Єдиний унікальний номер 448/107/20
Провадження № 3/448/69/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.05.2020 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Кічак Ю.В., при секретарі Керницькій Л.М., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника - адвоката Швеця Д.Ю., розглянувши матеріали справи, що надійшли з Головного управління Держпраці у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, фізичної особи-підприємця,

за ч.3 ст.41 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Мостиського районного суду Львівської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЛВ 4620/476/АВ/П/ПТ від 10.12.2019р., складеного інспектором праці Лизан М.О., відомо, що під час інспекційного відвідування приміщення продовольчого магазину у фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (юридична адреса: АДРЕСА_1 ; фактична адреса АДРЕСА_2 ) за фактичною адресою АДРЕСА_2 виявлено факт допуску 20.11.2019р. ОСОБА_2 до роботи продавця продовольчих товарів без належного оформлення трудових відносин (наказу про прийняття на роботу, трудового договору, табелів обліку робочого часу, відомостей про нарахування та виплату заробітної плати).

Вказано, що такими своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги ч.1 та ч.3 ст.24 КЗпП та Постанови КМУ №413 та в її діях міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини у вчиненні зазначеного правопорушення не визнала. Пояснила, що працює одноосібно, без найманої праці. У зазначений день 20.11.2019р. попросила свою родичку та знайому ОСОБА_2 залишитись в приміщенні магазину, оскільки їй ( ОСОБА_1 ) необхідно було відлучитися в Мостиський РЕМ. Магазин не закривала, оскільки в цей день мали привезти товар. До виконання будь-якої роботи, в тому числі до продажу продовольчих товарів, ОСОБА_2 не допускала і така продажу товару не здійснювала.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Швець Д.Ю. в судовому засіданні просив закрити справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.41 КУпАП відносно ОСОБА_1 , на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, із тих підстав, що вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення серії ЛВ 4620/476/АВ/П/ПТ від 10.12.2019р. не відповідає дійсності, оскільки присутня в приміщенні магазину ОСОБА_2 продажем товару не займалася, факту продажу товаром не зафіксовано, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що ФОП ОСОБА_1 допустила до роботи працівника без укладення трудового договору.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 , будучи попереджена про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України, пояснила, що 20.11.2019р. близько 11.00 год. ОСОБА_1 попросила її наглянути за магазином в с.Заріччя Мостиського району, оскільки їй необхідно було відлучитися в м.Мостиська, а до магазину мали доставити товар. Після отримання товару, вона (свідок) мала зачинити магазин. В подальшому, в тому числі під час відвідування магазину інспектором праці, знаходилася в приміщенні магазину та чекала на доставку товару, продажем товару не займалася. В трудових відносинах з ОСОБА_1 не перебуває, будь-якої винагороди не отримує.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника-адвоката Швеця Д.Ю., показання свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в її вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з положень ст.7 КУпАП, забезпечення законності при застосуванні заходів адміністративного примусу передбачає не тільки наявність законних підстав для застосування адміністративного стягнення, але і дотримання встановленого законом порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У відповідності до диспозиції ч.3 ст.41 КУпАП, відповідальність особи за вказаною статтею настає у разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Отже, визначальним для наявності складу даного правопорушення є фактичний допуск працівника до роботи, тобто до виконання функціональних обов`язків, які передбачає той чи інший рід занять та оплата праці за її виконання.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , такій інкримінується вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП, - «фактичний допуск ОСОБА_2 до роботи як продавця продовольчих товарів без оформлення трудового договору, наказу про прийняття на роботу і.т.і». На підтвердження вчинення зазначеного правопорушення до протоколу додано акт інспекційного відвідування №ЛВ4620/476/АВ від 21.11.2019р., письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а також фотознімок перебування ОСОБА_3 (ім`я особи зазначено невірно, вірно - ОСОБА_4 в приміщенні магазину. При цьому, сам факт перебування ОСОБА_2 в приміщенні магазину не може, як вважає суд, бути доказом того, що така особа виконувала роботу як працівник.

Як вбачається із матеріалів справи, будь-яких інших доказів на підтвердження того, що ФОП ОСОБА_1 допустила ОСОБА_2 до роботи продавця товарів без укладення трудового договору, в тому числі доказів фактичного здійснення зазначеною особою як продавцем продажу товарів до протоколу не додано. В ході судового розгляду також не здобуто будь-яких інших доказів, які б вказували про порушення ОСОБА_1 вимог ч.1 та ч.3 ст.24 КЗпП та Постанови КМУ №413.

Отже, враховуючи наведене, суд вважає, що ознаки адміністративного правопорушення, яке на думку інспектора праці, вчинила ОСОБА_1 , не віднайшли свого підтвердження в судовому засіданні належними та достатніми доказами.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25). У справі «Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 06.12.1988 зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати, як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення. Однак, достовірність доказів, які є сумнівними та відсутність доказів зібраних особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення є неприпустимою, оскільки суперечить позиції ЄСПЛ та порушує презумпцію невинуватості особи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що сукупність досліджених у даній справі доказів не є достатніми для висновку про те, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП, - фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Враховуючи вищенаведене, керуючись принципом презумпції невинуватості, згідно якого, крім іншого, усі сумніви мають трактуватись на користь особи, яка притягується до відповідальності, вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки у відповідності до ст.40-1 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, то суд вважає, що у даному випадку відсутні підстави для стягнення такого із ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 1, 9, 245, 247, 251, 252, 280, 283-285, 294-295 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.41 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення через Мостиський районний суд Львівської області до Львівського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.В.Кічак

Постанова набирає законної сили «___» ______________ 20__ р.

Суддя Ю.В.Кічак