Справа № 177/505/20
Провадження № 3/177/215/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 травня 2020 року м. Кривий Ріг

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Суботіна С. А.

за участю прокурора Дрємайлова Ю.О., особи, як притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Дніпропетровського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, непрацюючого, перебуваючого з 18.02.2016 по 26.09.2018 на посаді інспектора полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , будучи особою, яка звільнена з посади інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону №2 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, тобто особою на яку розповсюджується обов`язок подачі декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік, після припинення діяльності пов`язаної з виконанням функції держави, в порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції», вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП, а саме не своєчасно, тобто поза межами терміну подав декларацію, після звільнення.

Присутній у судовому засіданні ОСОБА_1 , визнав вину у вчиненому правопорушенні та підтвердив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.17 ЗУ «Про Національну поліцію», визначено, що поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 18 лютого 2016 року за № 37 о/с ОСОБА_1 прийнято на службу до поліції та призначено поліцейським батальйону патрульної поліції ГУНП в Дніпропетровській області.

Крім того, у зв`язку із вступом на службу до Національної поліції України Івановим В.О. складено Присягу працівника Національної поліції України.

Наказом ДПП НП України від 25 травня 2016 за № 142 о/с ОСОБА_1 призначено інспектором роти № 2 батальйону № 3 полку патрульної поліції у місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції у в Дніпропетровській області, з 19 травня 2016 року.

Наказом ДПП НП України від 19 червня 2018 за № 580 о/с ОСОБА_1 призначено інспектором взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 полку патрульної поліції у місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, з 20 червня 2018 року.

У подальшому згідно наказу ДПП НП України від 26 вересня 2018 № 928 о/с звільнено відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України « Про Національну поліцію» (за власним бажанням) лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, з 26 вересня 2018 року.

Разом з цим встановлено, що ОСОБА_1 під підпис був ознайомлений з положеннями, пов`язаними зі службою в поліції, та вимогами антикорупційного законодавства, а саме з вимогами Законів України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону У країни «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_1 в період часу з 18.02.2016 по 26.09.2018 працював поліцейським, і у зв`язку з цим, відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» був суб`єктом відповідальності за корупційні та пов`язані з корупцією правопорушення, та на нього розповсюджувався обов`язок подачі наступного року після припинення діяльності декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1, ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до абз.2 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Згідно п.п.3 та 5 розділу 2 порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016, №3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», що зареєстроване в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 за №959/29089, декларація суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 Закону, подається до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Суддею встановлено, що ОСОБА_2 , перебуваючи на посаді інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП НП У країни, на виконання вимог Закону України «Про запобігання корупції» 24.10.2018 подав декларацію (перед звільненням) особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі https://public.nazk.gov.ua, тобто даним фактом підтверджено обізнаність ОСОБА_2 , з порядком роботи реєстру та його вміння користуватися ним при заповненні та подачі декларації.

Однак, відповідно до результатів пошуку у Єдиному державному реєстрі декларацій на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (https:/.nazk.gov.ua), встановлено, що ОСОБА_2 опублікував декларацію після припинення діяльності пов`язаної з виконанням функцій держави за минулий (2018) рік лише о 21 год. 36 хв. 20.06.2019, за типом «після звільнення», тобто поза межами строку встановленого законом для подачі декларації після припинення діяльності.

Згідно з матеріалами перевірки, поважні причини несвоєчасного подання декларації відсутні.

Таким чином, ОСОБА_2 , звільнившись з посади інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, тобто припинивши діяльність пов`язану з виконанням функцій держави, відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону У країни «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог абз.2 ч.2 ст.45 даного Закону, п.п.3 п.5 розділу 2 порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016, № 3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», що зареєстроване в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 за №959/29089, перебуваючи (відповідно до пояснень) за місцем мешкання, а саме за адресою - АДРЕСА_2 , несвоєчасно, тобто поза межами терміну подачі декларації після звільнення (до 00 год. 00 хв. 01.04.2019 ), а саме лише о 21 год. 36 хв. 20.06.2019, без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після припинення діяльності пов`язаної з виконанням функцій дер дави за минулий (2018) рік шляхом вчинення відповідних дій спрямованих на подачу та заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто, ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адм1юстративні правопорушення, а саме - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Оцінюючи докази в судовому засіданні в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації після припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави, доведена повністю.

Його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП за ознакою несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави.

При накладенні на нього стягнення суд керується положеннями ст.ст. 33-35 КУпАП та враховує характер вчиненого правопорушення, його особу, ступінь вини та майновий стан.

За наявності пом`якшуючих відповідальність обставин, як щире розкаяння та відсутності обтяжуючих, суд вважає, що необхідним й достатнім стягненням для ОСОБА_1 стане штраф у межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно з ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 172-6, ст. ст. 283-285, 287, КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Накласти на нього стягнення за цим законом у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в особі Державної судової адміністрації України, у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена Івановим В.О. в апеляційному порядку на протязі десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 305 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішується органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вище вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Повний текст постанови складено 22.05.2020.

Суддя: