Справа № 405/2495/20
провадження № 3/405/578/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2020 м. Кропивницький

Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі: головуючого судді Майданнікова О.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої продавцем-консультантом в ТОВ «САВ-Дистрибьюшн» (магазин «Фокстрот»), незаміжньої, яка осіб на утриманні немає, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

в провадження Ленінського районного суду м. Кіровограда 23.04.2020 з Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АРП18 № 380975 від 18.04.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, із змісту якого вбачається, що 18.04.2020 о 16 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 відмовилась від обов`язкової обсервації, чим порушила вимоги пункту 32 Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020, яка перебувала закордоном в Німеччині та 13.04.2020 повернулася до України, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , якій було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, вину у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, - не визнала, пояснивши наступне.

13.04.2020 вона з Німеччини прибула до України та 14.04.2020 добралась до м. Кропивницький. По приїзду вона заповнила та надала уповноваженим посадовим особам Інформативну згоду особи на проведення протиепідемічних та/або профілактичних заходів щодо самоізоляції.

Вона зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, повернувшись до України вирішила самоізолюватися за адресою: АДРЕСА_2 , так як ця квартира належить її подрузі і в ній на той час ніхто не проживав, а за місцем її постійного проживання в с. Каніж проживають її рідні.

18.04.2020 до неї завітали працівники поліції та повідомили про необхідність обсервації в готелі «Турист» в м. Кропивницький. На її уточнюючи питання пояснили, що обсервація проходить за рахунок держави, однак, слід сплатити за харчування близько 10000 грн. Вона відмовилась пояснивши, що наразі перебуває на самоізоляції, вона самостійно ізолювалась та не зможе в обсервації оплати харчування в 10 000 грн.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що уповноваженою посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, у вину ОСОБА_1 висувається вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, що виразилося, як про це зазначено в протоколі, у порушенні вимоги пункту 32 Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020.

Окрім протоколу про адміністративне правопорушення судом досліджено наступні докази, долучені посадовою особою, яка порушила провадження у справі про адміністративне правопорушення: рапорт старшого дільничного офіцера поліції Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області капітана поліції Піскуна М.В. про те, що ним встановлено повернення 13.04.2020 ОСОБА_1 з Німеччини до України та запропоновано останній пройти обсервацію за адресою: м. Кропивницький, вул. Ушакова, 2 в готелі «Турист», як того вимагає п. 32 Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020; копя закордонного паспорту на ім`я ОСОБА_1 № НОМЕР_2 ; інформативну згоду особи на проведення протиепідемічних та/або профілактичних заходів підписану ОСОБА_1 13.04.2020.

Статтею 44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Кабінетом Міністрів України відповідно до статті 29 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 прийнято постанову «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 № 211 (далі Постанова КМ України від 11.03.2020 № 211), до якої згодом неодноразово вносилися відповідні зміни.

Постанова КМ України від 11.03.2020 № 211 також містить затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.04.2020 № 262 Порядок проведення обов`язкової госпіталізації осіб, які здійснюють перетин державного кордону, до обсерваторів (ізоляторів) (далі - Порядок).

При цьому, судом відзначається, що до Постанови КМ України від 11.03.2020 № 211 Постановою КМ від 29.03.2020 № 241, яка набрала чинності 31.03.2020, було внесено зміни, зокрема, доповнено пунктом 32 наступного змісту: особи, що відвідували країни/регіони із місцевою передачею вірусу в громаді (крім водіїв та обслуговуючого персоналу вантажних транспортних засобів, членів екіпажів повітряних і морських, річкових суден, членів поїзних і локомотивних бригад, якщо немає підстав вважати, що вони були в контакті з особою, хворою на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2), вважаються такими, що мали контакт з хворим на зазначену хворобу, і підлягають обов`язковій обсервації (ізоляції) протягом 14 днів після перетину державного кордону у спеціалізованих закладах, які визначаються Київською міською, обласними державними адміністраціями.

Поряд з цим, Постановою КМ України від 02.04.2020 № 255, яка набрала чинності 04.04.2020, Постанова КМ України від 11.03.2020 № 211 була викладена у новій редакції, в якій відсутній пункт «32».

Крім того, відзначається, що і на час подій, викладених у протоколі, які відбулися 18.04.2020, Постанова КМ України від 11.03.2020 № 211 також не містила пункту «32».

Таким чином, суд констатує невідповідність кваліфікації дій ОСОБА_1 , викладеної в протоколі про адміністративне правопорушення об`єктивній стороні адміністративного правопорушення, яке ставиться останній у вину - ч. 1 ст. 43 КУпАП, адже Постанова КМ України від 11.03.2020 № 211, в редакції чинній на час події інкримінованого правопорушення, не містила пункт «32», порушення якого ставиться у вину ОСОБА_1 .

За змістом статей 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Враховуючи викладене відзначається, що суд, в силу наданих йому повноважень, не може самостійно розкривати зміст правопорушення, яке ставиться особі у провину, та перекваліфіковувати дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, беручи до уваги наведений недолік протоколу, який не може бути усунений під час судового розгляду, а отже й відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП. На підставі чого суд приходить до висновку про відсутність підстав для притягнення останньої до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyevaу Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelinу Russia» заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Згідно з пунктом 4 Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України(частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Слід також зауважити, що право на справедливий суд гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прийнятою Радою Європи 04.11.1950, ратифікованою Україною 17.07.1997, відповідно до неї суд встановлює обґрунтованість будь-якого висунутого проти особи обвинувачення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, враховуючи відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення, в зв`язку з чим провадження в даній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 251, 280, 283, 284, 287 КУпАП,

постановив:

провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови, - без змін, чи зміні постанови.

Суддя Олексій Іванович Майданніков