Справа № 603/345/20
Провадження № 3/603/138/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" червня 2020 р. м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Галіян І. М. розглянувши матеріали, що надійшли від Монастириського відділення поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої, до адміністративної відповідальності притягувалася: за ч. 1 ст. 178 КУпАП, та ст. 183 КУпАП,

- за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

18.06.2020 року близько 12 год 10 хв, ОСОБА_1 , перебуваючи на АДРЕСА_2 Монастириського району Тернопільської області, образливо чіплялася до громадянки ОСОБА_2 , а саме висловлювалася нецензурною лайкою на її адресу, на зауваження припинити хуліганські дії не реагувала, чим порушила громадський порядок і спокій громадян.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнала повністю у вчиненому щиро розкаялася та погодилася з обставинами викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, просить суворо її не карати.

Суд, ознайомившись з матеріалами адміністративної справи, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши наявні в матеріалах справи докази дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 173 КУпАП, адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Незважаючи на визнання ОСОБА_1 своєї вини, її вина у вчиненні вищевказаного правопорушення підтверджується належними та допустимими доказами, що були предметом перевірки в судовому засіданні.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується такими засобами доказування:

-даними, встановленими в протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №174326 від 18.06.2020 року, складеного інспектором СРПП№2 Монастириського ВП ТВП ГУНП в Тернопільській області капітаном поліції Предком П.Г.;

-даними письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 , які містяться в матеріалах справи, згідно яких ОСОБА_1 ображала її нецензурними словами та на зауваження припинити хуліганські дії не реагував.

Оцінюючи встановлені судом обставини та аналізуючи вимоги законодавства, що регулюють спірні правовідносини суд констатує наступне.

Так, суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв вини, явної неповаги до оточуючих головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана. За відсутності такого мотиву, не може бути дрібного хуліганства. Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства. Таким чином, дрібне хуліганство відноситься до правопорушень, які посягають на суспільний порядок.

Згідно матеріалів адміністративної справи, пояснень, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що між сторонами виник конфлікт (суперечка), яка відбувалася на ґрунті хуліганства та порушення громадського порядку.

За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян, що порушують громадський порядок громадян.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 КУпАП, обставиною, що пом`якшує відповідальність винної особи є щире розкаяння у вчиненому, обтяжуючі обставини судом не встановлені, а тому з врахуванням вищезазначених обставин справи, характеру вчиненого правопорушення, особи винної та ступеня суспільної небезпеки, яке являється грубим порушенням громадського порядку, беручи до уваги те, що даними діями нікому не завдано шкоди, також враховуючи те, що на утриманні в ОСОБА_3 знаходиться двоє неповнолітніх дітей син ОСОБА_4 , 2006 року народження та син ОСОБА_5 , 2009 року, суд дійшов висновку про можливість застосування до ОСОБА_1 ст. 22 КУпАП та звільнити останню від адміністративної відповідальності при малозначності вчиненого правопорушення.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 34, ст. 173 КУпАП, ст.ст. 283, 284, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В силу ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Справу провадженням закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя І. М. Галіян