Справа № 503/613/20
Провадження №3/503/266/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2020 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Сердюк Б.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , будучи протягом року підданим адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 184 КУпАП, не належним чином виконує свої батьківські обов`язки по забезпеченню належних умов проживання малолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будинок знаходиться в аварійному стані, умови проживання незадовільні. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані як правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Крім іншого, ці дані встановлюються поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (стаття 9 КУпАП).

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, за якою на ОСОБА_1 складено протокол, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинене особою, яку протягом року було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року, № 2402-III, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Крім того, обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплені у ст. 150 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

З огляду на викладені вище норми законодавства, дослідивши матеріали справи, прихожу до висновку, що в діях ОСОБА_1 , відносно якого складено протокол, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, оскільки не встановлено, що він будь-яким чином ухилився або ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своєї дитини.

Під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено, що ОСОБА_1 будь-яким видом експлуатує свою дитину, застосовує до неї фізичні покарання чи інші види покарань, які принижують людську гідність останньої або здійснює свої права батька всупереч інтересам дитини.

Дії або бездіяльність ОСОБА_1 за своєю правовою природою є не ухиленням, а є неможливістю виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя своєї дитини, оскільки він не має постійного, достатнього джерела фінансового доходу, у зв`язку з чим, його матеріальний стан перебуває на такому рівні, який не дозволяє йому виконувати передбачені законодавством обов`язки щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своєї дитини.

Як висновок, можна стверджувати про необхідність допомоги ОСОБА_1 в організації та забезпеченні відповідних матеріально-побутових умов проживання його дитини.

Крім того, з акту обстеження умов проживання ОСОБА_1 встановлено, що на момент обстеження ОСОБА_1 разом з дитиною були відсутні за місцем проживання, а тому неможливо встановити у зв`язку з чим в будинку, на момент обстеження, були відповідні умови.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та відсутня подія адміністративного правопорушення, прихожу до висновку, що провадження по справі слід закрити.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 184 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, особою, щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Б.С. Сердюк