Справа № 713/873/20
Провадження №3/713/500/20
ПОСТАНОВА

іменем України

24.06.2020 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючий суддя Кибич І.А., з участю секретаря судових засідань Андрюк О.Д., за участю потерпілої ОСОБА_1 , з участю представника потерпілої адвоката Кириляк С.Г., з участю захисника Ковалюка М.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з Вижницького відділення поліції Кіцманського відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , 23.05.2020 року близько 14-20 год., знаходячись по місцю проживання в АДРЕСА_1 , вчинив словесну суперечку з матір`ю ОСОБА_1 , під час якої час якої ображав її нецензурною лайкою, чим вчинив домашнє насильство, яке виразилось в умисному вчиненні діянь психологічного характеру. Своїми діями вчинив правопорушення передбачене ст.173-2 ч.1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину не визнав, просив закрити справу про адміністративне правопорушення передбачене ст.173-2 ч.1 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях відсутності ознак складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП. Пояснив, що 23.05.2020 року близько 14-00 год. з дружиною приїхали провідати бабусю за адресою АДРЕСА_1 . Він є власником 1/2 ідеальної частки у даному будинку і має повне право туди заходити. ОСОБА_1 є його матір`ю, постійно вчиняє скандали і втручається в його сімейне життя. В будинку виникла суперечка під час якої матір била посуд кидалася різними предметами, в свою чергу він взяв її за руки та намагався заспокоїти, міг випадково висловитися нецензурною лайкою. Дана подія частково зафіксована на відеозапис мобільним телефоном дружини.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_1 показала, що 23.05.2020 року близько 14-00 год в будинок по місцю її проживання приїхав син з невісткою, почали її ображати висловлювалися нецензурною лайкою, провокували конфлікт та почали фіксувати на мобільний телефон. ОСОБА_2 схопив її за руки та штовхнув, вона впала вдарилася головою. З приводу тілесних ушкоджень порушено кримінальне провадження. Дані конфлікти тривають десять років.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показала, що ОСОБА_2 її чоловік, разом 23.05.2020 року приїхали в будинок за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 винила скандал та виражалася в їх бік нецензурними словами, била посуд, кидала речі, кричала, вела себе вкрай агресивно. Вона частково зафіксувала подію на мобільний телефон, ОСОБА_2 намагався припинити сварку та тримав матір за руки, нецензурною лайкою не виражався.

Суд, вислухавши ОСОБА_2 , потерпілу та свідка, дослідивши матеріали справи вважає, що в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП.

У відповідності до ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Стаття 9 ч.1 КУпАП зазначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються собою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зі змісту ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП вбачається, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та один із засобів доказування у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року, цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Стаття 173-2 ч.1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п.3 ч.1 Розділу І ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14, п.17 ч.1 Розділу І ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 ставиться в провину те, що він під час конфлікту ображав свою матір ОСОБА_1 нецензурною лайкою, що завдало останній шкоду психологічному здоров`ю та вчинив домашнє насильство.

Вина ОСОБА_4 підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення Серія ГР №010360 від 23.05.2020 року, показами потерпілої.

З долученого до матеріалів протоколу ДВД диску, де наявний запис з камери мобільного телефону, вбачається, що дійсно між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був конфлікт і частково відображено події 23.05.2020 року. Даний доказ сторонами не оспорювався, а тому суд визнає даний запис належним та допустимим доказом по справі.

З Витягу з ЄРДР №060000205 від 26.05.2020 року вбачається, що 25.05.2020 року до Вижницького ВП звернулась ОСОБА_1 про те, що 23.05.2020 року близько 13-00 год. син ОСОБА_2 за місцем її проживання в с.Виженка вчинив з нею словесну суперечку в ходів якої побив матір та заподіяв тілесні ушкодження.

Суд критично відноситься до показань свідка ОСОБА_3 в частині, що її чоловік ОСОБА_2 не вчиняв психологічного насильства та не виражався нецензурною лайкою в адресу потерпілої, оскільки дані покази спростовуються показами потерпілої, частково показами ОСОБА_2 та оглянутим відеозаписом відомості, а тому в цій частині до уваги не беруться.

При призначенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, його майновий стан, ступінь вини, пом`якшуючі та обтяжуючі відповідальність обставини. Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, суд приходить до висновку, що відносно ОСОБА_2 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу, що на думку суду, буде відповідати завданням КУпАП та достатнє для виконання його мети: виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Тому, із ОСОБА_2 необхідно стягнути судовий збір в сумі 420,40 гривень до спеціального фонду Державного бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.40-1, 173-2 ч.1, 221, 283, 284, 287-289 КУпАП, Суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_2 винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 170,00 (Сто сімдесят) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 420 (Чотириста двадцять) гривень 40 (Сорок) копійок до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: І. А. Кибич