13.05.2020 Єдиний унікальний номер 205/2139/20
Єдиний унікальний номер 205/2139/20
Провадження № 3/205/1253/20
ПОСТАНОВА

13 травня 2020 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Приходченко О.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Новокодацького ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює продавцем ФОП ОСОБА_2 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

23 березня 2020 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з Новокодацького ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області надійшла справа про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП, яку в провадження судді канцелярією суду було передано 24 березня 2020 року.

Відповідно до протоколу серії АПР18 № 433297 від 21 березня 2020 року ОСОБА_1 о 12 годині 20 хвилин, здійснювала продаж продуктами харчування в торговельному павільйоні «Гавань», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Моніторна, буд. 7, без засобів індивідуального захисту респіратора чи захисної маски, чим порушила вимоги постанови КМУ № 211 від 11 березня 2020 року і вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 проти обставин, викладених у протоколі заперечувала, надала до суду письмові пояснення, в яких зазначила, що продаж продуктів харчування без засобів індивідуального захисту не здійснювала, а вийшла з павільйону на обідню перерву, у цей час на виході до неї підійшли поліцейські та почали ставити питання і складати протокол.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд доходить висновку, що дану справу слід закрити за відсутністю в діях вказаної особи складу та події адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суд, у відповідності до положеннями ст.ст. 280, 283 КУпАП, повинен з`ясувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності за нормою закону, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому диспозиція ст. 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Однак, в наданих суду матеріалах справи на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, наявний лише протокол про адміністративне правопорушення, медичної книжки ОСОБА_1 та рапорт працівника поліції. Будь-які інші належні, достатні та допустимі докази, передбачені ст. 251 КУпАП на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, у матеріалах справи відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, а відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається саме на особу, уповноважену на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначену ст. 255 КУпАП.

Суд зауважує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

У відповідності до положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Також слід зауважити, що право на справедливий суд гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прийнятою Радою Європи 04 листопада 1950 року, ратифікованою Україною 17 липня 1997 року, відповідно до неї суд встановлює обґрунтованість будь-якого висунутого проти особи обвинувачення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, суд доходить висновку, що під час розгляду даної адміністративної справи достатніми, належними і допустимими доказами не підтверджено факт порушення ОСОБА_1 вимог чинного законодавства, а саме: постанови КМУ № 211 від 11 березня 2020 року та вимог статті 44-3 КУпАП.

З урахуванням викладеного, у суду відсутні правові підстави для притягнення вказаної особи до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки у діяннях притягуваної особи відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 44-3, 247 ч. 1 п. 1, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює продавцем ФОП ОСОБА_2 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , передбаченого ст. 44-3 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: