Справа № 534/413/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2020 року м. Горішні Плавні

Суддя Комсомольського міського суду Полтавської області Солоха О.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольськ, Полтавської області, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ст.ст.122-4, 124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

На розгляд Комсомольського міського суду Полтавської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення, складений 02.03.2020 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Виходячи із змісту вказаного протоколу, 02.03.2020 о 17 год. 00 хв., ОСОБА_1 , знаходячись вдома за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сімейну сварку та психологічне насилля стосовно своєї матері ОСОБА_2 , та висловлювався нецензурною лайкою в її адресу.

У судові засідання, призначені на 28.04.2020, 12.05.2020 та 22.05.2020, ОСОБА_1 викликався у встановленому законом порядку, проте до суду останній не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи з поважних причин до суду не направив.

За таких обставин, враховуючи, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, беручи до уваги, що у розумінні ч.2 ст.277 КУпАП, присутність особи при розгляді справ, передбачених ст.173-2 КУпАП, є обов`язковою, ОСОБА_1 за викликом до суду не прибув, і судом було вжито всіх об`єктивно можливих заходів для його повідомлення про судові засідання.

Аналогічних висновків неодноразово доходив у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини. Так, у пункті 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року (заява №3236/03), Європейський суд з прав людини наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Окрім того, постановами суду від 28.04.2020 та 12.05.2020 до особи, яка притягається до адміністративного правопорушення були застосовані приводи, які виконані не були.

Оцінивши досліджені в судовому засідання докази з точку зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, суддя приходить наступників висновків.

Згідно із ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний, зокрема, з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо (стаття 280 КУпАП).

Так, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюються органом (посадовою особою) на підставі доказів у справі про адміністративне правопорушення, тобто будь-яких фактичних даних, на основі яких встановлюються зазначені обставини. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо.

У відповідності до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходженні корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї (матеріальний склад).

Між тим, згідно з протоколом, складеним уповноваженою особою ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за те, що 02.03.2020 о 17 год. 00 хв., ОСОБА_1 , знаходячись вдома за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сімейну сварку та психологічне насилля стосовно своєї матері ОСОБА_2 , та висловлювався нецензурною лайкою в її адресу, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Слід зазначити, що із суті адміністративного правопорушення, зазначеної у протоколі, не зазначено яка саме шкода могла бути чи була завдана потерпілій ОСОБА_2 .

Суд наголошує, що у відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Будучи повідомленою про дату, час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, потерпіла ОСОБА_2 , до суду не прибула, що позбавляє суд можливості безпосереднього дослідження її показів.

Інших доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 суду надано не було.

Суд вказує, що у відповідності до положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У відповідності до ст.62 Конституції України, як норми прямої дії, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника. Таким чином, суд зобов`язаний дослідити усі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності.

За відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя позбавлений можливості безпосередньо дослідити покази ОСОБА_1 та надати їм належну оцінку, а тому провадження по даній справі відносно останнього підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Керуючись п.1 ст.247, ст.ст.283, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Солоха