КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№33/824/204/2020 Постанова винесена суддею Агафоновим С.А.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пилипківці Новоушицького району Хмельницької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, працюючого бригадиром в ТОВ "ВДМ", зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який 14.01.2019 року Солом`янським районним судом м. Києва притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП до штрафу у розмірі 340 грн.,

на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19 листопада 2019 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19 листопада 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі шістсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно з постановою, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №125958 від 14.10.2019 року, 14.10.2019 року о 03 год. 20 хв. по вул. Митрополита Василя Липківського, 1 в м. Києві ОСОБА_1 керував транспортним засобом «КІА», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей, що не реагують на світло, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважаючи постанову суду незаконною та такою, що ухвалена з порушенням норм ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, просить її скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судом першої інстанції було поверхнево розглянуто дану справу та не було здійснено повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції у даному випадку, не допитавши свідків та поліцейських у судовому засіданні, всупереч позиції Пленуму ВСУ, ЄСПЛ та положенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, допустив спрощений підхід при вирішенні справи щодо нього.

Також вказує, що наявність складу правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, існує за одночасної наявності таких обставин: в особи, яка керує транспортним засобом, наявні ознаки сп`яніння; водій відмовляється від проходження відповідно до встановленого порядку огляду; відмова зафіксована в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному в присутності двох свідків. Однак, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, ознаки сп`яніння у нього взагалі не встановлювалися, і з відеозаписів з нагрудних камер поліцейських вбачається, що у нього не було наявних ознак сп`яніння та те, що працівниками поліції такі ознаки не встановлювалися. Тому, оскільки ознаки сп`яніння у нього були відсутніми, то направлення на огляд на стан сп`яніння є протиправним і у нього не виникло обов`язку його проходження.

Крім цього, зазначає, що поліцейськими при оформленні адміністративних матеріалів було зауважено, що він має законне право відмовитись від проходження огляду та пройти його самостійно, звернувшись згодом до лікаря-нарколога самостійно з незалежним зверненням, що відображено у відеозаписі з нагрудних камер працівників поліції. Таким чином, фактично, поліцейським видано адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, за його законне право. Вищевказані обставини свідчать про провокацію з боку працівників поліції до вчинення адміністративного правопорушення громадян з метою їх подальшого викриття, але відповідна практика ЄСПЛ свідчить про недопустимість підбурювання з боку поліції з метою подальшого викриття порушника та порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_1 на підтримку доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Проте, ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 належним чином не виконані.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить по справі постанову, яка, серед іншого, повинна містити опис обставин, установлених при розгляді справи.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, суд першої інстанції в порушення вимог ч. 2 ст. 283 КУпАП, виклав лише обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №125958 від 14.10.2019 року, а обставини адміністративного правопорушення, які суд установив під час розгляду справи, у постанові щодо ОСОБА_1 відсутні.

Оскільки суддя місцевого суду, при ухваленні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , грубо порушив норму процесуального права, а саме ч. 2 ст. 283 КУпАП, то такапостанова судді, як постановлена з істотним порушенням вимог процесуального законодавства не може бути визнана законною та підлягає скасуванню.

За результатами розгляду апеляційної скарги та перевірки матеріалів справи слід прийняти нову постанову, якою встановити такі обставини вчинення адміністративного правопорушення, а саме, 14.10.2019 року о 03 год. 20 хв. по вул. Митрополита Василя Липківського, 1 в м. Києві ОСОБА_1 керував автомобілем «КІА», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказані обставини підтверджуються даними, що зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, який складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, підписано відповідною посадовою особою, ОСОБА_1 та свідками, а також поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , якими засвідчено факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

До того ж факт пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, у зв`язку з наявністю у працівників поліції обґрунтованої підозри про керування ним автомобілем в стані наркотичного сп`яніння та його відмови від проходження огляду на стан такого сп`яніння, підтверджується і відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, відповідно до якого, ОСОБА_1 працівниками поліції пропонувалося пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, однак ОСОБА_1 від проходження такого огляду категорично відмовився, вказуючи, що йому потрібно на вокзал.

При розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 не встановлено інших фактичних обставин, які б спростовували вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стосовно доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що в діях працівників поліції вбачалося підбурювання до вчинення адміністративного правопорушення, то суд апеляційної інстанції вказані доводи не бере до уваги, оскільки вони спростовуються даними відеозапису з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, з якого вбачається, що інспектором патрульної поліції Цьоці С.В. було роз`яснено, що у разі відмови від проходження огляду буде складено протокол про адміністративне правопорушення, який буде розглядатися судом, і сам ОСОБА_1 проти цього не заперечував, а лише з`ясовував, чи може він в подальшому самостійно пройти огляд, право на що працівниками поліції не заперечувалось.

А отже, доводи ОСОБА_1 про провокацію вчинення правопорушення з боку працівників поліції суд апеляційної інстанції вважає надуманими і розцінює як намагання уникнути відповідальності за вчинене.

Також слід критично віднестися до доводів ОСОБА_1 про те, що працівниками поліції не встановлювалися ознаки наркотичного сп`яніння, оскільки вони суперечать даним відеозапису, відповідно до якого працівник поліції вказав на наявність виявлених у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, які йому було озвучено, а саме, що зіниці очей не реагують на світло, порушення координації рухів та мови, а також і поведінка, що відповідає обстановці, що й стало підставою для пропозиції пройти у лікаря-нарколога огляд на стан наркотичного сп`яніння, від чого ОСОБА_1 категорично відмовився.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Оскільки ОСОБА_1 не виконав вимоги п. 2.5 ПДР, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, вважаю доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи, що на час розгляду справи судом апеляційної інстанції сплинули, передбачені ст. 38 КУпАП, строки накладення адміністративного стягнення, провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, а відтак, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19 листопада 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, скасувати.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і провадження у справі закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Горб І.М.