Справа № 147/203/20
Провадження № 3/135/380/20
ПОСТАНОВА

іменем України

27.05.2020 м. Ладижин

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області Корнієнко О.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Вінницького апеляційного суду, направлені до суду з Тростянецького відділення поліції Бершадського ВП ГУ НП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , приватного підприємця,

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

02.03.2020 року о 17 год. 56 хв. в с.Четвертинівка Тростянецького району по вул. Мічуріна водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2121, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

В судовому засіданні 19.05.2020 року ОСОБА_1 вину не визнав. Вказав, що не перебував в стані сп?яніння. Керуючи автомобілем не втікав від працівників поліції. Зазначив, що їхав автомобілем разом із ОСОБА_2 до будинку ОСОБА_2 по вул. Мічуріна в с АДРЕСА_2 . Ніякого сигнала від патрульної машини поліцейських не бачив. Не бачив, щоб його зупиняли. На місці події в с. Четвертинівка працівники поліції не пропонували йому надати посвідчення водія. Поїхав з працівниками поліції в лікарню, бо від них були погрози, що доставлять насильно. Перебуваючи в лікарні дійсно вказав, що були порушені його права, бо не провели огляд на місці в с. Четвертинівка. Його не відсторонили від керування, не забрали автомобіль. В лікарні смт. Тростянця він дійсно відмовився від проходження огляду на стан сп?яніння. Свідки зазначені в протоколі не були присутні на місці події в с. Четвертинівка. Постанову про адміністративне правопорушення, якою його притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП він не оскаржував.

В судове засідання 27.05.2020 року, будучи належно повідомленим про час та місце розгляду справи, ОСОБА_1 не з?явився. 26.05.2020 року особисто подав в канцелярію суду заяву, згідно якої просив перенести розгляд справи на іншу дату після 03.06.2020 року, так як не може бути присутній на розгляді справи ні 27.05.2020 року ні 28.05.2020 року в зв?язку із станом здоров?я.

Суд, критично оцінюючи заяву ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи за станом здоров?я, враховує те, що він особисто зміг з?явитись до суду 26.05.2020 року, на підтвердження захворювання ніяких доказів, медичних документів не подав, при цьому зазначає, що захворів і знає коли одужає, просить призначати розгляд справи після 03.06.2020 року. Також суд враховує інформацію викладену в листі КНП «Тростянецький районний центр первинної медико-санітарної допомоги» від 27.05.2020 року № 226, про те, що: ОСОБА_1 за наданням медичної допомоги до сімейного лікаря 25, 26, 27 травня не звертався; на лікуванні в амбулаторії загальної практики сімейної медицини станом на 27.05.2020 року не перебував; направлення для його огляду вузькопрофільним спеціалістом не видавалось; лікарняний лист не видавався та самоізоляції не потребує. Окрім викладеного підлягає врахуванню й те, що ОСОБА_1 раніше не з?явився в судове засідання на 9 год. 24.04.2020 року, також посилаючись на стан здоров?я, хоча подав відповідну заяву до суду цього ж дня до 9 години, в подальшому надавши довідку про перебування на амбулаторному лікуванні із зазначенням необхідності самоізоляції, яка не підтверджує належним чином необхідність такої самоізоляції, яка до того ж ним же і була порушена явкою до суду 24.04.2020 року.

Відтак, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 не з?явився в судове засідання 27.05.2020 року без підтвердження поважності причини неявки, з чого вбачається можливе затягування розгляду справи для уникнення об?єктивного розгляду справи у встановлений ст. 38 КУпАП строк.

Тому суд, враховуючи положення ст. 268 КУпАП, вважає за можливе розглянути справу за відсутності в судовому засіданні 27.05.2020 року особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

При цьому підлягає врахуванню і те, що ОСОБА_1 в повній мірі скористався своїми правами, передбаченими ч. 1 ст. 268 КУпАП, оскільки був присутній в судовому засіданні 19.05.2020 року, мав можливість допитати свідків, заявляв клопотання, давав пояснення по справі. При цьому судом 19.05.2020 року в судовому засіданні було досліджено всі наявні письмові докази по справі, досліджено відеозаписи, допитано свідків, які з?явились. Крім того, судом, з метою повного, всебічного та об?єктивного розгляду справи, було задоволено всі клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів, які досліджено з участю особи, яка притягується до відповідальності.

