Справа № 408/1274/20-п
Провадження 3/408/588/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2020 року смт. Біловодськ

Суддя Біловодського районного суду Луганської області Булгакова Г.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Біловодського ВП ГУНП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанськ Луганської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, за ст.44-3 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 16 квітня 2020 року серії АПР18 №130426, 16 квітня 2020 року, близько 16:30 год., ОСОБА_1 , перебуваючи на обсервації в Данилівській сільській амбулаторії, за адресою: с. Данилівка Біловодського району Луганської області, вул. Садова, 4, самовільно залишив місце обсервації, чим порушив вимоги підпункту 17 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав, вказавши, що дійсно 15 квітня 2020 року прибув з Російської Федерації та погодився на умови обсервації в Данилівській сільській амбулаторії. Пробувши там близько доби він був вимушений залишити її оскільки умов для подальшого перебування в Данилівській сільській амбулаторії не було, там не було опалення та було дуже холодно, були відсутні елементарні санітарні умови, не було їжі, та подальше перебування в зазначених умовах могло зашкодити його здоров`ю, а тому він вирішив пройти режим самоізоляції вдома, за місце мешкання. Зазначив, що не вбачає у своїх діях порушення вимог чинного законодавства України, оскільки вживав заходи, щодо дотримання умов самоізоляції. Зазначив, що 04 травня 2020 року пройшов обстеження у лікарні тестом на наявність хвороби COVID-19 результат якого був негативний.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що також погодився на умови обсервації в Данилівській сільській амбулаторії, прибувши туди він виявив відсутність умов для тривалого перебування в амбулаторії, там було дуже холодно, були відсутні необхідні санітарні умови, не було їжі, вказує, що тривале перебування в зазначених умовах могло бути б небезпечним для його здоров`я.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. ст. 251, 252, 280 КУпАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Статтею 44-3 КУпАП встановлено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

Так відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України за №211 від 11.03.2020 року, «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», установлено з 12 березня 2020 року до 24 квітня 2020 року на всій території України карантин.

Відповідно до ст.20 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» особи, які хворіють на інфекційні хвороби чи є бактеріоносіями, зобов`язані: вживати рекомендованих медичними працівниками заходів для запобігання поширенню інфекційних хвороб; виконувати вимоги та рекомендації медичних працівників щодо порядку та умов лікування, додержуватися режиму роботи закладів охорони здоров`я та наукових установ, у яких вони лікуються; проходити у встановлені строки необхідні медичні огляди та обстеження.

Підпунктом 17 пункту 2 вищевказаної Постанови Кабінету Міністрів України заборонено до 24 квітня 2020 року самовільно залишати місця обсервації (ізоляції).

Постановою Головного санітарного лікаря України від 21.03.2020 № 2 впроваджено використання форми інформованої згоди особи на проведення протиепідемічних та/або профілактичних заходів. Дана інформована згода підписується у двох примірниках особами, які здійснюють перетин державного кордону та щодо яких є підстави вважати, що вони були в контакті з особою, якій встановлено діагноз (або підозру) корона вірусної хвороби (COVID-19), а також в інших випадках, необхідних для здійснення протиепідемічних заходів.

Відповідно до вимог ст. 8 ч.1 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" фінансування профілактичних і протиепідемічних заходів здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України та місцевих бюджетів, а у випадках, передбачених законом, - за рахунок коштів підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, а також коштів фізичних осіб.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 в`їжджаючи на територію України прийняв умови і правила проходження карантину та погодився на тимчасову обсервацію, місцем визначеної обсервації є Данилівська сільська амбулаторія, однак матеріали справи не містять відомостей про наявність належних умов для тривалого перебування людей у вказаній установі. ОСОБА_1 погодився дотримуватися умов обсервації, однак прибувши до Данилівської сільської амбулаторії не зміг там довго знаходитися через відсутність належних умов для тривалого перебування там, а тому він пройшов режим самоізоляції вдома, за місце свого проживання. 04 травня 2020 року ОСОБА_1 пройшов обстеження у лікарні на наявність хвороби COVID-19, результат тесту був негативний.

На підставі наданих до суду матеріалів, пояснень ОСОБА_1 , пояснень свідка ОСОБА_2 , у суду є достатньо підстав вважати, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч.3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.44-3, ст.247, КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ст.44-3 КУпАП - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Біловодський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ: Г.В.Булгакова