Справа № 163/755/20 Провадження № 33/802/305/20 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія:ст.471 МК України Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2020 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду - Денісов В.П.,

з участю представника митниці - Пікалюка М.С.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 27 березня 2020 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.471 МК України із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень, стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп. судового збору.

Згідно з постановою ОСОБА_1 визнано винним за те, що 02.03.2020 він, прямуючи з Республіки Польща в Україну через митний пост «Ягодин» Волинської митниці Держмитслужби водієм автомобіля «БМВ», номерний знак НОМЕР_1 , порушив порядок проходження митного контролю у зоні спрощеного митного контролю, переміщуючи понад неоподатковувану норму ноутбук «Леново» вартістю 23070,66 гривень, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Не погоджуючись із постановою місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. В якій стверджує, що відповідно до міжнародного та українського законодавства вилучений ноутбук належить до особистих речей, а тому підлягає лише усному декларуванню. З огляду на наведене просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким провадження у справі закрити за відсутністю у його діях складу порушення митних правил.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду апеляційного суду, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи. Жодних клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

А тому відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП його неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника митниці Пікалюка М.С., який апеляцію заперечив та просив рішення судді залишити без змін, перевіривши доводи скарги та вивчивши матеріали справи, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновки судді про наявність у діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ст.471 МК України, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Відповідно до вимог ст.471 МК України відповідальність настає у випадку порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через «зелений коридор», товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Статтею 366 МК України встановлено двоканальну систему митного контролю товарів, транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України. Канал, позначений символами зеленого кольору («зелений коридор») призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню. Громадянин самостійно обирає відповідний канал («зелений коридор» або «червоний коридор») для проходження митного контролю за двоканальною системою. Обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Отже, ОСОБА_1 , самостійно обравши «зелений коридор» для проходження митного контролю, своїми діями заявив, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню і не підпадають під встановлені законодавством обмеження щодо ввезення на митну територію України, а отже порушив порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Предметом вчиненого ОСОБА_1 правопорушення є ноутбук «Леново» вартістю 23070,66 гривень, що перевищує неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України, а саме 500 євро.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст.471 МК України правопорушення повністю стверджена матеріалами справи, а саме: протоколом про порушення митних правил, в якому ОСОБА_1 власноручно зазначив, що з протоколом згідний (а.с.3), контрольним талоном, актом про проведення митного огляду транспортного засобу, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в яких він власноручно підтвердив про переміщення ним ноутбука (а.с.7), службовою запискою, польською фактурою з фіскальним чеком.

Посилання апелянта на те, що вилучений ноутбук згідно зі ст.370 МК України належить до категорії особистих речей, на думку апеляційного суду, не заслуговують на увагу.

Положення п.13 ст.370 МК України регламентують, що особистими речами вважаються переносні персональні комп`ютери у кількості не більше двох штук і периферійне обладнання та приладдя до них.

Відповідно до п.36 ст.4 МК України, особисті речі - товари, нові і такі, що були у вжитку… і не призначені для підприємницької діяльності, відчуження або передачі іншим особам.

Тому суд апеляційної інстанції повністю погоджується із висновками місцевого суду про те, що переміщуваний ОСОБА_1 новий ноутбук не має ознак забезпечення його звичайних повсякденних потреб з урахуванням мети його перебування за кордоном, та вартістю, що перевищує 500 Євро, а тому підлягав до письмового декларування.

Із письмових пояснень самого ОСОБА_1 вбачається, що він підтвердив переміщення ним ноутбука «Леново» вартістю 3699 тисяч польських злотих згідно із таксфрі, що перевищує норму ввезення (а.с.7).

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з рішенням місцевого суду про те, що ОСОБА_1 допустив порушення порядку проходження митного контролю у зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, що повністю охоплюється диспозицією ст.471 МК України, і підстав для закриття провадження у справі в цій частині відповідно до п.1 ст.247 КУпАП немає.

З огляду на наведене, постанова судді є законною та обґрунтованою, а підстав для її скасування з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі, не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 27 березня 2020 року щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов