ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження 33/821/257/20 Справа № 700/149/20 Головуючий по 1 інстанції Яценко Г.М.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАПДоповідач в апеляційній інстанції Соломка І.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2020 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., при секретарі Бєлан О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №700/149/20 відносно ОСОБА_1 , що надійшли з Лисянського районного суду Черкаської області за апеляційною скаргою захисника Бесараба В.М. ,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Лисянського районного суду Черкаської області від 09 квітня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 420,40 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 24.02.2020, о 18:03 год. у с.Почапинці, Лисянського району, Черкаської області по вул. Нечуя Левицького, керував автомобілем «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , із ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Згідно висновку медичного огляду №5 від 24.02.2020 ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, захисник ОСОБА_1 - Бесараб В.М. подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати, а провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що слухання справи відбулося без участі ОСОБА_1 та захисника Бесараб В.М., незважаючи на наявність клопотання про відкладення розгляду справи, чим порушено право ОСОБА_1 на захист. Вказує, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Зазначає, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, і покази свідків не підтверджують вказаного факту. Крім того, на показаннях ОСОБА_1 міститься підпис виконаний не ним.

Заслухавши думку апелянта - захисника Бесараба В.М. та ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу, просили її задовільнити, перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані, але не в повній мірі.

Висновок районного суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Обґрунтування невинуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі захисника Бесараба В.М., є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 398521 від 24.02.2020, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 24.02.2020, о 18:03 год. у с.Почапинці, Лисянського району, Черкаської області по вул. Нечуя Левицького, керував автомобілем «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , із ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Згідно висновку медичного огляду №5 від 24.02.2020 ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 а ПДР України(а.с. 1);

- показаннями ОСОБА_1 , які він давав 24.02.2020 працівникам поліції, та вказував, що 24.02.2020 він вживав алкогольні напої, після чого близько 17.00 години між ним та його дружиною виникла сварка, остання вибігла з подвір`я, а він сів за кермо автомобіля «Mercedes-Benz» та поїхав у справах. Коли він повертався на свою вулицю - його автомобіль зупинили працівники поліції на запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, який було проведено в Лисянській ЦРЛ та складено адміністративні матеріали (а.с. 2);

- показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вказували на те, що водій автомобіля «Мercedes-Benz» ОСОБА_1 в їх присутності відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», та погодився пройти такий огляд в Лисянській ЦРЛ (а.с. 3,5);

- показаннями свідка ОСОБА_4 , яка була черговим лікарем та проводила огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння в Лисянській ЦРЛ за допомогою приладу «Алконт», покази якого були 2,3 ‰, пояснила, що останній під час проведення огляду поводив себе агресивно (а.с. 4);

- показаннями свідка ОСОБА_5 , який вказував на те, що 24.02.20 близько 17 год. між його батьком ОСОБА_1 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, та матір`ю виник конфлікт, який закінчився після того, як мати вийшла з території домоволодіння (а.с. 6);

- даними відеозапису з нагрудних відеокамер поліцейського з якого вбачається, що з початку проведення відеофіксації автомобіль ОСОБА_1 знаходився на проїжджій частині ґрунтової дороги з ввімкненим двигуном і світлом фар, та сам ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля. Найближчі домоволодіння знаходилися за кілька десятків метрів від автомобіля. ОСОБА_1 в присутності свідка погодився пройти огляд в Лисянській ЦРЛ, де постійно наголошував на тому, що вживав алкогольні напої. Також на відео зафіксовано, як ОСОБА_1 в приміщенні чергової частини відмовляється від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення, мотивуючи це тим, що буде звертатися за правовою допомогою до захисника та знайомих в Лисянському районному суді з метою позитивного для нього вирішення даного питання. Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що працівники поліції безпідставно склали протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки він після поїздки до бару, де вживав алкогольні напої, повертаючись додому на своєму автомобілі, був зупинений працівниками поліції майже біля свого домоволодіння.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, а тому доводи апелянта про їх недопустимість є неспроможними.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, не узгоджуються з письмовими поясненнями останнього та даними відеозапису з нагрудної камери поліцейського, де ОСОБА_1 вказує на те, що він керував автомобілем «Mercedes-Benz» та був зупинений працівниками поліції. Крім того, автомобіль знаходився безпосередньо на проїжджій частині з ввімкненим двигуном та світлом фар, і в ньому окрім ОСОБА_1 , який був за кермом, нікого не було.

Апелянт вказує на те, що підпис в письмових поясненнях ОСОБА_1 виконаний не ОСОБА_1 , однак згідно відеозапису, працівник поліції під час складання адміністративних матеріалів наголошує ОСОБА_1 , що його письмові пояснення будуть додані до протоколу про адміністративне правопорушення, з чим останній погодився та заперечень не висловлював. Крім того, підпис наявний в письмових поясненнях ОСОБА_1 візуально схожий на підпис, який виконаний ним в договорі про надання правової допомоги (а.с. 23), а тому доводи апелянта в цій частині апеляційний суд розцінює, як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним судом встановлено відсутність порушень вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за № 1413/27858, «Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованої в МЮ України 10.11.2015 № 1408/27853, та вимог КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому доводи апелянта в цій частині є необгрунтованими.

Крім того, вважаю, що судом апеляційної інстанції поновлено права ОСОБА_1 на захист, оскільки в суді апеляційної інстанції він особисто приймав участь разом з своїм захисником, апеляційним судом було проведено дослідження доказів по справі, а тому постанова місцевого суду з підстав, що ОСОБА_1 та його захисник не брали участі у розгляді справи судом першої інстанції, не може бути скасована, оскільки їх відсутність в суді першої інстанції, не вплинула на правильність прийнятого районним судом рішення по суті щодо ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому твердження апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставним.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, та особі правопорушника.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, а тому звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанову районного суду слід змінити, виключивши з її мотивувальної та резолютивної частини посилання суду на стягнення з ОСОБА_6 судового збору в сумі 420,40 грн., а в решті - постанову Лисянського районного суду Черкаської області від 09 квітня 2020 року необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника Бесараба В.М. - задовольнити частково.

Постанову Лисянського районного суду Черкаської області від 09 квітня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, - змінити в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частини постанови Лисянського районного суду Черкаської області від 09 квітня 2020 року посилання суду на стягнення з ОСОБА_1 судового збору в сумі 420,40 грн.

В решті постанову Лисянського районного суду Черкаської області від 09 квітня 2020 року, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка