Справа №150/97/20
Провадження по справі №3/150/41/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року с. Мазурівка

Суддя Чернівецького районного суду Вінницької області Суперсон С.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які складено начальником СРПП № 1 Чернівецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУПН у Вінницькій області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу серії ДПР18 № 214135 слідує, що 01 березня 2020 року о 23 годині 30 хвилин в с. Сокіл Чернівецького району Вінницької області, по вул.. Героїв України, ОСОБА_1 керував автомобілем марки Opel модель Askona, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу «Драгер 6810», стан алкогольного сп`яніння становив 0,29% проміле. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив положення п. 2.9 «а» ПДРУ за що передбачено відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 неодноразово викликався в судові засідання шляхом направлення судових повісток, однак вони поверталися без вручення адресату.

Тому судом було здійснено виклик ОСОБА_1 в судове засідання шляхом публікації відповідного оголошення на вебпорталі судової влади України.

Однак, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

26.05.2020 в день призначення справи до розгляду ОСОБА_1 подав до канцелярії суду заяву про відкладення розгляду справи, посилаючись на те, що не має можливості прибути в судове засідання з підстав перебування на лікуванні. Вказана обставина свідчить про його обізнаність про час та місце розгляду справи.

Вирішуючи питання про можливість розгляду справи у відсутність особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення суд виходить із наступних міркувань.

Так, по отриманні матеріалів справи в провадження судді, судом було призначено справу до судового розгляду на 28.04.2020.

24.04.2020 ОСОБА_1 направлено до суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, посилаючись на те, що останній почуває себе хворобливо.

З метою надання ОСОБА_1 можливості захисту своїх прав та інтересів, судом було прийнято вказану заяву до уваги та відкладено розгляд справи до 26.05.2020.

26.05.2020 ОСОБА_1 подано клопотання про відкладення розгляду справи з посиланням на хворобливий стан. Цього ж дня його представник адвокат Бровко О.С. відповідно до поданої заяви знайомився з матеріалами справи та надав суду відповідний ордер на представлення інтересів ОСОБА_1 .

Однак, ОСОБА_1 не скористався своїм правом на надання суду письмових заперечень чи пояснень щодо складених відносно нього адмінматеріалів тощо. Також адвокат Бровко О.С., будучи його захисником міг представляти інтереси свого підзахисного в судовому засіданні за відсутності останнього, однак цим правом він теж не скористався.

Тому дії ОСОБА_1 суд розцінює їх як намагання затягнути судовий розгляд з метою уникнення від відповідальності, адже строки притягнення особи до відповідальності спливають 01.06.2020.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Зважаючи на строки розгляду справи визначені ст.ст. 38, 277 КУпАП, за наявності належного і завчасного повідомлення ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи, справа про адмінправопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП уповноваженим на такі дії начальником СРПП №1 Чернівецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом, а тому дані вказаного протоколу суддя визнає належним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту наведеної правової норми слідує, що вказані дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показанням технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Начальником СРПП №1 Чернівецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області у відповідності до вимог вище вказаної статті КУпАП зібрано достатньо належних доказів, які підтверджують винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме складено протокол про адміністративне правопорушення у відповідності до положень КУпАП, проведено відповідний огляд на стан сп`яніння, який теж зафіксовано у встановленому порядку на підтвердження чого додано до матеріалів справи роздруківку тесту.

Отож, дослідивши та оцінивши в сукупності всі обставини справи, керуючись законом та правосвідомістю, приходжу висновку про те, що ОСОБА_1 порушено вимоги пункту 2.9 «а» ПДР України, доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.ст. 34, 35, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність правопорушника ОСОБА_1 не встановлено, відповідно до ст. 21 Кодексу України про адміністративні правопорушення підстав для передачі адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 на розгляд громадській організації, трудовому колективу не встановлено. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, що вина водія ОСОБА_1 повністю доведеною в тому, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння ( 0,29 % проміле).

При накладені адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 суддя враховує, що керування транспортним засобом в стані сп`яніння є небезпечним і досить поширеним правопорушенням, а накладення стягнення за адміністративне правопорушення передбачене статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення застосовується з метою запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами та має важливе значення для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, захисту життя та здоров`я людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб.

Отож, враховуючи особу правопорушника, його матеріальний стан, суддя вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 покарання у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами. При цьому, суддя не вбачає підстав для накладення іншого виду стягнення.

Крім цього, відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір та порядок сплати якого встановлюється Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 221, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить суму 420,40 грн.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Чернівецький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Головуючий суддя С.П. СУПЕРСОН