справа№415/1449/20
провадження № 3/415/334/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" травня 2020 р.. місто Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Старікова М.М., розглянувши матеріали справи, що надійшли від ГУ ДФС України у Луганській області ДФС України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Лисичанська Луганської області, громадянина України, головного бухгалтера ПрАТ «ЛИНІК», з повною вищою освітою, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.163-1 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

З протоколу про адміністративне правопорушення № 4 від 24 лютого 2020 року вбачається, що 07 лютого 2020 року, під час проведення документальної позапланової виїзної перевірки Приватного акціонерного товариства «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» (код за ), по вулиці Сосюри (Свердлова), 371 оф., м. Лисичанськ, з питань достовірності декларування суми від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тисяч гривень, в податковій декларації з ПДВ за листопад 2019 року, співробітниками відділу контролю за відшкодуванням ПДВ (податку на додану вартість) управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДПС у Луганській області (акт № 10/12-32-04-02/32292929 від 07 лютого 2020 року), встановлено порушення вимог діючого податкового законодавства, а саме п. 44.1 ст. 44, п.187.1 ст.187, п.189.1 ст.189, п.198.5 ст.198 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року (№2755-VІ зі змінами та доповненнями), що призвело до порушення вимог п.200.1, п.200.2, абз. «б», абз. «в» п.200.4 ст.200 Податкового Кодексу України, з боку - правопорушника ОСОБА_1 , яка, являючись головним бухгалтером ПрАТ «ЛИНІК», порушила встановлений законом порядок ведення податкового обліку, в частині заниження податкових зобов`язань на суму 3565254 грн., завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового)періоду на суму 10622631 грн. та завищення бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку на суму 2722033 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_1 провини - у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст.163-1 ч.1 КУпАП, не визнала та пояснила, що, згідно наказу №15 від 29 січня 2016 року, починаючи з 01 лютого 2016 року, і, по теперішній час, вона, дійсно, являється головним бухгалтером ПрАТ «ЛИНІК», розташованого по вулиці ім. В.Сосюри (Свердлова), 371, міста Лисичанська, де у період з 22 січня 2020 року по 04 лютого 2020 року, співробітниками відділу контролю за відшкодуванням податку на додану вартість Управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС у Луганській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку з питань достовірності декларування суми від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тисяч гривень, в податковій декларації з ПДВ за листопад 2019 року, з висновками якої вона - категорично не згодна, зазначивши, що, крім того, що винесення податкових повідомлень-рішень з донарахованими податковими зобов`язаннями та штрафними санкціями само по собі ще не свідчить про порушення ведення податкового обліку, оскільки донарахування зазначених зобов`язань може бути спричинено і іншими обставинами, котрі жодним чином не тягнуть за собою порушення ведення податкового огляду, як то порушеннями при складанні звітності, визнанням неприйнятними певних документів, недоведеністю зв`язку з господарською діяльністю, оподаткованими операціями, тощо, - підприємства мають законне право на оскарження таких рішень як в адміністративному, так і - у судовому порядку, таким чином, відсутність результатів оскарження унеможливлює висновок щодо наявності в діях оскаржувача складу інкримінованого правопорушення. Однак, незважаючи на вищевказане, а також, той факт, що ПрАТ «ЛИНІК» податкові повідомлення-рішення за Актом вищевказаної документальної позапланової виїзної перевірки оскаржує, при цьому, результати розгляду поданої підприємством скарги, наразі, - невідомі, співробітниками відділу контролю за відшкодуванням податку на додану вартість Управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС у Луганській області, на підставі оскаржуваного ними Акту, відносно неї складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.163-1 ч.1 КУпАП. Враховуючи вищевказане, вважає, що в її діях - відсутній склад інкримінованого адміністративного правопорушення, а саме об`єктивна сторона останнього, адже дії, з начебто безпідставного заявлення податкового кредиту з ПДВ за операціями, начебто, не пов`язаними з господарською діяльністю, що до того ж, оскаржується, отже, - не набуло статусу узгодженого податкового зобов`язання до сплати, - не утворюють собою події і складу порушення порядку ведення податного обліку. Крім того, питання відносно правомірності формування від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту і бюджетного відшкодування за рахунок господарських операцій, вчинених в період тимчасової зупинки діяльності з нафтопереробки, випуску та реалізації нафтопродуктів, неодноразово було предметом податкових перевірок, а у подальшому, предметом судового розгляду таких спорів, і кожного наступного податкового періоду, починаючи з серпня 2015 року і до січня 2020 року, контролюючий орган досліджує аналогічне питання, а саме правильність формування від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту за рахунок господарських операцій, вчинених в період тимчасової зупинки діяльності з нафтопереробки, випуску та реалізації нафтопродуктів без визначення податкових зобов`язань за такими операціями, тобто, посилаючись на положення підпункт г) пункту 198.5 ПКУ, вважаючи діяльність ПрАТ «ЛИНІК» - не господарською, та, ігноруючи наявність судових рішень з аналогічного питання, ухвалених за скаргою платника податку, на користь останнього, - нараховує податкові зобов`язання. При цьому, питання віднесення господарських операцій в період тимчасової зупинки нафтопереробки з метою випуску і реалізації нафтопродуктів теж було предметом судового дослідження, після чого, набрало статусу чинного судового рішення на користь платника податку, відтак, один і то й же нікчемний і визнаний судом неправомірним аргумент не може бути підставою для призначення кожної наступної перевірки, а отже і висновку за наслідками останньої, що, - на переконання ОСОБА_1 , - з урахуванням вищевикладеного, є безумовно хибним, тощо, крім того, під час попередніх перевірок платника податку, судовими органами було сформовано правову позицію, якою дії контролюючого органу щодо позбавлення платника права на формування податкового кредиту, визнано неправомірними - через відсутність у податковому законодавстві вимоги стосовно того, що всі без виключення господарські операції повинні відповідати вимогам отримання доходу одразу після проведення господарської діяльності, формування податкового кредиту за такими операціями без обмежень в період його тимчасової зупинки з випуску і реалізації нафтопродукту. Однак, незважаючи на вимоги пункту 83.1.4 ПК України, якими обумовлено, що матеріалами для висновків під час проведення перевірок, є, зокрема, - судові рішення, і викладені в тих правові висновки для контролюючого органу є обов`язковими, контролюючий орган, маючи у наявності зазначені судові рішення, викладені в останніх правові висновки - ігнорує. Посилаючись на судові рішення (стосовно податкових періодів 2013-2014 р.р.), наполягала на наявності господарського зв`язку, а отже, і - правомірності формування податкового кредиту за операціями, здійсненими в межах господарської діяльності платника зі тими ж контрагентами, задіяними в аналогічних за предметом господарських операціях протягом перевіряємих періодів, левова частина яких згадується у судових рішеннях, котрі є - постійними постачальниками товарів, робіт та послуг ПрАТ «Линік» протягом тривалого часу, тощо, як то операції, здійсненні за договорами, на придбання енергоресурсів (газу, електричної енергії, питної і технічної води, нафтопродуктів, тощо), придбання запасних частин і комплектуючих до машин і механізмів, придбання металовиробів для проведення капітального і поточного ремонту обладнання, спецодягу, замовлення транспортних послуг для доставки персоналу на виробничий майданчик, замовлення послуг для підтримання виробничого процесу, забезпечення заходів щодо охорони виробничих об`єктів від пожеж та надзвичайних ситуацій, придбання робіт з виконання капітального, поточного і іншого виду робіт для підтримки у безпечному стані технологічного обладнання підприємства, про що достовірно відомо і контролюючому органу, в т.ч. і з огляду на наведені судові спори. Враховуючи вищевикладене, вважала, що в її діях відсутні подія та склад інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст.163-1 ч.1 КУпАП, відповідно, провадження у справі про зазначене адміністративне правопорушення - підлягає закриттю.

Із дослідженого у судовому засіданні Акту «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПрАТ «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія», по вулиці ім.В.Сосюри (Свердлова), 371оф., міста Лисичанська, з питань достовірності декларування суми від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тисяч гривень, в податковій декларації з ПДВ за листопад 2019 року» за № 10/12-32-04-02/32292929 від 07 лютого 2020 року (а.с.2-11) вбачається, що співробітниками відділу контролю за відшкодуванням податку на додану вартість Управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС у Луганській області, під час проведення перевірки зазначеного товариства, з боку головного бухгалтера ПрАТ «ЛИНІК» ОСОБА_1 виявлено порушення вимог діючого податкового обліку, а саме: п.44.1 ст.44, п.187.1 ст.187, п.189.1 ст.189, п.198.5 ст.198 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року (№2755-VІ зі змінами та доповненнями), в частині заниження податкових зобов`язань на суму 3565254 грн., завищення податкового кредиту на суму 10622631 грн. В наслідок чого, порушено вимоги п.200.1, 200.2, абз. «б» та абз. «в» п. 200.4 ст.200 розділу V ПКУ зі змінами та доповненнями, які у податковій декларації з ПДВ за звітний (податковий) період - листопад 2019 року призвели до заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту (р.18), у розмірі 957156 грн., завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (р.19) у розмірі 13230729 грн., завищення суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (р.20.2.1), у розмірі 2722033 грн., завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21) у розмірі 10508696 грн.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 у судовому засіданні, дослідивши письмові матеріали справи, та, оцінивши надані ГУ ДФС України у Луганській області ДФС України докази в їх сукупності, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.163-1 ч.1 КУпАП, оскільки: відповідно до положень ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнаються протиправні, винні (умисні або необережні) дії або бездіяльність, які посягають на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, а також, встановлений порядок управління, які тягнуть за собою застосування адміністративно-правових санкцій.

При цьому, склад проступку включає в себе ознаки, які об`єднуються в чотири групи (елементи), що характеризують: об`єкт адміністративного проступку, об`єктивну сторону проступку, суб`єкт адміністративного проступку, суб`єктивну сторону проступку, і являють собою нерозривну єдність, і наявність яких обов`язкова для кваліфікації конкретного діяння, і у випадку, коли хоча б один з елементів відсутній або ж не відповідає тим властивостям, що передбачені відповідною статтею Особливої частини КУпАП, діяння адміністративним проступком (правопорушенням) - не являється.

У судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт порушення ОСОБА_1 порядку ведення податкового обліку, оскільки, як вбачається зі змісту протоколу про інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення № 4 від 24 лютого 2020 року, у результаті порушення ОСОБА_1 встановленого законом порядку ведення податкового обліку, а саме: п.44.1 ст.44, п.187.1 ст.187, п.189.1 ст.189, п.198.5 ст.198 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року (№2755-VІ зі змінами та доповненнями), в частині заниження податкових зобов`язань на суму 3565254 грн., завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового)періоду на суму 10622631 грн. та завищення бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку на суму 2722033 грн., було порушено вимоги п.200.1, п.200.2, абз.«б», абз.«в» п.200.4 ст.200 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року (№2755-VІ зі змінами та доповненнями), при цьому, контролюючий орган, посилаючись на положення п. 198.5 ст.198 ПКУ, згідно яких платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання, виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до п.189.1 ст.189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну та товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо, під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі, якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (п.п. «г» п.198.5 ст.198 ПКУ), визначення терміну господарської діяльності у чинному законодавстві, зокрема у ст.1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» від 16 квітня 1991 року №959-ХІІ, у п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПКУ від 02 грудня 2010 року №2755-VI, у ст.3 ГКУ від 16 січня 2003 року, тощо, дійшов висновку щодо основної риси господарської діяльності перевіряємого об`єкта, тобто ПрАТ «ЛИНІК», якою являється здійснення виробництва та реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг.

А оскільки жоден із видів діяльності ПрАТ «ЛИНІК», зареєстрованих у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, в податкових періодах, по яких досліджувалося питання правильності визначення від`ємного значення, підприємством не здійснювався, останнє (згідно поданих звітів з акцизного податку, відповідно до змісту ЄРПК, та листування, тощо) лише здійснює витрати та вживає заходи, направлені на запобігання аваріям, захисту людей та довкілля, забезпечує належний технічний стан основних фондів у період призупинення виробництва, при цьому, несе відповідні витрати, що не відносяться до собівартості виготовленої та реалізованої продукції, котра є найголовнішою ознакою ведення господарської діяльності, відповідно, - не мають відшкодовуватися із державного бюджету, що на переконання суду, суперечить положенням чинного податкового законодавства, оскільки: згідно положень ст.3 ч.1 Господарського кодексу України (далі - ГКУ), під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність, згідно положень ст.42 ГКУ, підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних та соціальних результатів та одержання прибутку, згідно положень ст.42 Конституції України, - кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом, при цьому, свобода підприємницької діяльності може обмежуватися лише у прямо передбачених законом випадках, шляхом встановлення заборони здійснювати підприємництво у певних видах господарської діяльності та визначення видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, згідно положень ст.6 Господарського кодексу України, - загальним принципом господарювання, у т.ч. є свобода підприємницької діяльності у межах, визначених законом, отже, кожен суб`єкт господарювання, враховуючи встановлені законами вимоги та заборони, має право вільно обирати види господарської діяльності для здійснення підприємництва, види господарської діяльності, що здійснює (може здійснювати, тощо) ПрАТ «ЛИНІК», визначено Статутом підприємства, яким передбачено здійснення як господарської діяльності, що, згідно Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», підлягає обов`язковому ліцензуванню, так і інших видів господарської діяльності, при цьому, жодним нормативно-правовим актом не передбачено обов`язок суб`єкта господарювання здійснювати виключно той вид господарської діяльності, що визначений ним в установчих документах у якості основного, та не встановлено обмежень щодо здійснення інших видів господарської діяльності, для здійснення яких такий суб`єкт створювався, у зв`язку з чим, право суб`єкта господарювання на формування податкового кредиту з податку на додану вартість та відповідне право на отримання бюджетного відшкодування, не може обумовлюватися здійсненням таким суб`єктом виключно основного виду господарської діяльності.

Крім того, здійснення платником податків необхідних господарських операцій, які є об`єктами оподаткування податку на додану вартість, та реалізація свого права на податковий кредит та бюджетне відшкодування, є законним правом платника податків не може суперечити інтересам держави, оскільки право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподаткованих операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного періоду, а також, від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду, системний аналіз положень ПКУ свідчить про те, що податкове законодавство дає право платнику податку на додану вартість на податковий кредит у разі придбання товарів та послуг, що будуть використовуватися тим в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності.

Враховуючи ж зокрема і те, що Постановою КМУ №397 від 05 червня 2013року ПрАТ «ЛИНІК» віднесено до суб`єктів господарювання, в яких обов`язково створюється відомча пожежна охорона, у відповідності до положень ст.93 ч.1 КЦЗУ, фінансування заходів цивільного захисту здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів, коштів суб`єкта господарювання, інших не заборонених законодавством джерел, згідно положень ст.ст.1,9 Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки» від 18 січня 2001 року №2245-ІІІ ПрАТ «ЛИНІК» ідентифікується - як об`єкт підвищеної небезпеки, безпечна ситуація таких об`єктів потребує постійних витрат на забезпечення захисту людей та довкілля, утримання засобів ліквідаційної аварії у постійній готовності та технічно-належному стані, а забезпечення заходів цивільного захисту віднесено до обов`язків суб`єкта господарювання, що зобов`язує підприємство утримувати певну численність персоналу з виплатою заробітної плати, дотримуватися державних стандартів щодо забезпечення персоналу питною водою, належних санітарних умов праці та ін., - придбання зазначених послуг має відбуватися незалежно від того, чи виробляє підприємство нафтопродукти, чи тимчасово зупинилося з метою проведення ремонтних робіт, отже, - зазначені витрати можуть включатися до складу витрат, згідно п.п. 138.12.2 ПКУ, як інші витрати господарської діяльності, стосовно яких р.ІІІ ПКУ прямо не встановлює обмежень на віднесення до складу витрат, Постановою КМУ №808 від 28 грудня 2013 року ПрАТ «ЛИНІК» віднесено до об`єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку (обов`язок щодо підтримки в належному стані кореспондує з іншими нормативними та локальними актами), виробнича діяльність передбачає під час експлуатації обладнання проведення обов`язкових операцій навіть під час зупинки технологічного процесу, тобто, своєчасний ремонт обладнання та його технічна підтримка регламентується певними локальними нормативними актами, а також, обов`язковими нормами, встановленими законодавством, та є фактично складовою функцій з експлуатації обладнання, при цьому, недотримання таких правил та приписів тягне за собою небезпеку руйнувань, пожеж, вибухів та як наслідок, - встановлену законодавством відповідальність, - для проведення періодичних капітальних та поточних ремонтів, реконструкцій та ін. підприємство закуповує товарно-матеріальні цінності в одному податковому періоді, а використовує їх і інших періодах, оскільки ремонт або ж реконструкція є довготривалим процесом тощо.

До того ж, ПрАТ «ЛИНІК» має власну теплоелектроцентраль, що виробляє парову та електричну енергію, та відповідно до законодавства, незалежно від вироблення нафтопродуктів, - зобов`язане надавати послуги субабонентам, що потребує придбання сировини для підтримки виробничої діяльності ТЕЦ, відмова ж від надання зазначених послуг тягне за собою відповідальність за зловживання монопольним становищем, що, відповідно, зобов`язує підприємство підтримувати технологічне обладнання в належному стані, для чого в холодний період, у т.ч. - в умовах зупинення виготовлення нафтопродуктів, на більшості установок використовуються теплоносії, тощо, при цьому, на період ремонту, пар використовується з метою здійснення технологічних процесів ремонту (пропарювання) технологічних трубопроводів та ємкостей, безпечне ж функціонування технологічного підприємства без енергоресурсів (води, газу, електричної енергії, тощо) є неможливим, отже, виключення з податкового кредиту господарських операцій щодо їх придбання є протиправним, на постійній основі на ПрАТ «ЛИНІК» працюють очисні захисні споруди для зменшення негативного впливу на оточуюче природне середовище, робота цеху потребує придбання реагентів для стаціонарних та пересувних лабораторій, отже, виключення з податкового кредиту господарських операцій щодо їх придбання є неправомірним, за технічними нормами та правилами, в постійній роботі підприємства перебуває азотна станція, що виробляє інертний газ (азот) для заповнення трубопроводів та ємкостей для попередження пожеж та вибухів, для проведення постійного моніторингу герметичності зазначених трубопроводів та ємкостей відбувається робота компресорної, що подає очищене та підготовлене повітря під тиском на прибори та прилади, для забезпечення постійної роботи якої задіяний персонал підприємства, котрому у виробничих цехах створюються належні побутові умови, здійснюється його щоденна доставка завдяки закупівлі транспортних послуг.

