 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 115599, у графі «до протоколу додається» чітко не визначено, які саме документи долучаються, а зазначено загальне поняття - «матеріали справи».

У графах «особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи» і «підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» не здійснено належного запису, а встановлено знак «V».

В порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 115599 не зазначені ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , які стали достатніми підставами, щоб поліцейський вважав, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а відтак - підлягає відстороненню від керування транспортним засобом та огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому, варто зазначити, що у п.2 Розділу X Інструкції визначено хто підлягає обов`язковому огляду, а саме «водії транспортних засобів - учасники ДТП, унаслідок якої є особи, які отримали тілесні ушкодження», чого у випадку даної справи не було.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 поліцейським проводився з використанням технічного засобу «Драгер алкотестер-6810». Однак, перед проведенням огляду на стан сп`яніння патрульні не проінформували ОСОБА_1 про порядок застосування спеціального технічного засобу, не надали сертифікат відповідності та свідоцтво про перевірку робочого засобу вимірювальної техніки, чим порушили встановлену законодавством процедуру огляду особи на стан алкогольного сп`яніння. Відтак, відповідно до ст.266 КУпАП, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння є недійсним.

Всупереч вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, місцевий суд не з`ясував всі обставини справи та розглянув справу без виклику свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, і при цьому прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення.

Таким чином, надані свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пояснення не відповідають критеріям допустимості та достовірності доказів.

Крім того, відеозйомка, компакт-диск з якою долучений працівниками поліції, велась поліцейським не безперервно, тобто з порушенням вимог Інструкції від 18.12.2018, у зв`язку з чим вважає, що є підстави для визнання даного відеозапису події недопустимим доказом.

Звертає увагу апеляційного суду, що у оскаржуваній постанові невірно зазначено місце події, що суперечить даним, зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №115599 від 02.02.2020 року. Так, якщо у постанові вказано, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння в м.Золочів, на вул.Шевченка, 106, то у протоколі в графі «місце скоєння адміністративного правопорушення» зазначено « м .Золочів , на вул.Шашкевича, 106 ».

Також зазначає, що ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП вперше, має на утриманні вагітну дружину, малолітню дитину (віком 6 років), є єдиним годувальником у сім`ї та працює директором ТзОВ «Планета спорт Плюс», а відтак виконання ним трудових обов`язків, що безпосередньо пов`язані з використанням транспортного засобу, неможливе у разі позбавлення його права керування транспортними засобами.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та виступ захисника Бердара С.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили таку задовольнити, вивчивши матеріали справи №445/256/20, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.

Відповідальність за ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість постанови суду, неповноту проведення судового розгляду та порушення норм права, апеляційний суд вважає безпідставними і до уваги не бере.

Відповідно до п.6 Розділу І, п.3, п.10 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки; результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №115599 від 02 лютого 2020 року (а.с.5), ОСОБА_1 власноруч розписався у вказаному протоколі, чим погодився із внесеними у нього даними, та в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» написав, що перед керуванням їв часник та випив одне пиво.

Не беруться до уваги доводи апелянта про те, що він не погоджувався з результатом тесту на стан алкогольного сп`яніння, оскільки такі спростовується відеозаписом із нагрудних камер працівників поліції, з яких вбачається, що ОСОБА_1 після проходження огляду на стан сп`яніння жодним чином такий не заперечив та не спростував, а також не зазначив про бажання пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі.

Вказаний результат огляду ОСОБА_1 також підтвердили ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в присутності яких проводився огляд на стан сп`яніння.

Доводи апелянта щодо порушення працівниками поліції процедури огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, оскільки перед проведенням огляду на стан сп`яніння останні не проінформували ОСОБА_1 про порядок застосування спеціального технічного засобу, не надали сертифікат відповідності та свідоцтво про перевірку робочого засобу вимірювальної техніки, є надуманими та не беруться до уваги. Безпосередньо після проходження огляду, ОСОБА_1 не ставив під сумнів його результат, що підтверджується відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, і крім цього ні він, ні його захисник Бердар С.В. не намагалися отримати такий сертифікат. Тому доводи апеляційної скарги в цій частині розцінюються як форма захисту.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що обов`язковому огляду підлягають лише водії транспортних засобів - учасники ДТП, унаслідок якої є особи, які отримали тілесні ушкодження, оскільки, відповідно до п.2 Розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Покликання апелянта на те, що суд першої інстанції не з`ясував всі обставини справи та розглянув справу без виклику свідків, не приймаються до уваги, оскільки необхідність виклику свідків не була підтверджена в ході апеляційного розгляду справи, такі не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про доведеність вини у скоєному, і апеляційним судом оцінюються як форма захисту.

Щодо зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення у графі «до протоколу додається» лише загального поняття «матеріали справи», незазначення ознак алкогольного сп`яніння та розбіжностей щодо зазначення місця події, то це, на думку апеляційного суду, не впливає на факт вчинення правопорушення і не є тим істотним порушенням законодавства, внаслідок якого судове рішення підлягає скасуванню. Також не встановлено факту допущення судом першої інстанції і інших істотних порушень законодавства, які б тягнули за собою скасування постанови.

Стягнення накладене судом на ОСОБА_1 відповідно до положень ч.2 ст.33 КУпАП, за змістом якої, при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, не враховуються.

Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 10200.00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, накладене у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з дотриманням вимог ст.33 КУпАП та є безальтернативним.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення, обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст.247 КУпАП, відсутні.

Порушень норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Постанову судді Золочівського районного суду Львівської області від 19 лютого 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду В.В. Ревер