ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/819/41/20 Доповідач: Калініченко І.С.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду Калініченко І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської від 27 грудня 2019 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 та ст.122-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Херсонського міського суду Херсонської від 27 грудня 2019 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 і ст.122-2 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, які складають 10200грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, за ст.122-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, які становлять 153грн. У відповідності до ч.2 ст.36 КУпАП остаточно накладено на ОСОБА_2 стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, які складають 10200грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 , 12.12.2019 року, близько 01.50год., у м. Херсоні вул. Покришева, керуючи транспортним засобом Opel Astra, д.н. НОМЕР_1 , в порушення вимог п.2.4 ПДР України, на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу подану за допомогою спеціальних світлових та звукових сигналів не зупинився, був затриманий шляхом переслідування та блокування, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-2 КУпАП.

Крім того, після зупинки ОСОБА_1 , було встановлено, що він керував вищевказаним транспортним засобом в порушення п.2.9(а) ПДР України в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати, посилаючись на її незаконність, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Вказує що він не керував транспортним засобом та він був позбавлений можливості ознайомиться з матеріалами провадження і висловити свої заперечення в судовому засіданні. Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 посилається на те, що про наявність постанови йому стало відомо пізніше, він не був про час, дату розгляду справи у суді першої інстанції належним чином повідомлений.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник Купчак С.Б. будучи належним чином повідомлені 07.02,18.02.,28.02.,20,03,10.04,28.04. та 15.05.2020 року неодноразово не з`явились, заяв про відкладення розгляду справи не подавали.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов до такого висновку.

За матеріалами провадження в судовому засіданні ОСОБА_1 участі не приймав, вказана постанова судді йому не направлялась.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Відповідно до п 2.4 Правил дорожнього руху України, на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ст.122-2 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №191255 від 12.12.2019 року, протоколом адміністративного затримання №098851 та рапортом працівника поліції Середи В. О. (а.п.12,15,19), згідно яких ОСОБА_1 в порушення вимог п.2.4 ПДР України, на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу подану за допомогою спеціальних світлових та звукових сигналів не зупинився, був зупинений (затриманий) шляхом переслідування та блокування, знаходивсь з ознаками алкогольного сп`яніння, намагавсь втекти, чіпляв робітника поліції за формений одяг та був затриманий за допомогою спеціальних засобів.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за встановлених та викладених у постанові обставин, підтверджується зібраними в справі доказами, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДРП18 №270761, яким зафіксовані обставини вчинення правопорушення, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння за результатами якого у ОСОБА_1 виявлено 1,57%, результати огляду не оспорював та роздруківкою технічного засобу Драгер № 6810 (тест 1355), наявними в матеріалах справи поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , з яких вбачається, що ОСОБА_1 дійсно керував вказаним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, матеріалами відео фіксації на якому зафіксований огляд ОСОБА_1 на виявлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "драгер"(а.п.6-15).

Вказані докази є належними та допустимими та повністю узгоджуються мж собою.

Доводи наведені в апеляційній скарзі не заслуговують на увагу і не можуть бути взяті до уваги, оскільки відповідно до матеріалів провадження ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи у суді першої інстанції, де отримав 12.12.2019 року протокол з повідомленням про місце і час розгляду справи, безперечно мав можливість ознайомитись з матеріалами провадження і приймати участь при розгляді справи. Заяв про перенесення слухання справи ним не було відправлено.

Вина останнього підтверджується вищезазначеними матеріалами справи в їх сукупності та взаємозв`язку, а тому інші доводи апеляційної скарги суд сприймає критично, як намагання ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинене.

Стягнення ОСОБА_1 накладено відповідно до вимог ст. 33 КУпАП у межах, установлених ч.1 ст. 130 та ст. 122-2 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу порушника, які зазначені у адміністративному протоколі, ступеня вини, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Отже, посилання апелянта на незаконність постанови судді є непереконливими.

Зважаючи на викладене, постанова суду щодо доведеності вини, кваліфікації дій, накладеного стягнення є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування не має, тому його апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської від 27 грудня 2019 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130, ст.122-2 КУпАП щодо ОСОБА_1 без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського апеляційного суду (підпис) І.С. Калініченко