Справа № 151/182/20
Провадження № 3/151/72/20
ПОСТАНОВА

іменем України

21 травня 2020 року

Суддя Чечельницького районного суду Вінницької області Моцний В.С., розглянувши матеріали, які надійшли від Чечельницького відділення поліції Бершадського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , картка платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, по ст.44-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

28.03.2020 року о 16 годині 50 хвилин ОСОБА_1 , який 27.03.2020 року прибув із Польщі, залишив своє місце проживання, а саме: АДРЕСА_1 , чим порушив заходи щодо самоізоляції на 14-ти денний термін, згідно ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» та п.17 ч.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав частково та пояснив, що дійсно він 27.03.2020 прибув із за кордону в Україну та покинув місце свого проживання, перебуваючи на самоізоляції, пішовши до магазину, так як йому необхідно було придбати продукти першої необхідності. Вказав, що він був у масці та рукавичках, тобто, діяв відповідно до пам`ятки про самоізоляцію. Вважає, що з його боку не було порушено заходи щодо самоізоляції. Просить не карати.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення передбаченого ст.44-3 КУпАП також доведена матеріалами справи.

Вирішуючи питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та накладення на нього адміністративного стягнення, суд виходить з таких міркувань.

Стаття 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за які передбачена диспозицією ст. 44-3 КУпАП.

Згідно постанови КМУ від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України корона вірусу COVID-19», на усій території України встановлюється карантин з 12 березня до 24 квітня 2020 року.

Відповідно до вказаної постанови Кабінету Міністрів України у разі призначення зобов`язання щодо самоізоляції особа повідомляється, що за надання неправдивих відомостей про місце своєї самоізоляції, інформації про засоби зв`язку, недотримання режиму самоізоляції особу буде притягнуто до адміністративної відповідальності, а у випадку порушення режиму самоізоляції, що призвело до тяжких наслідків, в тому числі смерті третіх осіб, до кримінальної відповідальності.

Для дотримання фізичними особами встановлених правил карантину, Верховною Радою України 17.03.2020 Кодекс України про адміністративні правопорушення доповнено статтею 44-3, яка передбачила відповідальність, зокрема, за порушення правил карантину. Санкція цієї статті передбачає накладення адміністративного стягнення на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить від 17000 гривень до 34000 гривень і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить від 34000 до 170000 гривень.

Так, усім фізичним особам, які перетнули кордон України, в тому числі і ОСОБА_1 було зобов`язано дотримуватися умов самоізоляції.

Законодавчо встановлений обов`язок дотримуватися самоізоляції за місцем проживання передбачає адміністративну відповідальність уже за саме фізичне знаходження особи за межами місця проживання.

В той же час, правилами карантину, які встановлені постановою КМУ від 11.03.2020 №211, дозволено перебувати в громадському місці за умови наявності одягнених засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски (п.п. 1 п. 2 Постанови).

Не даючи оцінку відповідності зазначених норм меті запровадженого карантину, суд вважає за необхідне провести оцінку пропорційності заходів втручання у право особи переслідуваній меті карантинних заходів.

Видається, що сама по собі практично абсолютна заборона фізичного перебування людини покидати місце проживання не підтвердивши в такої наявність захворювання при можливості аналогічного перебування осіб в яких не підтверджено захворювання у іншому місці, наприклад, вулиці міста, чи, навіть, громадському місці за умови наявності одягнених засобів індивідуального захисту, і санкція - покарання за недотримання такої заборони у розмірі від 17000 гривень, що у більш як тричі більша за законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати на 01.01.2020, є явно непропорційними переслідуваній меті запровадженого карантину - запобіганню поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19).

Згідно із ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержанняКонституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи, що у діях ОСОБА_1 формально мітиться склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, однак будь-яких негативних наслідків від його дій не настало, і за вказаних обставин справи і не могло настати, а тому вчинене правопорушення є малозначним, внаслідок чого відповідно до вимогст. 22 КУпАП, а тому ОСОБА_1 необхідно звільнити від адміністративної відповідальності та з оголошенням усного зауваження.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

Враховуючи, що судом рішення про накладення адміністративного стягнення не приймалося, підстави для стягнення з ОСОБА_1 судового збору відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 22, ст.44-3, ст.ст.283, 284, 285, КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП, звільнивши його від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається через суд, який виніс постанову.

Копію постанови вручити ОСОБА_2 В.В..

Суддя