Справа № 450/1133/20 Провадження № 3/450/885/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2020 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Добош Н.Б., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

за ст. 44-3 КУпАП,

в с т а н о в и в :

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 524259 від 05.04.2020 року, ОСОБА_1 порушив вимоги карантину, а саме 05.04.2020 р. близько 15 год. 20 хв. перебував за адресою с. Нагоряни Пустомитівського району на березі озера, відпочивав із своєю дружиною, чим своїми діями порушив вимоги розділу 2 пункту 5 постанови КМУ від 02.04.2020р. № 255 та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 44-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину заперечив, вказав, що із засобів масової інформації йому було відомо, що заборона, яка стосується відвідування парків, зон відпочинку, лісопаркових та прибережних зон набуває чинності з 06.04.2020 року, тому вважав, що жодним чином не порушує вимог Постанови Кабінету міністрів України про запровадження карантину. Окрім того вказав, що зазначена інформація міститься на офіційному інформаційному порталі Кабінету міністрів України covid19.gov.ua в розділі «Карантинні заходи» де зокрема зазначено, що з 6 квітня 2020 р. відвідування парків, скверів, зон відпочинку, дитячих та спортивних майданчиків - заборонено. Вказав, що 05.04.2020 р. близько 15 год. 20 хв. перебував у с. Нагоряни разом з дружиною на відкритій місцевості на значній відстані від водойми. Вважає, що працівники поліції діяли неправомірно при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки ним не було допущено порушення будь-яких карантинних заходів.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому всі викладені у протоколах про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Статтею 44-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України"Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин - адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Відповідно до ч. 4 ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», у рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них.

Постановою КМУ від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (з наступними змінами і доповненнями) встановлено з 12 березня 2020 р. до 24 квітня 2020 р. на всій території України карантин.

Відповідно до Постанови КМУ від 02.04.2020 №255 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211», яка набрала чинності 04.04.2020, заборонено до 24 квітня 2020 року відвідування парків, скверів, зон відпочинку, лісопаркових та прибережних зон, крім вигулу домашніх тварин однією особою та в разі службової необхідності (п.п. 5 п. 2 Постанови).

У протоколі серії АПР18 № 524259 від 05.04.2020 року визначено місце вчинення адміністративного правопорушення на березі озера у с. Нагоряни, Пустомитівського району, Львівської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Земельного кодексу України вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги. Ширину прибережних захисних зон для різних типів водойм та рельєфів встановлено у ч.2 ст.40 Земельного кодексу України.

Вищезазначеним п.п. 5 п. 2 Постанови КМ України від 11.03.2020р. №211 (із змінами внесеними Постановою КМ України від 02.04.2020 №255) встановлено заборону відвідувати прибережні зони.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 05.04.2020 року близько 15 год. 20 хв. перебував у с. Нагоряни, Пустомитівського району, Львівської області. З представлених фотосвітлин вбачається, що останній перебував на відкритій ділянці на певній віддалі від водойми.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції не встановлено типу, розміру даної водойми, назва такої також відсутня. На якій відстані від водойми перебував ОСОБА_1 працівниками поліції не встановлено, відтак не встановлено належність даної ділянки до захисної прибережної зони.

Таким чином, жодних доказів, що територія, на якій перебував ОСОБА_1 належить до прибережної зони, суду не надано.

Таким чином працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено та не надано суду доказів того, що територія, на якій перебував ОСОБА_1 відноситься до місць, перебування в яких заборонено згідно вимог п.п. 5 п. 2 Постанови КМ України від 11.03.2020р. №211 (із змінами внесеними Постановою КМ України від 02.04.2020р. №255).

Щодо покликань ОСОБА_1 про строки введення в дію карантинних обмежень, слід зазначити, що на офіційному інформаційному порталі Кабінету міністрів України covid19.gov.ua в розділі «Карантинні заходи» міститься інформація в якій зазначено: з 6 квітня заборонено перебування без вдягнутої маски чи респіратора та документів, що посвідчують особу. А також переміщення групою більше 2 осіб, дітям до 14 років - лише у супроводі дорослих. Відвідування парків, скверів, зон відпочинку, дитячих та спортивних майданчиків - заборонено. Дозволено вигул домашніх тварин однією особою.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Основного Закону України).

У Рішенні від 29 червня 2010 р. № 17-рп/2010 Конституційний Суд України вказав, що одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях звертав увагу на необхідність дотримання національними органами принципу правової визначеності. Так, у справі "Салов проти України" (рішення від 6 вересня 2005 року) ЄСПЛ зазначив, що однією з вимог, яка випливає з вислову "передбачений законом" є передбачуваність відповідних заходів. Та чи інша норма не може вважатись "законом", якщо вона не сформульована з достатньою чіткістю, щоб громадянин міг регулювати свою поведінку: він повинен мати можливість - за необхідності за належної правової допомоги - передбачити наслідки до яких може призвести певна дія. Рівень передбачуваності значною мірою залежить від змісту заходу, сфери, яку він має охопити, а також кількості та статусу тих, до кого він застосовується.

Отже, аналізуючи вищевикладені обставини та керуючись принципом правової визначеності, органом поліції не доведено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 5 п. 2 Постанови КМ України від 11.03.2020р. №211 (із змінами внесеними Постановою КМ України від 02.04.2020 №255).

Вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. При цьому всі викладені у протоколах про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Частиною 2 статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 62 Конституції України визначено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою не винуватість у вчиненні злочину.

Враховуючи, що ОСОБА_1 ставиться у вину порушення саме п.п. 5 п. 2 Постанови КМ України від 02.04.2020 №255, суд приходить до переконання, що своїми діями ОСОБА_1 , не допустив порушення прямої заборони, встановленої зазначеним підпунктом Постанови. А відтак, у діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП. Відсутність хоча б одного елементів складу адміністративного правопорушення свідчить про те, що дії (бездіяльність) особи, поведінка якої оцінюється у даному конкретному випадку, не є адміністративним правопорушенням.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а тому провадження по справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-

постановив:

провадження у справі № 450/1133/20 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП, - закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Н. Б. Добош