Справа № 219/2750/20
Провадження № 3/219/1144/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2020 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

судді Лапченко О.М.,

за участі секретаря Андрусенка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області адміністративний матеріал у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фізична особа підприємець, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КпАП України,

встановив:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 732339, 20.03.2020 року о 15.30 годині ОСОБА_1 , будучи фізичною особою підприємцем, в магазині з продажу автозапчастин, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , не припинила роботу закладу та здійснювала продаж автозапчастин, чим порушила вимоги п.3 п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», відповідно до якого у зв`язку з встановленням з 12 березня 2020 року до 3 квітня 2020 року на усій території України карантину з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 року до 3 квітня 2020 року було заборонено роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що вона є фізичною особою - підприємцем та їй належить магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , їй відомо, що наразі на всій території України встановлений карантин. 20.03.2020 року магазин був зачинений, вона знаходилась в магазині, оскільки проводила прибирання приміщення, через деякий час прийшла її донька та вони разом прибирали в приміщенні магазина, потім прийшли працівники поліції та склали відносно неї протокол про вчинення адміністративного правопорушення. В той день до магазину покупці не приходили, магазин ніхто не відвідував, вона не здійснювала продаж автозапчастин, магазин був зачинений. Зазначила, що вона не порушувала правил карантину, оскільки магазин офіційно не працював, свідка, який нібито дав пояснення щодо роботи магазину, вона ніколи не бачила. Просила закрити провадження по справі у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КпАП України, у зв`язку з відсутністю у її діях складу правопорушення.

Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, прийшов до наступних висновків.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ст. 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до п.п. 3 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, (зі змінами від 16 березня 2020 року) забороняється з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 року до 3 квітня 2020 року робота суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту.

До суду направлений адміністративний протокол серії АПР18 № 732339 від 20.03.2020 року, згідно якого 20.03.2020 року о 15.30 годині ОСОБА_1 , будучи фізичною особою підприємцем, в магазині з продажу автозапчастин, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , не припинила роботу закладу та здійснювала продаж автозапчастин, чим порушила вимоги п.3 п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Між тим, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 року № 239 «Зміни, що вносяться до актів Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» - із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2020 року № 215» підпункти 3 і 4 викладені в іншій редакції, згідно якої до 24 квітня 2020 року заборонена робота суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім: торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами, пестицидами та агрохімікатами, насінням і садивним матеріалом, засобами зв`язку за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів.

Судом встановлено, що до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не долучено доказів, на підставі яких суд мав би можливість вирішити питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, зокрема відомостей на підтвердження того, що ОСОБА_1 , яка є суб`єктом господарювання, не припинила роботу магазину та дійсно здійснювала продаж товарів.

До протоколу на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, працівником Бахмутського ВП не було надано пояснення відвідувачів магазину, згідно яких ОСОБА_1 дійсно здійснювала продаж товарів.

До матеріалів справи долучені пояснення свідка ОСОБА_2 , відповідно до яких зазначено, що останній 20.03.2020 року об 11.00 годині в магазині «Автостиль» хотів придбати риболовні снасті, однак жодного товару не придбав, та чому магазин був відчинений йому невідомо.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вказала, що вона не здійснювала торгівлю товарами, а знаходилась в магазині та проводила прибирання приміщення.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , яка є донькою ОСОБА_1 , пояснила, що вона дійсно 20.03.2020 року знаходилась в магазині «Автостиль», разом зі своєю матір`ю проводили генеральне прибирання приміщення, магазин офіційно був зачинений. Відвідувачі в магазин не заходили.

Також в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні й інші відомості, необхідні для вирішення справи, зокрема: не вказано, що саме продала ОСОБА_1 , які автозапчастини, та не зазначено особу, якій продала товар, також не зазначено прийом яких саме відвідувачів здійснювала ОСОБА_1 . Крім того кошти і товари, які є предметом вчинення адміністративного правопорушення, не вилучалися.

В судове засідання неодноразово викликався свідок ОСОБА_2 з метою допиту його щодо наданих ним письмових пояснень, однак до суду останній не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд позбавлений можливості перевірки фактів, вказаних в письмових поясненнях останнього, враховуючи, що суд досліджує докази безпосередньо.

Що стосується фото, доданого до протоколу, то суд не бере його до уваги, оскільки з вказаного фото не зрозуміло коли виконана світлина, яким технічним пристроєм та невідоме місце фотозйомки.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі, фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується). Суд зауважує, що рішення у справі «Карелін проти Росії» набрало законної сили.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 732339 від 20.03.2020 року, не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Оскільки суд не має право самостійно збирати докази по справі, які підтверджують виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, оцінивши надані суду докази, вважає за необхідне провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 44-3, 247, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КпАП України, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя О. М.Лапченко