27.05.2020 копія
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 401/688/20 Провадження № 3/401/306/20

27 травня 2020 року м.Світловодськ

Суддя Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області Мельничик Ю.С., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

08 квітня 2020 року від Світловодського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області до суду надійшла справа про адміністративне правопорушення з протоколом серії АПР18 №502010, згідно якого, 06 квітня 2020 року о 10 годині 00 хвилин в м.Світловодськ по вул.Приморській біля буд.56, ОСОБА_1 порушив правила щодо карантину людей, а саме п.2 Постанови КМУ від 11.03.2020 р. №211, перебував в громадському місці без вдягнутого розпіратора, або маски на обличчі.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився повторно, про причини своєї неявки суду не повідомив, про місце, дату та час судового розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим конвертом, повернутим до суду з відміткою "адресат відсутній за визначеною адресою".

В письмових поясненнях, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 зазначив що йому не було відомо щодо заборони з 06 квітня 2020 року перебування в громадському місці без маски.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008 року у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії від 07.07.89.

Таким чином, з метою належного повідомлення особи, відносно якої розглядається протокол про адміністративне правопорушення, судом вжито всіх належних заходів для забезпечення права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №502010від 06 квітня 2020 року, та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція норми ст.44-3 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні правила щодо карантину людей.

Відповідно до вимог підпункту 1 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року в редакції постанови КМУ № 215 від 16 березня 2020 року, яка діяла станом на 06 квітня 2020 року, заборонено перебування в громадських місцях без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, у тому числі виготовлених самостійно.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, на підтвердження вини ОСОБА_1 надано протокол серії АПР18 №502011від 06 квітня 2020 року, у якому зазначено про знаходження останнього в АДРЕСА_2 без засобів індивідуального захисту, тобто зазначивши вказану вулицю громадським місцем. Також на підтвердження викладених у протоколі обставин надано фотознімок, з якого неможливо встановити перебування ОСОБА_1 саме в громадському місці. При цьому, слід звернути увагу, що відповідно до фототаблиці, долученої до протоколу про адміністративне правопорушення, встановити, хто зображений на фотознімку, в який саме час він зроблений та за допомогою якого технічного засобу, суд не має можливості.

У чинному законодавстві поняття "громадське місце" визначене ст. 1 Закону України "Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення", а саме це частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Між тим, на Урядовому порталі Єдиного веб-порталу органів виконавчої влади України 04 квітня 2020 року Департаментом комунікацій Секретаріату Кабінету Міністрів України опубліковано роз`яснення до постанови КМУ від 11.03.2020 № 211.

Зокрема, в даному роз`ясненні міститься наступне визначення: громадське місце - частина будь-якої споруди, яка доступна або відкрита для населення, в тому числі за плату (під`їзди, підземні переходи, стадіони; парки, сквери, дитячі майданчики, стадіони, зупинки громадського транспорту, ліфти, державні установи, медичні установи та інше), та зазначено, що перелік громадських місць може бути розширений органами місцевої влади.

Враховуючи викладене, з матеріалів справи неможливо встановити перебування ОСОБА_1 саме в громадському місці, згідно наведеного вище переліку, посилання на рішення органу місцевої влади щодо переліку громадських місць у м.Світловодську протокол про адміністративне правопорушення та матеріали справи не містять.

У справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyevav.Russia", рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelinv.Russia", заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Між тим, згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, відсутність належних та допустимих доказів свідчить про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, справа підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 9, 44-3, 247, 251, 256, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Світловодського

міськрайонного суду Ю.С.Мельничик

Згідно з оригіналом