Справа № 450/1134/20 Провадження № 3/450/886/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2020 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Добош Н.Б., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

за ст. 44-3 КУпАП,

в с т а н о в и в :

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 306006 від 05.04.2020 року, ОСОБА_1 порушив вимоги карантину, а саме 05.04.2020р. близько 13год.20хв. відпочивав з сім`єю в лісосмузі поблизу озера « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у с.Нагоряни Пустомитівського району Львівської області, чим порушив пункт 2 підпункту 5 постанови КМУ від 02.04.2020р. № 255 та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 44-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину заперечив, захисник Гелемей Ю.М. подав заперечення в якому вказав, що протокол вважає незаконним, а в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення. Зокрема, у запереченнях зазначено, що протокол не містить нормативного акту, який передбачає відповідальність за правопорушення, оскільки вказівка на п.2 підпункту 5 постанови КМУ № 255 від 02.04.2020 року є помилковим, оскільки в даній постанові такі пункти та підпункти відсутні. Окрім того вказує, що ОСОБА_2 05.04.2020р. перебував на території села Нагоряни та дана територія не відноситься до місць, перебування в яких заборонено. Докази належності «лісосмуги» про яку зазначено в протоколі до «парків, зон відпочинку, лісопаркових та прибережних зон» в матеріалах справи відсутні, також не зазначено кадастрового номеру земельної ділянки. З інформації з відкритих джерел вбачається, що об`єкт «Щирек» не являється озером, а є технічним водосховищем.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 вказав що працює у єгерській службі та 05.04.2020р. здійснював плановий обхід водойми та був залучений працівниками поліції як свідок при оформленні протоколу стосовно ОСОБА_1 . Вказав, що останній із своєю сім`єю перебував у с. Нагоряни на значній віддалі від водойми, ближче до поля. У місці де перебував ОСОБА_1 дерев не було. На даній території будь-яких елементів благоустрою немає.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому всі викладені у протоколах про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Статтею 44-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України"Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин - адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Відповідно до ч. 4 ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», у рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них.

Постановою КМУ від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (з наступними змінами і доповненнями) встановлено з 12 березня 2020 р. до 24 квітня 2020 р. на всій території України карантин.

Відповідно до Постанови КМУ від 02.04.2020 №255 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211», яка набрала чинності 04.04.2020, заборонено до 24 квітня 2020 року відвідування парків, скверів, зон відпочинку, лісопаркових та прибережних зон, крім вигулу домашніх тварин однією особою та в разі службової необхідності (п.п. 5 п. 2 Постанови).

У протоколі серії ВАБ № 306006 від 05.04.2020 року визначено місце вчинення адміністративного правопорушення лісосмуга у с.Нагоряни Пустомитівського району Львівської області. Такого визначення як лісосмуга Постанови КМ України від 11.03.2020р. №211 (із змінами внесеними Постановою КМ України від 02.04.2020 №255) не містить.

Відповідно до п. 2.1. Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України №105від 10.04.2006р., лісопарком (буферний парк) є лісовий масив з елементами паркового благоустрою для масового відпочинку населення.

Вищезазначеним п.п. 5 п. 2 Постанови КМ України від 11.03.2020р. №211 (із змінами внесеними Постановою КМ України від 02.04.2020 №255) встановлено заборону відвідувати лісопарки.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 05.04.2020р. близько 13год 20хв. перебував у с.Нагоряни Пустомитівського району Львівської області. З представлених фотосвітлин вбачається, що останній перебував на відкритій ділянці. Свідок ОСОБА_3 підтвердив, що на даній території будь-які елементи благоустрою відсутні.

Таким чином, жодних доказів, що територія, на якій перебував ОСОБА_1 належить до лісопарку, суду не надано.

Окрім іншого працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено та не надано суду доказів того, що територія, на якій перебував ОСОБА_1 відноситься до місць, перебування в яких заборонено згідно вимог п.п. 5 п. 2 Постанови КМ України від 11.03.2020р. №211 (із змінами внесеними Постановою КМ України від 02.04.2020р. №255).

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Основного Закону України).

У Рішенні від 29 червня 2010 р. № 17-рп/2010 Конституційний Суд України вказав, що одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях звертав увагу на необхідність дотримання національними органами принципу правової визначеності. Так, у справі "Салов проти України" (рішення від 6 вересня 2005 року) ЄСПЛ зазначив, що однією з вимог, яка випливає з вислову "передбачений законом" є передбачуваність відповідних заходів. Та чи інша норма не може вважатись "законом", якщо вона не сформульована з достатньою чіткістю, щоб громадянин міг регулювати свою поведінку: він повинен мати можливість - за необхідності за належної правової допомоги - передбачити наслідки до яких може призвести певна дія. Рівень передбачуваності значною мірою залежить від змісту заходу, сфери, яку він має охопити, а також кількості та статусу тих, до кого він застосовується.

Отже, аналізуючи вищевикладені обставини та керуючись принципом правової визначеності, органом поліції не доведено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 5 п. 2 Постанови КМ України від 11.03.2020р. №211 (із змінами внесеними Постановою КМ України від 02.04.2020 №255).

Вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів.

При цьому всі викладені у протоколах про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Частиною 2 статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 62 Конституції України визначено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою не винуватість у вчиненні злочину.

Враховуючи, що ОСОБА_1 ставиться у вину порушення саме п.п. 5 п. 2 Постанови КМ України від 02.04.2020 №255, суд приходить до переконання, що своїми діями ОСОБА_1 , не допустив порушення прямої заборони, встановленої зазначеним підпунктом Постанови. А відтак, у діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП. Відсутність хоча б одного елементів складу адміністративного правопорушення свідчить про те, що дії (бездіяльність) особи, поведінка якої оцінюється у даному конкретному випадку, не є адміністративним правопорушенням.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а тому провадження по справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в :

провадження у справі № 450/1134/20 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП, - закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Н. Б. Добош