Незважаючи на захисну позицію ОСОБА_1 , яка виразилась у запереченні своєї провини, його вина у вчиненому правопорушенні підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема, даними, що містять протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №204455 від 02.03.2020; рапортами працівників поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; направленням на огляд водія з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 02.03.2020; актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків; висновком лікаря щодо результату медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 02.03.2020, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проведення освідування в повному обсязі; поясненнями свідка ОСОБА_5 , письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ; відеоматеріалами; постановою інспектора поліції від 02.03.2020 року серії БАА № 508033 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Також винуватість підтверджується частково і поясненнями ОСОБА_1 , даними в судовому засіданні. Зокрема він зазначив, що керував транспортним засобом, не заперечує того, що відмовився від проходження огляду на стан сп?яніння в лікарні.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтверджують те, що в їхній присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп?яніння та від ознайомлення і підписання протоколу, а працівниками поліції йому роз`яснювались наслідки ухилення від проходження огляду.

Будь-яких підстав сумніватись у письмових поясненнях свідків у суду немає, зважаючи на те, що вони повністю відповідають іншим дослідженим по справі доказам, зокрема даним відеозаписів.

Крім того, в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , житель с. Гордіївка, суду пояснив, що був запрошений працівниками поліції в якості свідка до Тростянецької ЦРЛ. В лікарні бачив як ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп?яніння, а також відмовився від підпису в документах, які йому пропонували працівники поліції.

Такі покази свідка ОСОБА_5 відповідають його письмовим поясненням, долученим до матеріалів справи, відтак суд вважає їх правдивими.

Також у суд враховує як доказ і письмові пояснення свідка ОСОБА_6 , який хоча і не був допитаний судом через відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, однак пояснення якого повністю відповідають змісту пояснень свідка ОСОБА_5 .

Твердження ОСОБА_1 про те, що свідки, вказані в протоколі, не були присутні в с. Четвертинівка, жодним чином не спростовує те, що він відмовився від проходження огляду на стан сп?яніння в лікарні смт. Тростянець.

Крім того, відповідно до даних відеозапису, який долучений до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на CD-диску, вбачається, що він відмовився пройти огляд на стан сп`яніння, такий огляд йому пропонували пройти працівники поліції як на місці зупинки автомобіля, так і в лікарні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності матеріалів справи про адміністративне правопорушення чи відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, суду не надано, не здобуто таких і в процесі судового розгляду.

Невизнання ОСОБА_1 своєї провини в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується матеріалами справи і зазначеними доказами.

Щодо захисної версії ОСОБА_1 про те, що працівники поліції не зупиняли його автомобіль, тому не було підстав для проведення його огляду на стан сп?яніння, а також доводи щодо недоліків матеріалів справи, суд сприймає її критично, зважаючи на таке.

Доводи ОСОБА_1 щодо неналежного оформлення матеріалів даної справи суд визнає такими, що не спростовують доведеність вчинення правопорушення.

Так, відповідно до змісту п. 16 постанови пленуму Верховного Суду України № 10 від 22.12.2006 року, «Про судову практику у справах про хуліганство» (яка стосується, зокрема, і розгляду справ про адміністративні правопорушення, тому суд вважає за можливе застосувати на практиці окремі положенні та роз?яснення вказаної постанови пленуму при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення), зазначено, що судам належить забезпечувати своєчасний і правильний розгляд справ. За відсутності у протоколі про адміністративне правопорушення даних, які має містити протокол, і неможливості їх доповнити суддя повертає матеріали органу внутрішніх справ для додаткового оформлення. Якщо порушник заперечує факт проступку або оспорює обставини його вчинення, необхідно допитати потерпілого, свідків, витребувати додаткові матеріали. У таких випадках доцільно вести протокол судового засідання.

Відтак, Верховний Суд України роз?яснив, що повернення справи на доопрацювання можливе в разі відсутності в протоколі всіх необхідних даних за умови неможливості їх доповнення в ході розгляду справи.

Тому, заперечення ОСОБА_1 з посиланням не недоліки протоколу суд враховує, однак вважає такі недоліки протоколу незначними, а дані що містять такі недоліки такими, що можуть бути об?єктивно встановлені та були встановлені в ході судового розгляду.

Так, судом поза всяким сумнівом встановлено, що ОСОБА_1 керував автомобілем Ваз 2121 (Нива), що викладено в фабулі протоколу про адміністративне правопорушення, та зазначалось ним в судовому засіданні. При цьому зазначення у вступній частині протоколу транспортного засобу Ваз 2124 (враховуючи, що однією з модифікацій Ваз 2121 «Нива» є Ваз 21214) є незначною опискою, яка жодним чином не впливає на об?єктивність встановлення фактичних обставин по справі.

Посилання ОСОБА_1 на неповне зазначення в протоколі адреси свідків, а саме - не зазначення району, не є істотним недоліком протоколу, оскільки не перешкодило суду викликати свідків в судове засідання та їх допитати, враховуючи, зокрема і зазначення номерів мобільних телефонів свідків. Відтак, жодним чином не вплинуло на повноту та об?єктивність встановлення всіх обставин по справі.

Твердження ОСОБА_1 про те, що в протоколі замість даних документа, що посвідчує особу зазначено «Армор», що не дає можливості ідентифікувати його в цій справі, є надуманими, оскільки судом достеменно встановлено особу, яка притягується до адміністративної відповідальності. При цьому підлягає врахуванню й те, що ОСОБА_1 відмовився надати працівникам поліції будь-які документи, не надав посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію на транспортний засіб, в зв?язку з чим постановою інспектора поліції від 02.03.2020 року серії БАА № 508033 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, за відмову надати документи та керування транспортним засобом будучи не пристегнути ременем безпеки. Постанову від 02.03.2020 року ОСОБА_1 не оскаржував, про що зазначив в судовому засіданні, вона набрала законної сили.

Інші незначні недоліки, на які вказував ОСОБА_1 (зазначення в протоколі, що він «тимчасово непрацюючий», зазначення його фактичного місця проживання « АДРЕСА_3 », хоча він проживає в квартирі АДРЕСА_4 ), не є істотними, не є такими, що дають підстави для твердження про наявність істотних порушень при оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення. Відтак, не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження особи, яка притягується до відповідальності, що його було доставлено для проведення освідування в «Тростянецьку ЦРЛ», яка на даний час ліквідована, спростовується відповіддю головного лікаря КНП «Тростянецька ЦРЛ» № 232 від 13.05.2020 року згідно якої зазначено, що ОСОБА_1 доставлявся в КНП «Тростянецька ЦРЛ» для освідування на стан сп?яніння. Згідно висновку щодо результатів огляду ОСОБА_1 від проведення освідчення категорично відмовився.

При цьому судом встановлено, що КНП «Тростянецька центральна районна лікарня» входить до переліку закладів охорони здоров?я, яким надається право проведення огляду на стан сп?яніння водіїв, що підтверджується відповідним наказом № 97 від 17.01.2020 року Департаменту охорони здоров?я Вінницької обласної державної адміністрації із затвердженим переліком медичних закладів.

А зазначення працівником поліції в направленні на проведення огляду скорочення «Тростянецька ЦРЛ» замість «КНП Тростянецька ЦРЛ» не є істотним недоліком, враховуючи, зокрема, і їх однакову адресу місцезнаходження.

Твердження ОСОБА_1 про те, що працівники поліції йому не пропонували надати посвідчення водія, реєстраційні документи на автомобіль, спростовуються, зокрема, доданими до матеріалів справи відеоматеріалами фіксації правопорушення, з яких чітко видно, що працівник поліції неодноразово пропонує ОСОБА_1 надати документи, на що той відмовляється, вказуючи, що нічого не порушив, на автомобілі не їхав, його не зупиняли (Папка «Відео Сухопара», Файл VVHM3923, 1хв. 40с; Файл MDLB4616, 1хв. 10 с; Папка «Сухопара», Файл 0000000__0198А). А також такі твердження спростовуються і постановою інспектора поліції від 02.03.2020 року серії БАА № 508033 якою ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, зокрема, за відмову надати посвідчення водія та реєстраційні документи.

Також, суд враховує і непослідовну та суперечливу позицію ОСОБА_1 , яка зафіксована на відеоматеріалах з місця зупинки автомобіля та в лікарні із тією позицією, яка викладена в судовому засіданні. Зокрема, із відеоматеріалів чітко видно, що ОСОБА_1 керував автомобілем «Нива», був зупинений працівниками поліції під час руху. Проте на місці зупинки, а також в лікарні постійно стверджує, що не керував автомобілем, не рухався, тому відмовляється надавати документи, проходити огляд як на місці зупинки, так і в лікарні. Відтак, суд сприймає таку позицію особи намаганням ухилитись від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Позиція особи, яка притягується до відповідальності про те, що він не бачив як його зупиняли, і зупинився сам, а тому не мав проходити огляд на стан сп?яніння, є надуманою та безпідставною. Оскільки судом поза всяким сумнівом встановлено, що водій керував автомобілем, а пропозиція працівників поліції пройти огляд на стан сп?яніння поступила одразу після того, як водій зупинив автомобіль.

Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в лікарні підтверджується, зокрема, доданими до матеріалів справи відеоматеріалами фіксації правопорушення (Папка «Відео ОСОБА_7 », Файл FSZL6430), з яких чітко видно, що ОСОБА_1 стверджує, що відмовився від огляду як на місці зупинки автомобіля, так і в лікарні.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , житель с. Четвертинівка, пояснив, що перебуває в дружніх стосунках із ОСОБА_1 . Зазначив, що якось під вечір їхав із ним до себе додому. Як тільки вони зайшли за хвіртку, під?їхав поліцейський автомобіль. Вони вийшли на вулицю до працівників поліції. Поліцейські почали казати, що ОСОБА_1 був за кермом п?яний. Один поліцейський в іншого спитав що робити, вирішили «пакувати». Поліцейські вказали, що якщо не буде проходити тест на алкоголь, то завезуть в ОСОБА_8 . Згодом свідок зазначив, що помилився в своїх показах, та вказав, що проходити тест на алкоголь на місці ОСОБА_1 не пропонували. Також свідок зазначив, що ніяких свідків на місці події в с. Четвертинівка не було. ОСОБА_1 сів в автомобіль поліції і вони поїхали. Свідок вказав, що автомобіль, яким керував ОСОБА_1 працівники поліції не зупиняли, поліцейського автомобіля на дорозі не було, звідки вони взялись, він не знає.

Суд не бере до уваги та відкидає суперечливі пояснення свідка ОСОБА_2 , оскільки свідок перебуває в дружніх відносинах із особою, яка притягується до відповідальності, відтак, є упередженим. Крім того покази свідка суперечать встановленим матеріалам справи, зокрема, свідок вказує, що вони із ОСОБА_1 вийшли із подвір?я, коли приїхав автомобіль поліції, проте, із відеозапису чітко видно, що автомобіль під керування ОСОБА_1 , був зупинений патрульним автомобілем поліції під час руху, а ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вийшли із автомобіля, а не із подвір?я домогосподарства.

Крім того, із відеодоказів видно, що автомобіль «Нива», яким їхали ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проїжджає по дорозі повз патрульний автомобіль, який стоїть на обочині яка добре проглядається.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він не втікав від працівників поліції не суперечить протоколу про адміністративне правопорушення та даним відеозапису. Разом з тим, не спростовує встановленого факту його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відомостей про те, що ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за невиконання вимоги про зупинку транспортного засобу немає. А саме по собі твердження в рапорті поліцейських про те, що під час зупинки автомобіля «водій не відреагував та почав тікати» не може свідчити про те, що водій не керував автомобілем безпосереднь перед зупинкою. Крім того, із відеозаписів видно, що автомобіль із працівниками поліції, який стояв на узбіччі, певний час наздоганяв автомобіль «Нива», який повернув, проїхав невелику відстань та зупинився, зокрема, після подання звукового сигналу.

Істотних порушень при складанні протоколу та оформленні матеріалів справи судом не виявлено, а відтак, підстав для визнання недопустимим, та неврахування зібраних по справі доказів не вбачається.

Відповідно до п. 2 Розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735 (далі по тексту - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Таке ж за змістом положення міститься в п. 2 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103 (далі по тексту - Порядок)

Відповідно до п. 7 Розділу 1 Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п. 6, 8 Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до положень п. 1, 6 Розділу 10 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відтак, вказаними положеннями нормативних актів передбачено, що якщо поліцейські мають підстави вважати, що водій перебуває в стані сп?яніння, водій підлягає відстороненню від керування транспортним засобом та огляду на стан сп?яніння.

ОСОБА_1 не заперечує того, що він відмовився від проходження огляду на стан сп?яніння в лікарні.

Відтак, отримавши відмову особи від проходження огляду на стан сп?яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в лікарні поліцейським правомірно складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, були зафіксовані ознаки алкогольного сп?яніння, що давали працівнику поліції підстави для вимоги про проведення водієм огляду на стан сп?яніння.

Долучення працівником поліції Акту огляду на стан сп?яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в такому випадку, враховуючи положення Порядку, не було необхідним. Разом з тим, долучення до матеріалів справи такого акту жодним чином не ставить під сумнів належно зафіксований у протоколі в присутності двох свідків факт відмови водія від проходження огляду на стан сп?яніння.

Твердження ОСОБА_1 про те, що неможливо встановити точний час вчинення правопорушення є надуманими, оскільки судом встановлено, що логічна послідовність складення документів по справі відповідає їх хронології складення. Так, в протоколі вказано, що водій керував автомобілем 02.03.2020 року о 17 год. 56 хв. та відмовився від проходження огляду на стан сп?яніння. Направлення на огляд водія в медичному закладі складене о 18 год. 25 хв. Згідно висновку лікаря, який встановив особу та мав намір провести огляд на стан сп?яніння зазначено час складення 18 год. 35 хв. Після категоричної відмови особи проходити огляд і в лікарні, було складено протокол про адміністративне правопорушення о 18 год. 50 хв.

При цьому працівниками поліції було забезпечено можливість проведення огляду на стан сп?яніння відповідно до вимог п. 7 Порядку, згідно якого поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він не перебував в стані сп?яніння, не спростовує вказані висновки суду про наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки згідно з вимогами п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає не лише за керування транспортним засобом в стані сп?яніння, а і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан сп?яніння.

Отже суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При накладенні на ОСОБА_1 стягнення, суд згідно з вимогами ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, дані про його особу.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним і достатнім призначити адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КупАП.

В порядку, визначеному ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420 грн 40 коп..

На підставі наведеного та керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 283 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 грн 40 коп. на користь держави.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження даної постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя