Справа №461/3038/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2020 року м.Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Романюк В.Ф., за участю представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника митниці Лубоцького Б.І. розглянувши матеріали, які надійшли з Галицької митниці Держмитслужби про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил:

ОСОБА_2 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , серія і номер закордонного паспорта НОМЕР_1 , виданий 06.08.2018 року, орган, що видав 4624, ідентифікаційний номер невідомий,

за ст.472 Митного кодексу України, -

в с т а н о в и в :

02 лютого 2020 року близько 18 год. 40 хв. в зону митного контролю «червоний коридор» (вантажний напрямок) пункту пропуску «Краківець-Корчова» митного поста «Краковець» Галицької митниці Держмитслужби заїхав вантажний автомобіль марки «Mersedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_2 , напівпричіп марки «KOGEL SN24» реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням громадина ОСОБА_2 який переміщувався, згідно поданих товаросупровідних документів CMR 062624 від 31.01.2020р., INVOICE №16668 від 30.01.2020р., міжнародне вантажне відправлення «пиво» відправник: «Іn Bev» Belgium Route du Grand peuplier, 6 B-7110 Strepy- Bracquegnies, а одержувач: «PrJSC AbinBev Efes Ukraine» 30-v Fizkultury str., 03150 Kiev, Ukraine. Перед початком митного контролю громадянину ОСОБА_2 було видано для заповнення митну декларацію та роз`яснено митні правила. В ході проведення письмового декларування громадянин України ОСОБА_2 заявив про відсутність у нього товарів, що підлягають обов`язковому письмовому декларуванню. Після перевірки заявлених відомостей та завірення митної декларації штампом "Під митним контролем №180», під час проведення митного огляду в кабіні транспортного засобу та в ящиках для речей без ознак приховування виявлено незадекларовані за встановленою формою товари, а саме: мобільні телефони, нові в упаковці виробника без ознак користування «Xiaomi Redmi Note 8 Pro» - 20 шт., мобільні телефони, нові в упаковці виробника без ознак користування «Xiaomi Redmi Note 8» - 40 шт., мобільні телефони, нові в упаковці виробника без ознак користування «Xiaomi Redmi Note 8 t» - 40 шт., мобільні телефони, нові в упаковці виробника без ознак користування «Xiaomi Redmi 7a» - 60 шт., навушники бездротові «Apple Air Pods» - 120 шт., ноутбуки «Acer Predator» - 2 шт., ноутбук т.м. «Dell» - 1 шт., ноутбуки «Razer Blade» - 2 шт. Під час надання письмових пояснень громадянин України ОСОБА_2 зазначив, що взяв товар в Республіці Польща з метою перевезення в Україну. Документів, що підтверджують вартість товару громадянин України ОСОБА_2 , до митного оформлення не надав.

Відповідно до ст. 257 Митного Кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Таким чином, на думку працівників митниці, громадянин України ОСОБА_2 переміщував через митний кордон України товар шляхом недекларування тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування та кількість) про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , органом митниці кваліфіковано за ст.472 МК України.

У судовому засіданні представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 надав пояснення аналогічні викладеним у попередньо поданих запереченнях на протокол про порушення митних правил. Зазначив, що з висновком Галицької митниці Держмитслужби щодо наявності складу порушення митних правил у діях ОСОБА_2 не погоджується з огляду на наступне. Вказує, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 не виступав в якості декларанта товарів, які переміщував виключно як водій транспортного засобу, останній не є власником товарів або особою уповноваженою на декларування власником товарів. У зв`язку з цим ОСОБА_2 не може нести відповідальність за ст. 472 МК України, оскільки при досліджених обставинах не є суб`єктом цього правопорушення. Звертає увагу на те, що в матеріалах справи про порушення митних правил наявний доказ, а саме пояснення ОСОБА_2 , в яких останній повідомив, що в Республіці Польща, на стоянці його попросили перевезти товар в м. Львів. А тому вважає, що ОСОБА_2 повідомив посадових осіб митних органів, що не являється власником товару. Також вказує, що в матеріалах прави про порушення митних правил відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_2 є уповноваженою особою власника товарів на декларування таких. На підтвердження своїх доводів представником надано invoice (рахунки-фактури) з офіційним перекладом: invoice №ЕС100025 від 20.01.2020 року, invoice №ЕС100121 від 08.01.2020 року, invoice №ЕС100027 від 07.01.2020 року, які підтверджують що власником товару, недекларування якого ставиться у вину особі, яка притягається до адміністративної відповідальності є громадянин України ОСОБА_4 . Також, представником зазначено, що в діях ОСОБА_2 відсутня суб`єктивна сторона, як обов`язковий елемент складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 472 МК України, оскільки ОСОБА_2 товар в автомобілі не приховував, добровільно обрав смугу руху «червоний коридор», в усному порядку повідомив наявну у нього інформацію про товар, що перевозить та на вимогу інспектора митного оформлення заповнив митну декларації для письмово декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України для особистих, сімейних, та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності, що свідчить про його намір задекларувати товар, а також про відсутність, у останнього, умислу недекларування товару. Також, представником зазначається, що акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 03.02.2020 року є неналежним та недопустимий доказом, а від так такий не може братися до уваги при розгляду даної справи, а також не може бути доказом тих чи інших обставин, оскільки такий складений без дотримання вимог законодавства України, а саме порушено порядок проведення індефікаційного огляду, огляд проводився більше 24 год. без заміни посадової особи, яка проводила огляд, відсутні будь-які належні та допустимі докази щодо належного прийняття та оформлення рішення про проведення огляду з підстав передбачених законодавством, а також надання посадовій особі митного органу доручення про проведення огляду. Вважає, що експертиза, яка проведена підрозділом ДФС України, не є належним та допустимим доказом у справі, оскільки експертом досліджувалась лише частина товару та встановлюваласявартість товарів, які не вилучалися в такій кількості згідно протоколу про порушення митних правил №0361/20900/20 від 03.02.2020 року, а сам висновок не відповідає вимогам законодавства. Також зазначає, що в матеріалах справи містяться розбіжності щодо найменування товарів, за недекларування яких митний орган обґрунтовує порушення митних правил, що свідчить про належне дослідження та не встановлення усіх обставини справи. Посилаючись на викладені обставини просив суд закрити провадження по справі за відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, а вилучений митним органом товар повернути власнику товару.

Представник митниці проти закриття провадження у справі заперечив. Зазначив, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, що стверджується матеріалами справи. Просив суд визнати ОСОБА_2 винним в вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.

Заслухавши пояснення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , думку представника митниці, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 486 Митного кодексу України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАПадміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ст.458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.

Згідно ч. 1 ст.495 Митного кодексу України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1ст. 489 Митного кодексу України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.472 Митного кодексу України відповідальність настає за дії, спрямовані на недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Згідно ст. 257 Митного кодексу України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмово, усно, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Суд встановив, що 02.02.2020 року близько 18 год. 40 хв. в зону митного контролю «червоний коридор» (вантажний напрямок) пункту пропуску «Краківець-Корчова» митного поста «Краковець» Галицької митниці Держмитслужби заїхав вантажний автомобіль марки «Mersedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_2 , напівпричіп марки «KOGEL SN24» реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням громадина ОСОБА_2 , який переміщувався, згідно поданих товаросупровідних документів CMR 062624 від 31.01.2020 р., INVOICE №16668 від 30.01.2020р., міжнародне вантажне відправлення «пиво» відправник: «ІnBev» Belgium Route du Grand peuplier, 6 B-7110 Strepy - Bracquegnies, а одержувач: «PrJSC AbinBev Efes Ukraine» 30-v Fizkultury str., 03150 Kiev, Ukraine.

В ході проведення письмового декларування громадянин України ОСОБА_2 заявив про відсутність у нього товарів, що підлягають обов`язковому письмовому декларуванню. Після перевірки заявлених відомостей та завірення митної декларації штампом "Під митним контролем №180», під час проведення митного огляду в кабіні транспортного засобу та в ящиках для речей без ознак приховування виявлено незадекларовані за встановленою формою товари, а саме: мобільні телефони, нові в упаковці виробника без ознак користування «Xiaomi Redmi Note 8 Pro» - 20 шт., мобільні телефони, нові в упаковці виробника без ознак користування «Xiaomi Redmi Note 8» - 40 шт., мобільні телефони, нові в упаковці виробника без ознак користування «Xiaomi Redmi Note 8 t» - 40 шт., мобільні телефони, нові в упаковці виробника без ознак користування «Xiaomi Redmi 7a» - 60 шт., навушники бездротові «Apple Air Pods» - 120 шт., ноутбуки «Acer Predator» - 2 шт., ноутбук т.м. «Dell» - 1 шт., ноутбуки «Razer Blade» - 2 шт.

Під час надання письмових пояснень громадянин України ОСОБА_2 зазначив, що взяв товар в Республіці Польща з метою перевезення в Україну.

Таким чином, на думку працівників митниці, громадянин України ОСОБА_2 переміщував через митний кордон України товар шляхом недекларування тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування та кількість) про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

У зв`язку із чим, 03.02.2020 року державним інспектором відділу оперативного реагування УЗПК та ПМП Галицької митниці Держмитслужби Олійником А.Ф. складено протокол про порушення митних правил №0361/20900/20 відносно ОСОБА_2 за ст. 472 Митного кодексу України.

