Справа № 461/413/20 Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 33/811/487/20 Доповідач в 2-й інстанції: Галин В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді - Галина В. П.

за участю: представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 адвоката Бориславського А.Л.,

представника Галицької митниці ДМС Зирянова О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Галицької митниці ДМС на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 12 березня 2020 року відносно ОСОБА_1 ,

встановив:

цією постановою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 483 МК України закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил № 4070/20900/19 від 25.10.2019 року: мобільні телефони з ознаками використання в поліетиленових пакетах з маркуванням Apple, IPhone X, 256GB, SIM unlock різних кольорів 30 штук; мобільні телефони з ознаками використання в поліетиленових пакетах з маркуванням Apple, IPhone 7 Plus, 128GB, SIM unlock різних кольорів 48 штук; мобільні телефони з ознаками використання в поліетиленових пакетах з маркуванням Apple, IPhone 7 Plus, 32GB, SIM unlock різних кольорів 12 штук , постановлено повернути ОСОБА_1 для належного митного оформлення або для вивезення за межі митної території України.

Як зазначено у цій постанові, відповідно до протоколу про порушення митних правил від 25.10.2019 року № 4070/20900/19, 25.10.2019 року о 16 год. 39 хв. в зону митного контролю по смузі руху «Червоний коридор» пункту пропуску «Шегині Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС заїхав автобус «EOS 200», 2013 р.в., р. н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , що слідував з Республіки Польща до України за рейсом «Перемишль - Львів».

Для здійснення митного оформлення ОСОБА_1 подав митну декларацію, в якій він не зазначив жодного товару.

Після завірення декларацій штампом «Під митним контролем № 241» за інформацією групи №1 УПМП та МВ Львівської митниці ДФС (створеної на підставі наказу ДФС України від 09.10.19р. №716) автобус було скеровано в місце поглибленого огляду транспортних засобів, де в процесі проведення огляду було виявлено прихований від митного контролю товар: мобільні телефони з ознаками використання в поліетиленових пакетах з маркуванням Apple, IPhone X, 256GB, SIM unlock різних кольорів 30 штук;мобільні телефони з ознаками використання в поліетиленових пакетах з маркуванням Apple, IPhone 7 Plus, 128GB, SIM unlock різних кольорів 48 штук; мобільні телефони з ознаками використання в поліетиленових пакетах з маркуванням Apple, IPhone 7 Plus, 32GB, SIM unlock різних кольорів 12 штук.

Вказаний товар знаходився в холодильнику призначеному для зберігання продуктів, який встановлений заводом виробником, та розміщений в салоні автобуса біля переднього входу призначеного для пасажирів. Приховані телефони були попередньо поділені на кілька частин, які в свою чергу були щільно обмотані чорною поліетиленовою плівкою та поміщені в побутовий поліетиленовий пакет, що знаходився в вищевказаному холодильнику за пакетами з продуктами. Виявлений товар в митній декларації не вказаний, до митного контролю не пред`явлений.

Вказаний товар не був задекларований жодним із пасажирів автобуса, і як стало відомим з пояснення ОСОБА_1 , переміщувався ним через митний кордон України на прохання незнайомої особи за винагороду.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив дії спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням засобів та способів, що утруднюють виявлення товарів.

Дії ОСОБА_1 органом митниці кваліфіковані, як порушення митних правил, відповідальність за вчинення яких передбачене ч. 1 ст. 483 МК України.

