Справа № 127/6724/20
Провадження № 33/801/329/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковальчук Л. В.
Доповідач: Сопрун В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Сопруна В.В.,

за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його адвоката Парпальос Вікторії Василівни,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 08 квітня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 08 квітня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Відповідно до постанови, 19 березня 2020 року о 09 годині 33 хвилин по вул. Пирогова, 154 в м. Вінниця водій ОСОБА_1 здійснював перевезення понад 10 пасажирів одночасно в автобусі (транспортний засіб «Богдан А-092» держаний номерний знак НОМЕР_1 ), який виконував регулярне пасажирське перевезення на міському автобусному маршруті, чим порушив встановлені постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 16 березня 2020 р. № 215 правила щодо карантину людей.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Апелянт вважає оскаржувану постанову необґрунтованою та такою, що ухвалена без урахування всіх обставин справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що зміни внесені до постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 16 березня 2020 року № 215 набрала чинності лише 17 березня 2020 року, а тому законодавством не визначено механізму дій водія у випадку порушення обмежень пасажирами.

Також, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги його письмові пояснення, в яких він вказав, що не знав про існування обмежень.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його адвокат Парпальос В.В. підтримали доводи апеляційної скарги.

Переглянувши справу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

За приписами ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції, розглядаючи справу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, в повній мірі дотрималася вимог закону.

Як встановлено судом першої інстанції, 19 березня 2020 року о 09 годині 33 хвилин по вул. Пирогова, 154 в м. Вінниця водій ОСОБА_1 здійснював перевезення понад 10 пасажирів одночасно в автобусі (транспортний засіб «Богдан А-092» держаний номерний знак НОМЕР_1 ), який виконував регулярне пасажирське перевезення на міському автобусному маршруті, чим порушив встановлені постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 16 березня 2020 р. № 215 правила щодо карантину людей.

Факт порушення правил щодо карантину людей апелянтом заперечується.

В своїх поясненнях апелянт зазначає, що порушення відбулось в перший день, коли почали діяти обмеження і пасажири ще не усвідомили необхідність обмежень. Крім того, апелянт зазначає, про те, що перевозити більше 10 осіб не можна, він не знав.

Проте, такі доводи ОСОБА_1 є непереконливими.

Згідно з п.п. 3 п. 4 ч. 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 р. №211(в редакції, викладеній у постанові Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211» від 16 березня 2020 р. № 215), з 12 год. 00 хв. 18 березня 2020 р. до 03 квітня 2020 р. заборонено перевезення понад 10 пасажирів одночасно в автобусах, які виконують регулярні пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах в режимі маршрутного таксі.

Так, положеннями ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Отже, не дотримавшись передбачених заборон щодо перевезення пасажирів, ОСОБА_1 порушив встановлені постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 16 березня 2020 р. № 215 правила щодо карантину людей, тобто в його діях наявний склад адміністративного правопорушення.

Досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, ґрунтується на належних і допустимих доказах.

Таким чином, ОСОБА_1 повинен був дотриматися заборон щодо обмеження кількості пасажирів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 16 березня 2020 р. № 215. Не виконавши це, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП, яке не є малозначним. В той час, коли урядом здійснюються заходи, спрямовані на запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом ОСОБА_2 -CoV-2, ОСОБА_1 , здійснюючи пасажирські перевезення, нехтував встановленими обмеженнями.

Положеннями ст.ст. 23, 33 КУпАП регламентовано, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд вважає, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і мотивованим, відтак підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 08 квітня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького апеляційного суду В. В. Сопрун