Справа № 161/3623/20
Провадження № 3/161/1385/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 13 травня 2020 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Плахтій І.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , водія ТзОВ «Волинська приватна автошкола», РНОКПП НОМЕР_1

-за ч. 1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

04.03.2020 до Луцького міськрайонного суду Волинської області з УПП у Волинської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.7).

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №204186 від 29.02.2020 вбачається, що ОСОБА_1 29.02.2020 о 21 год. 20 хв., в м. Луцьку по вул. Ранковій в районі будинку №26а, керував транспортним засобом марки «Renault Kangoo», н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння (огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився в лікаря-нарколога), чим останній порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність, передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).

В судове засідання, призначене на 19.03.2020 особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи судом за адресою, вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення зі слів самого ОСОБА_1 та шляхом публікації судового оголошення (а.с.9-10).

19.03.2020 захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Бондаренко В.Г. подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, призначеної на 19.03.2020, у зв`язку із загальнодержавними карантинними заходами (а.с.13-21).

Так, судове засідання відкладено на 28.04.2020, про що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності була належним чином повідомлена за адресою, вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення зі слів самого ОСОБА_1 та шляхом публікації судового оголошення (а.с.22-24).

До початку судового засідання, 28.04.2020 захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, подано до суду клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 та клопотання про відібрання пояснень у свідків, а також надано для доручення до матеріалів справи відеозаписи з камер спостереження з АЗС «WOG» та соціальної мережі «Інстаграм» (а.с. 25-45).

В судовому засіданні 28.04.2020 ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні заперечував, оскільки не був за кермом транспортного засобу, додатково пояснив, що не заперечував, що вживав пиво напередодні, був не проти пройти тест на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, однак з Драгером відбулись якісь неполадки, через що огляд проводився в медичному закладі, хотів здати аналіз крові, але там також тест проводився за допомогою Драгера.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Бондаренко В.Г. додав, що за кермом автомобіля був ОСОБА_2 . Ввечері ОСОБА_1 випив пива з другом в гаражі, де працював весь день. Потім, зателефонував ОСОБА_2 та попросив, аби останній приїхав та сів за кермо. ОСОБА_2 не мав при собі посвідчення водія, тому, під час зупинки автомобіля патрульними поліцейськими вони помінялись з ОСОБА_1 місцями.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що має дружні стосунки з ОСОБА_1 . В той вечір йому зателефонував ОСОБА_1 та попросив, аби він його завіз додому автомобілем, що належить йому на праві власності, на що останній погодився. З гаража ОСОБА_2 та ОСОБА_1 поїхали на АЗС «WOG», а потім забрали ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та направились до дому до ОСОБА_1 . За словами ОСОБА_2 , коли він помітив за собою патрульний автомобіль, зрозумів, що не має при собі посвідчення водія, а тому запропонував помінятися місцями ОСОБА_1 , на що останній погодився, тому вони помінялися місцями, зупинившись за поворотом біля «Бус Маркета», внаслідок чого ОСОБА_2 опинився на задньому сидінні а ОСОБА_1 на передньому водійському. Зі слів ОСОБА_2 , йому не було відомо що ОСОБА_1 в той день вживав спиртні напої. Наголосив, що сказав працівникам поліції про той факт, що саме він був за кермом автомобіля, однак його слова було проігноровано. Також додав, що під час керування транспортним засобом йому телефонувала його дівчина, однак він не підняв слухавки, оскільки був за кермом, а ОСОБА_4 , яка сиділа позаду зняла на свій телефон, як він керує і направила його дівчині.

Допитаний судовому засіданні 29.04.2020 свідок ОСОБА_3 пояснив, що ОСОБА_2 запропонував йому той день прокататись. Вони забрали по дорозі ОСОБА_4 та повезли в район цукрового заводу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Під час зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 перепригнув на перед, поліцейський при перевірці документів запідозрив у нього стан алкогольного сп`яніння, що поїхали перевіряти в мед заклад. До моменту зупинки транспортним засобом керував ОСОБА_2 , а як тільки зупинилися, ОСОБА_2 відхилив сидіння та перебіг назад, а ОСОБА_1 на перед. Додаткового зазначив, що ОСОБА_1 показував своє посвідчення водія поліцейським на своєму додатку «Дія», однак, йому повідомили, що він ще не діє, а також зазначив те, що при продуванні Драгера, з останнім виникли якісь технічні неполадки.

Також в судовому засіданні у якості свідка допитана ОСОБА_4 , яка пояснила, що вона зателефонувала ОСОБА_1 для того, аби він її забрав. Приїхали ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та повезли її додому. За кермом, був ОСОБА_2 , йому телефонувала дівчина, він не брав слухавки, що було зафіксовано нею ж на відео і надіслано через соціальну мережу «Інстаграм» подрузі. Коли ОСОБА_2 виявив, що в нього немає посвідчення водія, вони помінялися місцями з ОСОБА_1 . В той час коли ОСОБА_1 проходив перевірку на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_2 батько підвіз посвідчення водія.

Заслухавши в судових засіданнях пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, свідків та дослідивши усі наявні матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Протокол про адміністративне правопорушення від 29.02.2020 за ч. 1 ст. 130 КУпАП складений на ОСОБА_1 (а.с.1).

Так само, висновок спеціаліста КП «Волинський центр терапії залежностей» 29.02.2020 на стан сп`яніння на підставі акту №413 складено на ОСОБА_1 , в якому зафіксовано, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння (а.с.3).

З оглянутих судом відеозаписів з нагрудної камери поліцейського марки DM №4165 вбачається, що дійсно, після зупинки транспортного засобу, на місці водія виявлено ОСОБА_1 , однак останній не заперечував того, що він керував транспортним засобом, надавав для огляду необхідні документи інспектору поліції, відповідав на запитання, і при встановленні наявності у нього стану алкогольного сп`яніння, зазначив, що випивав напередодні, за півгодини до зупинки (відеозапис №755 час: 21:25:24), а також погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Однак, під час огляду, після роз`яснення інспектором того, як саме необхідно продувати Драгер, ОСОБА_1 кілька разів, попри вказані вище роз`яснення, неправильно здійснював продування технічного приладу (відеозапис №763 від 22:05:29). Так само, дійсно, ОСОБА_2 зазначив поліцейським, що він керував транспортним засобом, однак помінявся місцями з ОСОБА_1 , на що поліцейський заперечив, що ОСОБА_1 зізнався в тому, що керував транспортним засобом саме він (відеозапис №751 час: 21:32:05) (а.с.6).

Окрім того, у протоколі вказано, що до нього долучено також, серед іншого, відеозапис з відеореєстратора патрульного автомобіля, якого, під час дослідження доказів, судом у матеріалах справи не виявлено, тому достовірно встановити сам факт порушення водієм правил дорожнього руху, а саме, як вказано у постанові про накладення адміністративного стягнення серії ДПР18 №238089 від 29.02.2020 п.9.2 «б», 2.1 «а» «б» ПДР України, а також того, чи були наявні/відсутні ознаки руху в салоні автомобіля, які б свідчили про зміну місць розташування водія та пасажира, суду не видається можливим (а.с.1).

Також, судом оглянуто відеозаписи, надані для доручення до матеріалів справи захисником, а саме відеозаписів з камер відеоспостереження з АЗС «WOG» здійснених в період з 20 год. 50 хв. по 20 год. 51 хв., відповідно до яких встановити, з якого саме місця пасажирського чи водійського виходить ОСОБА_2 суду не видається можливим. Окрім того, так само як із попередніх відеозаписів, так і з відеозапису з соціальної мережі «Інстаграм», зробленого ОСОБА_4 о 21 год. 07 хв., встановити хто саме був за кермом транспортного засобу безпосередньо перед та під час зупинки транспортного засобу, яка згідно протоколу була здійснена інспекторами поліції о 21 год. 20 хв., не можливо, що, відповідно, не може свідчити про те, що ОСОБА_2 а не ОСОБА_1 , перебував під час зупинки транспортного засобу за кермом (а.с.43).

Згідно зі ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

Відповідно до ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до вимог п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій у ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до вказаного Рішення, Конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: права і свободи людини і громадянина, закріплені в Конституції, не є вичерпними; конституційні права і свободи не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (стаття 22); громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом (частина перша статті 24); юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовій позиції Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 року визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією, зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Відповідно дост.62 ч.3 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, їх належність, допустимість та достатність для розгляду даної справи, суд критично підходить до оцінки твердження про те, що інспекторами поліції беззаперечно встановлено, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Renault Kangoo», н.з. НОМЕР_2 .

Враховуючи суперечності між доказами зібраними у справі, виходячи з презумпції невинуватості відповідно до якої усі суперечності слід застосовувати на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку, що у судовому засіданні не здобуто беззаперечних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, а отже провадження у справі підлягає закриттю у відповідності до вимог п.1ч.1ст.247 КпАП України.

Керуючисьст.247 ч.1 п.1, 284 ч.1 п.3 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст.130КпАП України закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення на підставі п.1.ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій