Справа № 199/2288/20
ПОСТАНОВА

іменем України

28.05.2020 року м.Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська Воробйов В.Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, працюючого в УПП в Дніпропетровській області ДПП, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №402412 від 29.03.2020 року про те, що він «21.01.2020 року о 16-00 годині в м.Дніпро, на пров.Інгульському, в районі будинку №26 керуючи автомобілем «Тойота» № НОМЕР_2 , при виникненні небезпеки для руху та перешкоди, яку він об`єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного роб їзду перешкоди, внаслідок чого допустив наїзд на нерухому перешкоду у вигляді нерівності проїзної частини (нагорб). Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль отримав механічні пошкодження чим завдані матеріальні збитки ДПП».

ОСОБА_1 провину не визнав, суду показав, що 21.01.2020 року він заступив на чергування спільно зі своїм напарником ОСОБА_2 на автомобілі «Тойота» № НОМЕР_3 у добову зміну з 08-00 до 20-00 години. Маршрут патрулювання пролягав на території АНД району м.Дніпро. Поблизу вул.Передової приблизно о 17-00 годині було помічено витік рідини схожої на охолоджуючу з під бамперу автомобіля. Про це було проінформовано командира. Вказує, що під час патрулювання ніяких ударів, зіткнень, тощо, не було.

Також зазначив, що під час зміни він з напарником періодично мінялись та вони обидва керували вказаним автомобілем. Хто саме з них керував, де саме та у який час, точно вказати не може. Крім цього він з напарником не здійснював 21.01.2020 року патрулювання по пров.Інгульському.

Свідок ОСОБА_3 згідно своїх письмових пояснень вказав, що 21.01.2020 року приблизно о 16-15 16-30 годині, він та заступник начальника відділу транспортного забезпечення УПП в Дніпропетровській області Коваль Д.О. перебували на СТО. В цей час ОСОБА_4 зателефонував черговий водій та повідомив, що по вул.Передовій біля будинку №17 в м.Дніпро зупинився службовий автомобіль «Тойота» № НОМЕР_3 , екіпажем якого було помічено підтікання охолоджуючої рідини. Коли вони приїхали на місце пригоди, за кермом автомобіля «Тойота» № НОМЕР_3 перебував ОСОБА_1 , а на пасажирському сидінні ОСОБА_2 . Вони звернули увагу, що противотуманна фара автомобіля знаходилась не на своєму місці та звисає на дроті. Відчинивши капот, вони помітили підтікання охолоджуючої рідини з радіатору, який знаходився не на своєму місці. Для детального огляду автомобіль було перевезено до УПП, де його підняли на автопідйомнику та виявили механічні пошкодження.

Представник потерпілого, а саме, Департаменту патрульної поліції - ОСОБА_5 А ОСОБА_6 у судове засідання не прибула 22.04.2020, 13.05.2020, 20.05.2020 та 28.05.2020 року, хоча була повідомлена під особистий підпис про дату та час судового засідання, та яка надала суду для представництва інтересів копію довіреності №22548/41/3/01-2019 від 28.12.2019, підписану Начальником Департаменту патрульної поліції Жуковим Є.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року слідує, що в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п.41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п.27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що представник Департаменту патрульної поліції не з`явилася в судові засідання, хоча була належним чином повідомлена про час, дату, місце судового розгляду справи, не надала своїх пояснень суду, в тому числі письмових, тобто, добросовісно не виконувала процесуальні обов`язки, враховуючи про обізнаність представника щодо розгляду справи, а також те, що жодного разу від представника потерпілого ОСОБА_7 до суду не надходила заява про неможливість розгляду справи за будь-яких причин, про відкладення розгляду справи, та судові повідомлення щодо виклику для розгляду справи залишилися керівництвом Департаменту патрульної поліції по за уваги, вважаю за можливе розглядати справу за відсутністю представника.

Дослідивши матеріали справи, вважаю що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.245,251,252,280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати вся обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Положеннями ст.256 КУпАП визначено, що протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій особи, є одним із основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити усі дані, необхідні для вирішення справи.

Особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення повинна ретельно з`ясувати характер правопорушення та правильно кваліфікувати дії винної особи. У протоколі мають бути зазначені обставини, які свідчать про наявність адміністративного проступку та його характер, а також, обставини, що характеризують особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки протокол є підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення. Від того, чи правильно він складений, залежить своєчасність, правильність розгляду за суттю справи про адміністративне правопорушення та обґрунтованість застосування стягнення.

При цьому суд приймає вмотивовану постанову тільки в межах викладених уповноваженою посадовою особою у протоколі про адміністративне правопорушення та обсягу доказів, наявних в матеріалах справи.

Так, згідно протоколу зазначено, що сама дорожньо-транспортна пригода сталася в районі будинку АДРЕСА_2 у АДРЕСА_3 Дніпро.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав та зазначив, що автомобілем не керував, а крім того, 21.01.2020 року екіпаж патрулювання по пров.Інгульському не здійснював.

Свідок ОСОБА_3 згідно своїх письмових пояснень вказав, що 21.01.2020 року приблизно о 16-15 16-30 годині, заступнику начальника відділу транспортного забезпечення УПП в Дніпропетровській області Ковалю Д.О, зателефонував черговий водій та повідомив, що по вул. Передовій біля будинку №17 в м.Дніпро зупинився службовий автомобіль «Тойота» № НОМЕР_3 та екіпажем було помічено підтікання охолоджуючої рідини.

Таким чином безпосередньо сам протокол не відповідає вимогам ст.256 КУпАП в частині зазначення місця вчинення адміністративного правопорушення, оскільки його зміст суперечить наявним в матеріалах справи доказам та підтверджує покази ОСОБА_1 , що екіпаж не здійснював патрулювання по пров.Інгульському.

Письмові пояснення свідка ОСОБА_8 також не доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки згідно вказаних пояснень не вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем саме під час наїзду на перешкоду, та особисто ОСОБА_3 не був свідком подій, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 .

Крім цього, згідно ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Однак, посадовими особами УПП вказані вимоги при складанні протоколу були порушені.

Так, згідно протоколу, ОСОБА_1 вчинив інкримінуєме йому адміністративне правопорушення - 21.01.2020 року, однак сам протокол відносно нього було складено 29.03.2020 року, що суперечить вимогам ч.2 ст.254 КУпАП та є порушенням КУпАП.

Матеріали справи у якості доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП містять рапорти: заступника начальника відділу транспортного забезпечення УПП в Дніпропетровській області Коваль Д.О.; інспектора УПП в Дніпропетровській області Бондаренко В.В.; заступника начальника відділу розшуку та ОМДТП УПП в Дніпропетровській області Попова В.

В розумінні правової позиції висловленої у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 року №489/4827/16а вбачається, що свідчення службової особи інспектора патрульної поліції не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху, тому і вищевказані рапорти працівників поліції не можна вважати доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

При цьому Фото-таблиці, та схема місця ДТП від 21.01.2020 року, які містяться в матеріалах справи, не можуть слугувати належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Будь-яких інших доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП суду не надано.

Матеріали справи також не містять і додаткових доказів, які могли стати підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

При цьому судзазначає, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч.1 ст.14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

За вимогами ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України»(рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії»(рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії»(заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ст.124 КУпАП України, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція).

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, враховуючи, що згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину органом патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.245, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.251,252,280,283,п.3 ч.1 ст.284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.Л. Воробйов