Справа № 694/479/20
Провадження № 3/694/160/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

15.05.2020 року м. Звенигородка

Суддя Зенигородського районного суду Черкаської області Гончаренко Т.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр.України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , тимчасово не працюючого,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

З протоколу про адміністративне правопорушення серія ГП № 171270 від 10.04.2020 року вбачається, що 10.04.2020 року о 23 год. 40 хв. за адресою: м.Звенигородка, вул.Піонерська,79, у публічному місці гр. ОСОБА_1 перебував у Звенигородській ЦРЛ без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема распіратора або захисної маски, у тому числі виготовленої самостійно, чим порушив вимоги п. 2 Постанови КМУ від 11.03.2020 року №211. Зазначені дії органом внутрішніх справ кваліфіковано за ст. 44-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, та пояснив, що за місцем свого проживання він відпочивав разом з сестрою та її подружкою на ім`я ОСОБА_2 , чоловік якої викликав працівників поліції через ревнощі до нього. Працівники поліції по приїзду не представилися під час спілкування із ним. Його доставили у Звенигородську ЦРЛ для освідування з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, після чого було складено протокол, маска була при ньому, вдягнута на обличчя, але трохи приспущена. Він відмовився від підпису протоколу та пояснень.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали адміністративної справи, встановлено наступне.

Відповідно до загального визначення адміністративного правопорушення у ст.9 КУпАП обов`язковою ознакою складу правопорушення, у тому числі передбачених ст. 44-3 КУпАП, є вчинення особою певної дії або її бездіяльність, які згідно зі ст.256 КУпАП мають бути конкретно визначені у протоколі.

Ст.44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до п.п. 1 п. 2 постанови Кабінету міністрів України № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 року, заборонено до 11 травня 2020 р. з 6 квітня 2020 р. перебування в громадських місцях без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, у тому числі виготовлених самостійно.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та докази наявні у матеріалах справи, приходить до висновку, що в діях гр. ОСОБА_1 відсутній склад

адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, оскільки з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що останній перебував за адресою: вул. Піонерська, 79 в м. Звенигородка Черкаської області в публічному місці, а саме Звенигородській ЦРЛ без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема распіратора або захисної маски, чим порушив вимоги п.п. 1 п. 2 постанови Кабінету міністрів України № 211 від 11.03.2020 року, проте із доказів які б підтверджували склад правопорушення, передбачений ст. 44-3 КУпАП до матеріалів справи не надано, натомість працівники поліції надали протокол про адміністративне правопорушення та фотознімок, до яких суд ставиться критично, оскільки обставини зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення повинні підтверджуватися доказами (свідки, аудіо-відео-фото докази, пояснення особи, яка притягається до відповідальності та інше), але ці обставини нічим не підтверджені, та спростовуються поясненнями гр. ОСОБА_1 , який зазначив в судовому засіданні, що маска була при ньому, вдягнута на обличчя, але трохи була приспущена, окрім цього суд також критично ставиться до фотознімка долученого працівниками поліції до матеріалів справи у якості доказу, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, що робилася фото фіксація правопорушення та за допомогою чого вона робилася (технічний засіб), у який день та час, з нього не зрозуміло, в якому місці його було зроблено, тому фотознімок не є у розумінні законодавства України належним та допустимим доказом правопорушення у даному випадку, а інші докази підтверджуючі обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні, з приводу показань даних ОСОБА_1 в судовому засіданні в частині того, що останній в громадському місці був у масці одягненій на обличчя, але трохи приспущеній, то суд вважає, що це не порушує вимоги п.п. 1 п. 2 постанови Кабінету міністрів України № 211 від 11.03.2020 року, оскільки відповідно до постанови заборонено перебування в громадських місцях без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, у тому числі виготовлених самостійно, але у даному випадку ОСОБА_1 зазначає, що маска була вдягнута на обличчя, а тому суд вважає, що докази наявні у матеріалах справи не можуть бути підставою для встановлення вини у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення.

Окрім того, суд також вважає, що працівниками поліції не доведено того, що Звенигородська ЦРЛ, розташована за адресою: АДРЕСА_3 є громадським місцем, а тобто не надано доказів (рішення Кабінету Міністрів України, органів місцевого самоврядування з приводу визначення громадських місць в населених пунктах) на підтвердження вказаного.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, приходжу до висновку про необхідність закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247 ч.1 п.1, 252, 283, 284 КУпАП, ст. 62 Конституції України, суддя -

постановила:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП .

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області.

Суддя Т.В.Гончаренко