На згадану постанову судді представник Галицької митниці ДМС Хома Т.Б. подав апеляційну скаргу. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні порушення митних правил за ч. 1 ст. 483 МК України та накласти на нього стягнення, передбачене даною статтею в повному обсязі, а також стягнути витрати за зберігання на складі митниці товару, вилученого згідно протоколу про порушення митних правил № 4070/20900/19. Свої апеляційні вимоги представник митного органу мотивує тим, що висновки суду першої інстанції є необґрунтовані, не надано належної оцінки обставинам та матеріалам справи, оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, є необґрунтованою, базується на припущеннях Вважає, що ОСОБА_1 вчинив дії спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням способів, що утруднюють виявлення товару. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, а саме ч. 1 ст. 483 МК України. Судом першої інстанції не було враховано те, що телефони були попередньо поділені на кілька частин, які у свою чергу були щільно обмотані чорною поліетиленовою плівкою та поміщені в побутовий поліетиленовий пакет, що знаходився у холодильнику за пакетами з продуктами, тобто наявні усі ознаки ч. 1 ст. 483 МК України, приховування та надання одним товарам вигляду іншим. Разом з тим, судом першої інстанції порушено вимоги ст. 245 КУпАП щодо повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Оскаржувана постанова не спрямована на попередження подібних правопорушень.

Розглянувши матеріали справи № 461/413/20, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника митного органу на підтримку поданої апеляційної скарги, думку представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, який заперечив подану апеляційну скаргу, з огляду на законність та обґрунтованість постанови судді, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст.489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Частиною 1 ст.458 МК України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідальність за ч. 1 ст. 483 МК України настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Митним органом дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 483 МК України, як вчинення дії спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням засобів та способів, що утруднюють виявлення товарів.

Використанням інших засобів, що утруднюють виявлення предметів (тобто фізичне приховування), має визнаватися, зокрема, приховування останніх у валізах, одязі, взутті, головному вбранні, речах особистого користування, на тілі або в організмі людини чи тварини.

На переконання апеляційного суду, висновок судді першої інстанції про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, є обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи.

Суддя першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, оскільки матеріалами справи не доведено, що останній вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон з приховуванням від митного контролю шляхом використання способів, що утруднюють виявлення таких товарів.

Так, відповідно до протоколу про порушення митних правил № 4070/20900/19 від 25.10.2019 року (а.с. 1-3) виявлені телефони були обмотані поліетиленовою плівкою та поміщені в побутовий поліетиленовий пакет, що знаходився в холодильнику, призначеному для зберігання продуктів, який встановлений заводом виробником та розміщений у салоні автобуса біля переднього входу призначеного до пасажирів.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що доступ до вказаного холодильника не був утруднений, а отже предмети, які заходились у вказаному холодильнику, були у вільному доступі, і їх виявлення не потребувало зусиль чи використання спеціальних засобів.

Апеляційні доводи представника митного органу про те, що суд першої інстанції не врахував те, що виявлені телефонибули попередньо поділені на кілька частин, які у свою чергу були щільно обмотані чорною поліетиленовою плівкою та поміщені в побутовий поліетиленовий пакет, що знаходився у холодильнику за пакетами з продуктами, є необґрунтовані.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції у повній мірі дослідив та врахував обставини справи, та прийшов до вірного висновку, що обмотування плівкою не свідчить про намагання особи приховати телефони від митного контролю, про що зазначено в оскаржуваній постанові. З чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що товар був розміщений у конструктивній частині транспортного засобу із вільним доступом до такого, візуально спостерігався, спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення, не застосовувалось, є вірним, ґрунтується на матеріалах справи, та свідчить про відсутність обов`язкової ознаки об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч.1ст. 483 МК України, а саме використання засобів та способів, що утруднюють виявлення товарів.

У поданій апеляційній скарзі відсутні доводи на спростування наведених мотивів суду першої інстанції.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, і кваліфікація митним органом його дії за вказаною статтею є невірною, є обґрунтованими, підтверджуються дослідженими матеріалами справи.

Оскаржувана постанова містить належні та достатній мотиви прийнятого рішення.

При перевірці справи в апеляційній інстанції не було виявлено допущених судом першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права, яке б могло потягти за собою зміну чи скасування постанови.

Відтак оскаржувана постанова судді місцевого суду є законна і обґрунтована, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

постановив:

постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 12 березня 2020 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.483 МК України залишити без змін, а апеляційну скаргу Галицької митниці ДМС . без задоволення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду В.П. Галин