Справа №521/9133/20
Номер провадження 3/521/4977/20
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2020 року суддя Малиновського районного суду міста Одеси О. В. Іщенко, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу, що надійшла з Хмельницького ВП Малиновського ВП в місті Одесі головного управління національної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення АПР 18 752787 від 02 червня 2020 року вбачається, що 21 травня 2020 року о 04 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 знаходячись за місцем свого мешкання, а саме по АДРЕСА_1 , вчинила сварку в ході якої висловлювалась грубою, брутальною лайкою, погрожувала фізичною розправою брату ОСОБА_2 »

За даним фактом 02 червня 2020 року інспектором відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КпАП України.

У судовому засідання ОСОБА_1 винною себе не визнала, та пояснила, що 20 травня 2020 року у вечірній час коли вона йшла в магазин зустріла подругу ОСОБА_3 , яку запросила до себе в гості, з якою у подальшому вжила по одному бокалу вина. 21 травня 2020 року приблизно о 01 годині вони вийшли курити на кухню, у цей час проснувся ОСОБА_2 , який вийшов в туалет, та знаходячись в ньому почав провокувати її, висловлюватись на її адресу нецензурною лайкою. Вона разом з ОСОБА_4 намагалась його заспокоїти, поговорити з ним, однак він на їх умовляння не реагував.

За клопотанням ОСОБА_1 у судовому засіданні в якості свідка була допитана ОСОБА_5 , яка пояснила, що з ОСОБА_1 у неї дружні стосунки. 20 травня 2020 року у вечірній час на вулиці вона зустріла ОСОБА_1 , яка запропонувала прийти в гості, на що остання погодилась. Коли вона пришла до ОСОБА_1 то її двоє дітей вже спали, а вони сиділи спілкувалась та вживали вино, після чого вийшли на кухню покурити. У цей час проснувся рідний брат ОСОБА_1 ОСОБА_2 , який вийшов в туалет, та знаходячись в ньому, почав провокувати ОСОБА_6 , висловлюватись нецензурною лайкою, на її адресу. Вона разом з ОСОБА_6 , намагалась його заспокоїти, після чого він пішов до себе до кімнати. Крім того, ОСОБА_5 повідомила суду, що знає сім`ю ОСОБА_1 довгий період часу, та може охарактеризувати ОСОБА_6 тільки з позитивної сторони. ОСОБА_2 остання характеризувала як п`яницю, коли він п`є становиться дуже агресивним, невгомонним.

Крім того, за клопотанням ОСОБА_1 у судовому засіданні в якості свідка був допитаний ОСОБА_7 , який пояснив суду, що ОСОБА_2 є рідним братом ОСОБА_1 . ОСОБА_2 часто вживає спиртні напої, та коли знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, то веде себе неадекватно, погрожує ОСОБА_1 , висловлюється на її адресу нецензурною лайкою. У травні місяці 2020 року, до нього прибігла сусідка ОСОБА_8 , яка попросила заспокоїти ОСОБА_2 , оскільки він з останньою влаштував сварку. Коли він прийшов, то побачив ОСОБА_2 який, як йому здалося, знаходився в стані алкогольного сп`яніння, та сварився с ОСОБА_6 . Він ( ОСОБА_7 ) заспокоїв ОСОБА_9 , після чого той пішов до себе в кімнату спати.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та свідків, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд приходить до наступного.

Статтею 7 КАП України встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Основним для вирішення справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення складу правопорушення. Відповідно до ст. 9 КпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

З об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КпАП України характеризується зокрема вчиненням будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Тобто підлягає обов`язковому з`ясуванню характер вчиненого насильства та його наслідки у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони цього адміністративного правопорушення.

Лише за наявності цих даних можливо зробити висновок про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України у виді здійснення насильства у сім`ї.

Між тим, із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що обставини завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого під час провадження у цій справі не з`ясовувались, у протоколі про адміністративне правопорушення ці наслідки зазначені не були.

Наведене указує на те, що в ході провадження у цій справі особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення фактично не було встановлено події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України, а ОСОБА_1 фактично не було висунуте обвинувачення у вчинення цього адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З досліджених в судовому засіданні фабули протоколу, заяви про вчинення правопорушення, пояснень ОСОБА_1 та свідків не простежується факт того, що конфліктна ситуації викликала у постраждалої особи у зв`язку із побоюванням за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинила емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Дійсним є лише факт того, що атмосфера взаєморозуміння у цій родині відсутня, що тягне за собою словесні перепалки та виникнення конфлікту, однак в даному випадку суд не може погодитись з тим, що саме ОСОБА_1 вчинила конфлікт 21 травня 2020 року, оскільки відповідно до пояснень як самої ОСОБА_1 так і свідків, ОСОБА_2 постійно провокує останню на конфлікті ситуації, після чого викликає правоохоронні органи.

Описані у протоколі події підпадають під поняття конфлікт - ситуацію, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Так, конфлікт (лат. conflictus - зіткнення, сутичка) - зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.

Під час розгляду встановлено, що матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 вчинила таку форму домашнього насильства як психологічне або фізичне насильство щодо свого брата ОСОБА_2 оскільки з протоколу та наданих доказів не вбачається які саме дії чи бездіяльність вчинила ОСОБА_1 , чи викликали вони будь-які наслідки, передбачені п.14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відтак, оцінивши наявні в матеріалах справи докази та досліджені під час судового розгляду, приходжу до висновку, що відомості щодо фактичних обставин правопорушення, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Згідно ч. 3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Виходячи із вищезазначеного, суддя, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 245, 247, 280, 283 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України, закрити відповідно до ч.1 п.1 ст. 247 КпАП України, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності до Одеського апеляційного суду через суд, що її виніс, протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя О. В. Іщенко