ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Маліченко В. В., з участю: секретарів судового засідання - Пархоменко Ю. І., Гнітько А. М. особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Черчик Т. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, посвідчення водія - НОМЕР_1 , не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КпАП України

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 11 лютого 2020 року,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 11 лютого 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортним засобами строком на 1 рік.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн 40 коп.

Судове рішення мотивовано тим, що 25 грудня 2019 року о 03 годині 07 хвилин ОСОБА_1 , керував автомобілем «ВАЗ 21043» д. н. з. « НОМЕР_2 » в м. Полтава по вул. Харківське Шосе, 29 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2. 5 Правил дорожнього руху України, вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції правопорушником ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 11 лютого 2020 року та постановити нову якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З рішенням районного суду не погоджується, так як судом першої інстанції не повно та не всебічно з`ясовано обставини справи та винесене з допущенням порушень норм процесуального та матеріального права.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, зазначив, що судом не повно з`ясовано усі фактичні обставини справи, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, формально підійшов до вивчення матеріалів справи.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заслухавши пояснення апелянта та його захисника, свідків, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст.ст.245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи зазначені вимоги закону судом першої інстанції не дотримані.

Так, ОСОБА_1 в судовому засіданні суду першої інстанції вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. В судовому засіданні апеляційної інстанції підтвердив пояснення, надані ним в суді першої інстанції та зазначив, що не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння. Повідомив, що працівники патрульної поліції зупинивши транспортний засіб під його керуванням, не повідомивши належним чином, причини його зупинки, запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою алкотестера «Драгер», або проїхати на посвідчування в ПОНД.

На пропозиція працівників патрульної поліції в присутності свідків повідомив, що пройде огляд на стан сп`яніння, після того як складуть протокол про його незаконне зупинення. Але працівники поліції не пояснивши його права та обов`язки, не звертаючи уваги на те, що він бажає пройти огляд на стан сп`яніння склали протокол про адміністративне правопорушення зробивши висновок про його відмову пройти огляд. Також відзначив, що він вперше бачить направлення в ПОНД яке містить в матеріалах справи, на місці його зупинення подібне направлення працівники поліції не надавили та навіть не показували.

Вказані пояснення ОСОБА_1 в повній мірі взаємоузгоджуються також і з наявним в матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери поліцейського. З відео файлів вбачається, що поліцейський пропонує пройти огляд на приладі «Драгер» або у лікаря нарколога, у відповідь на що ОСОБА_1 , вказав що погоджується на проходження огляду, проте просить надати працівниками поліції докази на підтвердження підстав його зупинки, на що отримав відповідь, що причини зупинення будете оскаржувати в суді. Поліцейський, звертаючись до свідків, сказав, ви бачите, що водій відмовився від проходження огляду, а тому на нього буде складено протокол про відмову від проходження огляду. На іншому відео-файлі зафіксовано як поліцейський зачитує ОСОБА_1 зміст складеного на нього протоколу та пропонує написати свої пояснення, на що останній написав що пояснення надасть у суді.

В зв`язку з тим, що судом першої інстанції, за клопотанням адвоката Черчик Т. В . свідки не викликалися та не допитувалися, апелянтом було заявлено клопотання, щодо допиту в судовому засідання свідків в апеляційній інстанції. Вказане клопотання мотивовано тим, що пояснення які знаходяться в матеріалах справи не відповідають дійсності, а тому з метою повного та всебічного дослідження обставин справи необхідно допитати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Задовольнивши клопотання про допит свідків, в судовому засіданні були допитані свідки:

ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що він знаходився в транспортному засобі ОСОБА_1 коли їх зупинили працівники патрульної поліції. Працівник патрульної поліції відразу запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, не пояснивши причин. ОСОБА_1 на їх пропозицію погодився, але лише за умови складання відповідного документу відносно його зупинки. Відзначив, що свідок гр. ОСОБА_5 вів себе неадекватно, мав явні ознаки алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що був запрошений працівниками поліції бути свідком відмови від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 після пропозиції працівником поліції пройти такий огляд, ОСОБА_1 заявив, що він бажає пройти огляд, але після того як працівники поліції складуть протокол про порушення Правил дорожнього руху, на підставі чого його було зупинено. Чи вручали поліцейські направлення на огляд у ПНД не пам`ятає. Також відзначив, що інший понятий був у стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_8 - пояснив, що він знаходився в транспортному засобі ОСОБА_1 під час їх зупинки працівниками поліції. Підійшовши до транспортного засобу працівники поліції не повідомили причин зупинки та відразу запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд, але після того як працівники поліції складуть протокол про порушення Правил дорожнього руху, на підставі чого його було зупинено. Будь якого направлення для огляду в наркодиспансері йому не вручалося і не пропонувалося. Один із понятих, очевидно, перебував у стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_5 в судове засідання апеляційної інстанції не з`явився. Однак, свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , зазначили що він перебував в стані алкогольного сп`яніння, у суду виникають сумніви відносно його письмових пояснень, які написані не від його руки та не узгоджуються з переглянутим відеозаписом та поясненнями свідків.

Отже, зазначені докази (відеозапис, пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 надані в апеляційному суді) доводять, що ОСОБА_1 погодився на проходження огляду на стан сп`яніння з використанням приладу «Драгер» при цьому вимагав у поліцейського пред`явлення доказів на підтвердження існування підстав для його зупинки.

Крім того, враховуючи доведеність факту відсутності відмови ОСОБА_1 проходити огляд на стан сп`яніння, суд оцінює письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 25 грудня 2019 року як недопустимі. Оскільки гр. ОСОБА_6 перебуваючи під присягою надав покази які узгоджуються з відеоматеріалом долученим до матеріалів справи, та суперечать письмовим поясненням. Письмові пояснення гр. ОСОБА_5 не узгоджуються з відеоматеріалами долученого до справи та показами свідків.

14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Між тим, згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, досліджені в судовому засіданні апеляційної інстанції докази не підтверджують обставин вчинення ОСОБА_1 правопорушення, викладених в постанові суду першої інстанції. Протокол про адміністративне правопорушення, а також письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , враховуючи викладені вище обставини, не можна визнати належними та допустимими доказами в справі.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 не відповідають фактичним обставинам справи.

Враховуючи викладене, вважаю, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню як незаконна, оскільки винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права.

При цьому, провадження в справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 11 лютого 2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження в справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Маліченко