Справа № 331/1041/20
Провадження № 3/333/786/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 травня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Дмитрієва М.М., розглянувши в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, у відкритому судовому засіданні за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , прокурора Кравця С.Ю., справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта вища, працюючого заступником начальника відділу Запорізького державного підприємства «Радіоприлад», одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

22 травня 2019 року ОСОБА_1 , як заступник начальника відділу Запорізького державного підприємства «Радіоприлад», будучи відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» суб`єктом декларування, несвоєчасно подав щорічну декларацію за 2018 рік, чим порушив ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції», за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Права, передбачені ст. 63 Конституції України йому роз`яснені, про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, та зрозумілі, що встановлено у судовому засіданні.

У судовому засідання ОСОБА_1 вказав, що вину визнає, розкаюється. Додатково пояснив, що подає декларацію вперше, тому тривалий час не міг розібратися з порядком її подання.

Прокурор Кравець ОСОБА_2 протокол про адміністративне право порушення підтримав повністю, просив визнати винним ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступного висновку.

Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Суб`єктом правопорушень у цій статті, відповідно до примітки, є особи, які відповідно до ч. 1 ст. 2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно зі ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» суб`єкти, на яких поширюється дія цього Закону, є посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті.

Частиною 2 ст. 81 ЦК України визначено, що юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Оскільки у назві підприємств, в якому працює ОСОБА_1 наявне «Державне підприємство», то у розумінні ст. 73 ГК України, воно утворене компетентним органом державної влади в розпорядчому порядку, тобто згідно ч. 2 ст. 81 ЦК України, є юридичною особою публічного права.

На підставі наказу ДП «Радіоприлад» від 21 листопада 2002 року № 289к ОСОБА_1 прийнято на посаду заступника начальника відділу.

Враховуючи викладене, заступник начальника відділу Запорізького державного підприємства «Радіоприлад» - ОСОБА_1 повинен подавати декларацію осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до пп. 1 п. 2 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення надання інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10 червня 2016 року, щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

За відомостями Єдиного державного реєстру декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування встановлено, що щорічна декларація за 2018 рік ОСОБА_3 подана лише 22 травня 2019 року, тобто із порушенням передбаченого ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» строку до 1 квітня за минулий рік.

Дослідивши матеріали справи, встановивши її обставини, приходжу до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Поряд із цим, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

У протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП вказано, що датою вчинення адміністративного правопорушення є 22 травня 2019 року, тобто день, коли суб`єкт декларування несвоєчасно подав електронну декларацію, а фактичним днем виявлення вказаного адміністративного правопорушення 16 березня 2020 року дата складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Нормами чинного законодавство не дано визначення терміну виявлення правопорушення.

Згідно із положеннями ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності. Про це ЄСПЛ зокрема зазначає у рішеннях «Єлоєв проти України» від 06 листопада 2008 року, «Фельдман проти України» від 08 квітня 2010 року, «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, тощо.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, з вимогою, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Така правова позиція узгоджується зі ст. 8 Конституції України, відповідно до якої, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

З матеріалів справи вбачається, що 22 травня 2019 року в Єдиному державному реєстрі декларацій, відомості на якому є загальнодоступними, опубліковано щорічну декларацію осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 , тому саме цього дня було виявлено факт вчинення правопорушення,

З твердженням працівника поліції, яким складено протокол про адміністративне правопорушення, щодо того, що фактичним днем виявлення правопорушення є дата складання протоколу, оскільки несвоєчасне проведення ефективної адміністративної перевірки не може бути підставою для штучного подовження строків, визначених у ст. 38 КУпАП.

Такий висновок узгоджується і з правовою позицією, викладеною у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 25 травня 1998 року «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов`язані з корупцією.

Окрім цього, датою вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП у розумінні ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» та пп.1 п. 5 Розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції 10 червня 2016 року за № 3, є наступний день за кінцевою датою подання щорічної декларації за минулий рік, тобто після 00 годин 00 хвилин 01 квітня року.

Таким чином, на момент розгляду судом даної справи, строки, передбачені ч. 3 ст. 38 КУпАП, сплили.

Відповідно до вимог п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення до моменту розгляду справи строку, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Враховуючи, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 38 КУпАП закінчилися, то провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва