Справа №333/1824/20
Провадження №3/333/823/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 травня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Холод Р.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.139 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №292389 від 03.04.2020 року, ОСОБА_1 03.04.2020 року, приблизно о 16 год. 10 хв., керуючи автомобілем «DAEWOO Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Жасмінній,5 у м. Запоріжжі, не був уважним за кермом під час зміни напрямку руху, не переконався у безпеці, та скоїв наїзд на ЛЕП, завдавши матеріальних збитків, чим порушив п.п. 1.5, 2.3Б, 10.1 Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.139 КУпАП, не визнав та пояснив, що дійсно 03.04.2020 року, приблизно о 16-00 год. він керував автомобілем «DAEWOO Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Жасмінній у м. Запоріжжі. Яка точно була у нього швидкість, не пам`ятає, але у межах 50 км/год. Коли об`їжджав ями на дорозі, автомобіль несподівано занесло, він виїхав за межі дороги на зелену зону та відразу зіткнувся з електричною опорою. Пошкоджена електрична опора впала на дерево. Після цього він викликав працівників поліції, які приїхали та склали два протоколи за ст.124 та ч.1 ст.139 КУпАП. Покриття проїзної частини у місці ДТП було асфальтне.

В судовому засіданні було досліджено матеріали, що надійшли з УПП в Запорізькій області, а саме:

- протокол адміністративного правопорушення серії ДПР18 №292389 від 03.04.2020 року;

- копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 292388 від 03.04.2020 року за ст.124 КУпАП та копію схеми місця ДТП до вказаного протоколу;

- акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 03.04.2020 року.

- копії письмових пояснень ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Нормами статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням є (проступок) протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 139 КУпАП передбачено, що пошкодження автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів, трамвайних колій, технічних засобів регулювання дорожнього руху, самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху, створення перешкод для дорожнього руху, в тому числі забруднення дорожнього покриття, або невжиття необхідних заходів щодо їх усунення та попередження інших учасників руху про небезпеку, що виникла, або невжиття посадовими особами, відповідальними за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць, громадянами - суб`єктами господарської діяльності заходів щодо заборони руху підвідомчих технологічних транспортних засобів, сільськогосподарської техніки і машин на гусеничному ходу автомобільними дорогами і вулицями, покриття яких може бути пошкоджене, - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, і накладення штрафу на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин.

Отже, для наявності складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.139 КУпАП необхідно, щоб поведінка водія транспортного засобу, порушувала Правила дорожнього руху України, і це стало причиною пошкодження автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів, трамвайних колій, технічних засобів регулювання дорожнього руху або самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху, створення перешкод для дорожнього руху, в тому числі забруднення дорожнього покриття, або невжиття необхідних заходів щодо їх усунення та попередження інших учасників руху про небезпеку, що виникла.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

У протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 порушив п.п. 1.5, 2.3Б, 10.1 Правил дорожнього руху України та скоїв наїзд на ЛЕП. Жодного роз`яснення слова «ЛЕП» працівником поліції не надано ні у протоколі про адміністративне правопорушення, ні в інших матеріалах справи.

Враховуючи, що відповідальність за ч.1 ст.139 КУпАП передбачена за пошкодження автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів, трамвайних колій, технічних засобів регулювання дорожнього руху не зрозуміло до чого саме відноситься ЛЕП.

З Акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 03.04.2020 року, складеного інспектором УПП в Запорізькій області ОСОБА_4 Є. ОСОБА_5 вбачається, що пошкодження ЛЕП віднесено працівником поліції до покриття проїзної частини. Проте, це не відповідає дійсності, так як відповідно до пояснень ОСОБА_1 він в результаті ДТП пошкодив електричну опору, а покриття проїзної частини у місці ДТП було асфальтне.

З інших матеріалів справи, дослідженими у судовому засіданні, також не вбачається, що саме своїми діями пошкодив ОСОБА_1 . Жодних документів, які б вказували на належність ЛЕП, її функціональні властивості (чи відноситься це до дорожніх споруд), працівниками поліції надано не було. Також, у протоколі не визначено і потерпілу особу від дій ОСОБА_1 .

Копії письмових пояснень ОСОБА_2 , ОСОБА_3 взагалі не відносяться до цієї справи.

Згідно з положеннями ст.6 ч.1 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Спираючись на ці положення, а також на практику Європейського суду з прав людини, викладену у рішеннях від 09.06.2011 р. по справі «Лучанінова проти України», від 30.05.2013 р. по справі «Малофєєва проти Росії», від 20.09.2016 р. по справі «Карелін проти Росії», суддя приходить до переконання, що як і у кримінальному провадженні, так і у справі про адміністративне правопорушення, суддя, зберігаючи принцип неупередженості і безсторонності судового розгляду, не вправі самостійно, на шкоду особі змінювати формулювання правопорушення, викладене в протоколі про адміністративне правопорушення. Вказане формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпцій.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суддя керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вважаю, що не конкретизація працівником поліції дій ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення, має важливе значення в контексті реалізації права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За відсутності права змінювати формулювання правопорушення, викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення та відшукувати докази винуватості ОСОБА_1 , вважаю, що відсутні докази поза розумним сумнівом винуватості останнього у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.139 КУпАП.

Отже, враховуючи викладені обставини, суддя вважає, що по справі відсутні належні докази, оцінивши які, можливо було б дійти до висновку стосовно винуватості ОСОБА_1 , тому є усі підстави стверджувати, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.139 КУпАП.

Згідно п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 139, 245, 247, 251, 252, 266, 280 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.139 Кодексу України про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод