Провадження № 3/742/297/20
Єдиний унікальний № 742/1013/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючого судді Павлова В.Г.

при секретарі Євтушенко О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення № 742/296/20, та № 742/297/20, об`єднані в одне провадженя, які надійшли від Прилуцького ГУНП В Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

не працюючого

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.130, ч. 3 ст. 130 КУпАП,- -

В С Т А Н О В И В :

21.04.2020 року до Прилуцького міськрайонного суду надійшли справи №742/296/20, №742/297/20, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених відповідно ч.3 ст.130 КУпАП, ч.3 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, постановою Прилуцького міськрайонного суду від 21.05.2020 року справи було об`єднано в одне провадження та присвоєно єдиний унікальний номер справи 742/296/20 .

ОСОБА_1 , будучи неодноразово притягнутим протягом року до відповідальності за ст. 130 КУпАП, 16 квітня 2020 року близько 12 год. 00 хв., керуючи в м. Прилуки по вул. Київська автомобілем ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння від проходження такого огляду відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. Окрім того, 17.04.2020 року о 23 год.47 хв., будучи неодноразово притягнутим протягом року до відповідальності за ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 , керував в с. Манжосовка по вул. Роменській автомобілем ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння та на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння від проходження такого огляду відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове відправлення, яке повернулось на адресу суду з відміткою «інші причини, що не дали змоги виконати вручення поштового відправлення».

Відповідно до ст.268 КУпАП справу може бути розглянуто у відсутності особи, коли є дані про своєчасне сповіщення особи про час і місце розгляду справи, якщо від особи не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином і від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути адміністративну справу у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Вирішуючи питання щодо можливості розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 , суд також враховує, що згідно з ч.10 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» за адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Відповідно до ч.17 ст.6 цього Закону особи, які не проживають за адресою, що зареєстрована як місце їх проживання, більше одного місяця і які, зокрема, беруть участь у судовому процесі в будь-якій якості, зобов`язані письмово повідомити орган реєстрації про своє місце перебування.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, із яким ознайомився Єзибчук С.М., вказано адресу його місця проживання та зазначено про виклик останнього до Прилуцького міськрайонного суду. Окрім того, ОСОБА_1 в протоколах про адміністративні правопорушення надав письмові пояснення, зазначивши,що « з протоколм згоден» та проставивши свій підпис в протоколі.

Враховуючи вище викладене, поведінка останнього, що виражається у відмові в отриманні судових повісток, на думку суду, є спробою ухилитись від адміністративної відповідальності.

Всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.130 КУпАП.

Складом адміністративного правопорушення, відповідно до ч.3 ст.130 КУпАП є дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Факт вчинення ним інкримінованих адміністративних правопорушень підтверджується сукупністю зібраних та досліджених матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №382383 від 16.04.2020 року, ДПР 18 №382397 від 17.04.2020 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які узгоджуються між собою та згідно ст.251 КУпАП є належними доказами в адміністративній справі.

За встановлених фактичних обставин справи, беззаперечно встановлено, що водій ОСОБА_1 , будучи неодноразово притягнутим протягом року до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння, 16.04.2020 року, 17.04.2020 року, відмовившись на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, вчинив правопорушення передбачене ч.3 ст.130 КупАП, за що і повинен нести відповідальність, передбачену КУпАП.

Вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

Згідно ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається у межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При накладенні на ОСОБА_1 стягнення суд згідно з вимогами ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, дані про його особу, який до адміністративної відповідальності притягається протягом року повторно. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

Водночас не вбачається підстав для застосування стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки згідно з довідкою, доданої до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

При цьому суд керується роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України N 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", згідно з якими позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку. Однак призначення цього покарання особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.

Відповідно до протоколів про адміністративні правопорушення, транспортний засіб ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_6 .

За таких обставин, оплатне вилучення даного транспортного засобу як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП, не можна накладати на ОСОБА_1 , який вчинив адміністративне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини правопорушника, відношення його до вчиненого, повторність до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, тому вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції статті без позбавлення права керування та без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі викладеного і, керуючись ст. ст. 130, 221, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130, ч.3 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн., без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з с ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір в розмірі 420 (триста вісімдесят чотири) грн. 40 коп.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст.307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Постанова може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.Г. Павлов