КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/588/20
Провадження № 3/534/243/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2020 року м. Горішні Плавні
Комсомольський міський суд Полтавської області у складі головуючого судді Куц Т.О., з участю секретаря судового засідання Ворошило І.О., прокурора Романова Я.В., особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , особи, що склала протокол ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Кременчука Полтавської області, громадянки України, пенсіонерки, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , на підставі постанови ЦВК від 18.02.2019 №331, займаючи посаду секретаря окружної виборчої комісії №150 з чергових виборів Президента України, будучи суб`єктом відповідальності за вчинення корупційних та пов`язаних з корупцією правопорушень, відповідно до п.п. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомила про наявність реального конфлікту інтересів, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч.1 ст. 28, ч.2 ст.35 Закону України «Про запобігання корупції», вчинила дії та прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а саме 02.04.2019 на засіданні окружної виборчої комісії з виборів Президента України територіального виборчого округу №150 розглянула та проголосувала «за» призначення собі максимально можливого розміру одноразової грошової винагороди, що становить 4173 грн., чим умисно вчинила адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, передбачені ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 винною себе визнала повністю, щиро розкаялась та не заперечувала обставин вчинення правопорушень, зазначені у протоколах про адміністративні правопорушення №117, №116 від 04.05.2020.

Прокурор обставини, викладені у протоколах про вчинення адміністративних правопорушень підтримав та зазначив про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, думку прокурора та дослідивши приєднані до справи докази, судом встановлено наступне.

У відповідності до ст.23 Закону України «Про вибори Президента України», постановою Центральної виборчої комісії від 18.02.2019 № 313 «Про утворення окружних виборчих комісій з виборів Президента України на чергових виборах Президента України 31 березня 2019 року», було створено окружну виборчу комісію та призначено її склад.

Частиною 2 ст.38 цього Закону передбачено, що окружна виборча комісія набуває статусу юридичної особи з моменту внесення запису про включення відомостей про комісію до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та є комісією вищого рівня щодо усіх дільничних виборчих комісій на території відповідного територіального виборчого округу з питань виборів народних депутатів України.

У відповідності до ст.80 Цивільного кодексу України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Крім цього у ст. 81 Цього ж Кодексу вказано, що юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 22.02.2019 ОВК №150 зареєстрована як юридична особа.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про вибори Президента України», окружна виборча комісія утворюється Центральною виборчою комісією не пізніш як за сорок днів до дня виборів у складі голови, заступника голови, секретаря та інших членів комісії у кількості не менше дванадцяти осіб.

Згідно постанови Центральної виборчої комісії про утворення окружних виборчих комісій з виборів Президента України на чергових виборах Президента України 31 березня 2019 році від 18.02.2019 №331, включено до складу окружної виборчої комісії з виборів Президента України територіального виборчого округу №150 та призначено секретарем цієї комісії ОСОБА_1 , 1950 року народження.

У відповідності до ст.28 Закону України «Про вибори Президента України», основною формою роботи виборчої комісії є засідання, яке скликається головою комісії, в разі його відсутності - заступником голови, а в разі відсутності голови та його заступника - секретарем комісії, а отже заступник голови комісії наділений адміністративно-розпорядчими функціями.

На засіданні виборчої комісії ведеться протокол засідання, який веде секретар комісії. Протокол засідання комісії підписується головуючим на засіданні та секретарем комісії. Рішення виборчої комісії приймається відкритим голосуванням більшістю голосів від складу комісії, рішення виборчої комісії з розглянутого питання письмово оформлюється у формі постанови.

Згідно п.п.«а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме: посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті є суб`єктами, на яких поширюється дія вказаного Закону.

Отже, відповідно до п.п.«а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія зазначеного Закону.

Статтею 28 Закону України «Про запобігання корупції», передбачено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

2)Суд зазначає, що у відповідності до ст.1 Закон України «Про запобігання корупції» під такими термінами, як «реальний конфлікт інтересів» та «приватний інтерес» слід розуміти: реальний конфлікт інтересів, це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень; приватний інтерес це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях, що зазначено у абзаці 12 ч. 1ст. 1 Закону.

Як убачається із приєднаного до матеріалів справи протоколу №12 засідання окружної виборчої комісії з виборів Президента України територіального виборчого округу №150 Полтавського регіону від 02.04.2019 її члени, зокрема секретар комісії Лашко В.П. затвердили постанову №33 про розподіл премій членам окружної виборчої комісії ТВО №150 та залученим працівникам.

Так, згідно зазначеної постанови №33 від 02.04.2019, секретарю окружної виборчої комісії ОСОБА_3 було призначено одноразову грошову винагороду у сумі 4173 грн.

Таким чином, як убачається з наведеного, ОСОБА_1 , яка є посадовою особою юридичної особи публічного права та суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», особисто брала участь у засіданні комісії, розглядала питання щодо преміювання членів ОВК та приймала участь у голосуванні, отже дії останньої є умисними й протягом всього засідання повідомлень від неї щодо наявності реального конфлікту інтересів не надходило, що підтверджується згаданими постановою та протоколом.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Диспозиція ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП передбачає відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів (ч.1 ст.172-3 КУпАП), а також вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів (ч.2 ст.172-3 КУпАП).

Крім пояснень ОСОБА_3 наданих нею в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення, його винуватість підтверджується також дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими пояснення особи, яка притягується до відповідальності, рапортами поліцейського, договором про виконання обов`язків члена виборчої комісії від 20.02.2019 з актом приймання-передачі наданих послуг від 10.04.2019.

Зазначені вище докази є чіткими, достатньо переконливими (без суперечностей) та об`єктивно узгоджуються між собою, що у сукупності дає суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП «поза розумним сумнівом».

Обставин, що обтяжують відповідальність судом не встановлено. В якості обставини, яка пом`якшує відповідальність судом враховано щире розкаяння винного.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи із положень ст.23 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_3 , її вік і стан здоров`я, сімейний та майновий стан, обставину, що пом`якшує відповідальність, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, ступінь вини та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення.

З огляду на викладене, суд вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення, на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення у виді штрафу в межах санкцій ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Водночас, згідно ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Питання про судовий збір вирішено судом в порядку ст. 40-1 КУпАП, згідно з якою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою на яку таке стягнення накладено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.36,40-1, ч. 1 ст. 172-7,ч. 2 ст. 172-7,247, 221,279-280, 283, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 420 грн. 40 коп. судового збору.

Постанова суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду подаються протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя Т.О. Куц