Крім того, ПрАТ «ЛИНІК» здійснюється реалізація металобрухту, незатребуваних ліквідів, здається в оренду майно та ін., тобто - ведеться господарська діяльність, передбачена установчими документами підприємства, яку останнє здатне здійснювати в умовах дефіциту сировини та електроенергії, що підтверджується даними, наведеними у таблиці витрат, сформованих до податкового періоду за червень 2017 року (лист №100000/ від 05 жовтня 2017 року) із зазначенням мети придбання ТМЦ (робіт, послуг, тощо), згідно яких останні призначаються для використання в ремонтних та відновлюючи роботах, для виконання робіт, пов`язаних із забезпеченням промислової та економічної безпеки, поточної господарської діяльності тощо.

А оскільки відповідно до положень п.198.3 ст.198 ПКУ, - нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподаткованих операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом звітного податкового періоду, ПрАТ «ЛИНІК» має господарський обов`язок вести господарську діяльність в межах приписів нормативних актів, регулюючих його діяльність, вимоги яких зобов`язують нести постійні витрати на такі регламенті операції, котрі разом із капітальним ремонтом є фактично складовою функції експлуатації нафтопереробних підприємств, без чого неможлива безпека виробництва, обов`язкові за своїм призначенням регламентні операції, поточний або капітальний ремонт технологічного обладнання, будівель, технологічних споруд, їх утримання в належному санітарному та технічному стані, витрати на щоденні регламентні роботи, витрати на підтримання безпеки виробництва, доставка на підприємство та забезпечення працівників необхідними умовами праці та господарські операції є складовою виробничого процесу з підтримки безпеки виробництва, підготовки до випуску та власне випуску нафтопродуктів, що, у своїй сукупності, свідчить про те, що придбання ТМЦ, з метою їх використання за вказаною метою, відбувається в межах господарської діяльності платника податку на додану вартість, відповідно, надає ПрАТ «ЛИНІК» право на отримання бюджетного відшкодування тощо, в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона інкримінованого останній адміністративного правопорушення, передбаченого ст.163-1 ч.1 КУпАП, що полягає у порушенні керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку та вчинюється у формі активних дій, що порушують встановлений законом порядок ведення податкового обліку.

Окрім викладеного, у судовому засіданні також не знайшла свого підтвердження і суб`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.163-1 ч.1 КУпАП, яка визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності, оскільки, складений відносно ОСОБА_1 протокол та доданий матеріал, не містить достатніх даних та жодних доказів, які б з достеменністю підтверджували, що ОСОБА_1 , в інкримінований останній період, діяла з умислом на порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, так як, відповідно до положень ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення вважається умисним, якщо особа, що його вчинила, усвідомлювала протиправний характер свого діяння або бездіяльності, передбачала його шкідливі наслідки та бажала їх чи свідомо допускала настання цих наслідків, діяла необережно, а саме - передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення (протиправна самовпевненість) або не передбачала можливість настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачати (протиправна недбалість) (ст.11 КУпАП).

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.163-1 ч.1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, так як, згідно положень ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, оскільки ГУ ДФС України у Луганській області ДФС України не надано жодних доказів, які б підтверджували факт порушення ОСОБА_1 встановленого законом порядку ведення податкового обліку, а також, встановлювали б в діях останньої наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ст.163-1 ч.1 КУпАП, в тому числі, і винність у його вчиненні, що до того ж - спростовується доказами, здобутими у судовому засіданні під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.163-1 ч.1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , у достовірності та істинності яких підстав сумніватися у суду немає.

Речові докази по справі відсутні.

На підставі вищевказаного, керуючись ст.251, ст.252, ст.247 ч.1 п.1), ст.163-1 ч.1, ст.284, ст.289, ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за обставин відсутності події і складу вищевказаного адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд.

Суддя М.М. Старікова