Справа № 201/3717/20
Провадження № 3/201/1952/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2020 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого директором підприємства «Екопак», який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 08 квітня 2020 року о 12 годині 20 хвилин, керуючи автомобілем «Хюндай», д/н НОМЕР_1 , на перехресті нерівнозначних доріг пл. Успенська та вул. Крутогірний узвіз в м. Дніпрі, виїжджаючи з другорядної дороги, не надав переваги у русі, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Форд», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який слідував по головній дорозі. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 16.11 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав та пояснив, що 08 квітня 2020 року він рухався по пл. Успенська в напрямку вул. Ливарна та зупинився перед перехрестям з вул. Крутогірний узвіз в м. Дніпрі, де перед ним був встановлений дорожній знак «Дати дорогу» з табличкою «Напрямок головної дороги». На його думку, відповідно до вказаного дорожнього знаку та напрямку головної дороги, інший водій ОСОБА_2 повинен був надати йому перевагу у русі, оскільки останній виїжджав на перехрестя з другорядної дороги, у зв`язку з чим між ними відбулось зіткнення.

Водій ОСОБА_2 , будучи допитаним під час судового розгляду, підтвердив фактичні обставини справи викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а також пояснив, що попередньо він наближався до перехрестя з другорядної дороги зі сторони вул. Ламана в м. Дніпрі, однак вже виїхав на головну дорогу та перетинав перехрестя, вважаючи, що має перевагу у русі по відношенню до водія ОСОБА_1 .

Дослідивши безпосередньо у судовому засіданні показання учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, суд робить висновок про винуватість правопорушника ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Так, винність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується: схемою місця дорожньо-транспортної події від 08 квітня 2020 року, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, напрямки руху водіїв та розташування транспортних засобів після цього, при цьому з координат розміщення останніх на проїзній частині дійсно вбачається, що зіткнення на перехресті нерівнозначних доріг відбулось в результаті того, що водій автомобіля «Хюндай» ОСОБА_1 не надав дороги іншому водієві автомобіля «Форд» ОСОБА_2 , який вже рухався по головній дорозі та мав перевагу по відношенню до попереднього водія, оскільки за напрямком слідування останнього був встановлений дорожній знак 2.1 «Дати дорогу» разом із табличкою 7.8 «Напрямок головної дороги» Розділу 33 Правил дорожнього руху України, який вимагав від ОСОБА_1 надати перевагу у русі автомобілям, що слідували по проїзній частині в обох напрямках по вул. Крутогірний узвіз в м. Дніпрі, що і призвело до наслідків, які настали, також з зворотнього боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень вищезазначених транспортних засобів, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення; фотографіями з місця ДТП, які доповнюють повну картину дорожніх умов та обстановки на даній ділянці дороги; поясненнями водія-учасника дорожньо-транспортної події ОСОБА_2 , чим в сукупності доводиться, що ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення за зазначених обставин.

Вищевикладене повністю підтверджується долученим до матеріалів адміністративної справи відеозаписом з камери зовнішнього спостереження, ракурс якої охоплює ділянку дороги, де відбулась дорожньо-транспортна подія. Так, з відтвореного відеозапису судом було встановлено, що на перехресті нерівнозначних доріг водій автомобіля «Хюндай» не надав дороги іншому водію автомобіля «Форд», що призвело до їх зіткнення між собою, при цьому водій ОСОБА_3 мав право на першочергове перетинання перехрестя, оскільки вже виїхав та слідував по вул. Крутогірний узвіз в м. Дніпрі, знаходячись на головній дорозі в зоні дії таблички 7.8 «Напрямок головної дороги» до дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», що був встановлений за напрямком руху водія ОСОБА_1 , який виїжджав з другорядної дороги по пл. Успенська, а тому повинен був надати перевагу у русі. Таким чином, слід вважати, що саме дії водія ОСОБА_1 призвели до наслідків, які настали, оскільки згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху України термін дати дорогу, означає вимогу до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів, якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.

Оцінюючи як доказ зазначений відеозапис обставин дорожньо-транспортної події потрібно звернути увагу, що його зміст повністю зіставляється з відомостями зафіксованими у схемі місця дорожньо-транспортної події від 08 квітня 2020 року з фотознімками до неї, зокрема відносно місця зіткнення, дорожніх умов та обстановки на проїзній частині, а також взаємного розташування транспортних засобів після зіткнення, що в свою чергу дозволяє зробити висновок про належність та допустимість такого доказу, який відповідно доводить наявність порушень п. 16.11 Правил дорожнього руху України в діях ОСОБА_1 .

В той же час, визнання судом як допустимим та належним такого доказу вини водія ОСОБА_1 як схема місця ДТП, робиться з певним застереженням, зокрема, дослідивши фактичні обставини, що були зафіксовані у відповідному доказі, зіставивши їх у сукупності з поясненнями водіїв-учасників дорожньо-транспортної події, стає очевидним, що співробітниками патрульної поліції помилково були позначені та переплутані між собою напрямки руху транспортних засобів «Хюндай» та «Форд», у зв`язку з чим слід вважати вірним умовне позначення назв об`єктів, зображених на схемі під цифрою «4» напрямок руху автомобіля «Форд», а під цифрою «5» напрямок руху автомобіля «Хюндай». Необхідно вказати, що такі недоліки не тягнуть за собою визнання означеного доказу неналежним, оскільки це не впливає на суть розгляду справи та не перешкоджає суду досягти завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім того останні істотно не порушують прав та свобод учасників процесу та не впливають на реалізацію ними своїх процесуальних прав та обов`язків.

Разом з тим слід зазначити, що в іншій частині схема місця ДТП повністю відповідає вимогам п.п. 4, 5 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, а тому слід вважати, що даний доказ був оформлений допустимим шляхом та належно відповідає обставинам зафіксованим в протоколі про адміністративне правопорушення. Зокрема, на схемі місця ДТП було графічно зображено ділянку дороги, на якій сталось ДТП, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини, координати місця зіткнення та інші відомості необхідні для встановлення фактів та обставин, що мають значення для розгляду справи та підлягають доказуванню.

Посилання захисника щодо невідповідності протоколу про адміністративне правопорушення, що знаходиться на розгляді суду, слід вважати безпідставним, оскільки перевіривши зміст даного протоколу на відповідність вимогам закону, зокрема ст. 256 КУпАП, суд приходить до висновку про відсутність порушень на які вказує сторона захисту у своєму клопотанні. Вказаний протокол про адміністративне правопорушення містить в собі всі обставини, необхідні для вирішення справи по суті, зокрема фактичні дані вчиненого протиправного діяння були викладені в повному обсязі, що дозволяє встановити дорожні умови та обстановку, що склалась на відповідній ділянці дороги під час зіткнення автомобілів між собою.

Аргументи сторони захисту щодо порушення іншим водієм ОСОБА_3 правил дорожнього руху не заслуговують на увагу в рамках розгляду даної адміністративної справи, оскільки під час її розгляду провадження здійснюється лише в рамках фактичних обставин викладених в даному протоколі відносно водія ОСОБА_1 та встановлення в його діях порушень Правил дорожнього руху України. До того ж достовірно було встановлено, що водій ОСОБА_3 до зіткнення слідував по головній дорозі та знаходився в усталеному стані до початку перетинання проїзних частин водієм ОСОБА_1 , а отже дії ОСОБА_3 не могли викликати наслідки, що настали, останній рухався в напрямку, що був обраний ним раніше, в той час коли саме водій ОСОБА_1 виїхав з другорядної дороги та перетнув траєкторію руху попереднього водія.

Підсумовуючи вищевикладене, а також даючи оцінку дослідженим вище докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку між собою для прийняття обґрунтованого процесуального рішення, суд вважає безперечним та доведеним той факт, що водієм ОСОБА_1 було порушено правила дорожнього руху, які призвели до дорожньо-транспортної події з автомобілем «Форд».

Таким чином, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про доведеність вини правопорушника в порушенні водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При визначені виду і розміру стягнення враховую характер вчиненого правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність.

З урахуванням викладеного вважаю за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, 299 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі трьохсот сорока гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі чотирьохсот двадцяти гривень сорока копійок.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Постанова набрала чинності:

Суддя: В.М. Гончаренко