На підтвердження, інкримінованого ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ст.472 МК України митним органом надані такі документи: протокол про порушення митних правил №0361/20900/20 від 03.02.2020 року, пояснення громадянина ОСОБА_2 , митну декларацію, акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 03.02.2020 року, протоколом про одержання проб і зразків для проведення експертизи від 08.03.2020 року, постанова про взяття проб і зразків від 05.03.2020 року, постанова про призначення експертизи від 11.03.2020 року, висновок № -0155 від 30.03.2020 року.

Проаналізувавши наведені в протоколі про порушення митних правил, обставини та додані до справи документи, суд звертає увагу на наступне.

Статтею 335 Митного кодексу України визначено, які документи, декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, надають органу доходів і зборів в паперовій або електронній формі.

Суб`єктом правопорушення, визначеного ст. 472 МК України є декларант.

Відповідно ст.265 Митного кодексу України, декларантами мають право виступати:

1) при переміщенні товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України або при зміні митного режиму щодо товарів на підставі зовнішньоекономічного договору, укладеного резидентом, - резидент, яким або від імені якого укладено цей договір;

2) в інших випадках - особа, яка відповідно до законодавства України має право вчиняти щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення юридично значущі дії від свого імені.

2. Декларантами можуть бути тільки резиденти, крім випадків переміщення через митний кордон України:

1) громадянами - особистих речей, транспортних засобів особистого користування та інших товарів для особистих, сімейних чи інших потреб, не пов`язаних із здійсненням підприємницької діяльності;

2) особами, які мають пільги згідно із статтями 383-386, 388, 389, 391, 392 цього Кодексу, - товарів, у зв`язку із ввезенням яких на митну територію України та вивезенням їх за межі цієї території такі пільги надаються;

3) представництвами іноземних фірм - товарів, що не підлягають відчуженню та призначені для службового користування цих представництв при декларуванні у митні режими тимчасового ввезення, реекспорту, транзиту, а також імпорту щодо товарів, ввезених для власних потреб таких представництв;

4) іноземними перевізниками - товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються територією України прохідним транзитом;

5) інших випадків, коли відповідно до законодавства України нерезидент має право розпоряджатися товарами на митній території України.

3. Підприємства можуть бути декларантами, за умови перебування їх на обліку в митних органах України.

4. Громадяни можуть бути декларантами після досягнення ними 16-річного віку.

5. Декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

6. Декларування товарів, що належать громадянам, може здійснюватися цими громадянами або іншими громадянами, уповноваженими на це власниками зазначених товарів нотаріально посвідченими дорученнями.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України декларант - особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування.

Також, враховуючи стандартні правила п. 3.6, п. 3.7 та п.3.8 Додатка II до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, вчиненого 26.06.1999 в м. Брюсселі, до якого Україна приєдналася згідно із Законом України від 5.10.2006 № 227-V(далі - Протокол), національне законодавство визначає умови, за яких особа може виступати як декларант. Будь-яка особа, яка має право розпоряджатися товарами, має право виступати декларантом. Тобто декларантом може бути тільки особа, яка має чітко визначені повноваження щодо товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон та підлягають декларуванню, а також відповідно до зазначених повноважень реалізовує право на декларування. Декларант несе відповідальність перед митною службою за достовірність даних, представлених ним у декларації.

Матеріалами справи про порушення митних правих, підтверджено, що ОСОБА_2 повідомив посадових осіб митних органів, що не являється власником товару, що випливає із аналізу наданих письмових пояснень, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Також, в матеріалах справи, відсутні документи, що підтверджують право ОСОБА_2 вчиняти щодо товару, який переміщувався через митний кордон України без належного декларування, юридично значущі дії від свого імені чи на підставі визначених законом документів.

Таким чином, суд приймає до уваги покликання представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_2 не виступав в якості декларанта товарів, які переміщував виключно як водій транспортного засобу, останній не є власником товарів або особою уповноваженою на декларування власником товарів.

Також, в ході розгляду справи було встановлено, що власником вилученого товару є не ОСОБА_2 , а є інша особа, а саме ОСОБА_4 , на ім`я якого і були виписані invoice (рахунки-фактури): invoice №ЕС100025 від 20.01.2020 року, invoice №ЕС100121 від 08.01.2020 року, invoice №ЕС100027 від 07.01.2020 року, які в свою чергу підтверджують факт придбання громадянином України ОСОБА_4 товару, який у своїй кількості та асортименті відповідає тому товару, що вилучався згідно протоколу про порушення митних правил №0361/20900/20 від 03.02.2020 року.

Відповідно до ст. 251 Кодексу про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_2 не є декларантом, або уповноваженою ним особою, щодо товару зазначеному в даному протоколі про порушення митних правил і відповідно в даному випадку не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Відсутність суб`єкту як суб`єктивної ознаки правопорушення, свідчить про відсутність складу правопорушення, передбаченого ст. 472 Митного кодексу України.

Як встановлено Митним кодексом України до адміністративної відповідальності за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст.472 МК України, притягуються особи, які здійснили недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Таким чином, основним безпосереднім об`єктом є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України, які підлягають обов`язковому декларуванню.

Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи, яка полягає в незаявленні за встановленою формою точних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби, що підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні злочину чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.

Таким чином, обов`язковою кваліфікуючою ознакою складу даного адміністративного правопорушення є умисел на його вчинення.

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_2 . товар в транспортному засобі не приховував, він відкрито знаходився в ящиках для речей, добровільно обрав смугу руху «червоний коридор», повідомив наявну у нього інформацію про товар, що перевозить, що свідчить про його намір задекларувати товар, що перевозиться, а також про відсутність умислу недекларування товару.

Матеріалами справи не підтверджено умислу ОСОБА_2 на вчинення порушення митних правил, передбачених ст.472 МК України.

За змістомст.494 МК України, протокол про порушення митних правил є процесуальним документом, що засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити, зокрема, відомості щодо товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення та документів, вилучених згідно із статтею 511 цього Кодексу, дані про місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил особою, яка притягається до відповідальності та відносно якої складений протокол.

Отже, питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол про порушення митних правил, у діях конкретної особи суд вирішує в межах протоколу, складеного відносно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження.

Зазначене свідчить про те, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується із практикою та позицією ЄСПЛ.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що уповноваженою на складання протоколу особою Галицької митниці Держмитслужби при оформленні матеріалів про порушення митних правил не були дотримані вимоги закону. Органом митниці при складені протоколу, зазначено, що під час проведення митного огляду в кабіні транспортного засобу та в ящиках для речей без ознак приховування виявлено незадекларовані за встановленою формою товари, зокрема мобільні телефони, нові в упаковці виробника без ознак користування «Xiaomi Redmi Note 8», однак, у протоколі про порушення митних правил в переліку товарів, які тимчасово вилучені, відповідно до ст. 511 МК України, мобільні телефони, нові в упаковці виробника без ознак користування під найменуванням «Xiaomi Redmi Note 8» відсутні, при цьому, у такому протоколі вказується інформація про інший товар, а саме «Xiaomi Redmi 8», який не виявлявся в даному випадку. Таким чином, обставини викладені у протоколі не відповідають фактичним обставинам справи.

Митним органом у підтвердження вини ОСОБА_2 надано акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 03.02.2020 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 338 митного кодексу України, за результатами застосування системи управління ризиками огляд товарів, транспортних засобів комерційного призначення може бути ідентифікаційним - без розкриття пакувальних місць і без обстеження транспортного засобу, частковим - з розкриттям до 20 відсотків пакувальних місць і вибірковим обстеженням транспортного засобу та повним - з розкриттям до 100 відсотків пакувальних місць та поглибленим обстеженням транспортного засобу.

Матеріалами справи стверджено, що обсяг здійсненого огляду, органами митниці виконувався, як ідентифікаційний. Однак, при досліджені матеріалів справи встановлено, що органом митниці здійснено обстеження транспортного засобу, що за умови проведення ідентифікаційного огляду є неприпустимим. При цьому, митний огляд проводився з 21 год. 40 хв. 02.02.2020 року до 22 год. 20 хв. 03.02.2020 року, тобто більше 24 год. та матеріалами справи не підтверджено, що відбувалася заміна посадової особи, яка проводила огляд, у зв`язку із закінчення її робочого часу, що також є порушенням п.1.3 розділу ІІІ Порядку проведення огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2012 року № 1316.

Враховуючи наведене, суд вважає, що митним органом не надано належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_2 у інкримінованому йому правопорушенні.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

В рекомендації №R(91)1 Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до статті 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пунктом 3 ч.1ст.8 Митного кодексу України передбачено, що митна справа здійснюється на основі принципів: законності та презумпції невинуватості.

Згідно зіст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.527 Митного кодексу України у справі про порушення митних правил орган доходів і зборів або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов: 1) про проведення додаткової перевірки; 2) про накладення адміністративного стягнення; 3) про закриття провадження у справі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 Митного кодексу України.

На підставі положень ст.520Митного кодексу України та п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» витрати митниці та судовий збір стягненню не підлягають.

Товар, який був вилучений органом митниці підлягає поверненню власнику таких товарів, а саме ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст.7, 9, 247, 248, 249, 251, 257, 283-285 КУпАП, ст.ст. 370, 472, 487, 527, 528 Митного кодексу України, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.472 МК України відносно ОСОБА_2 , на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вилучений, відповідно до протоколу про порушення митних правил №0361/20900/20 від 03 лютого 2020 року, а саме: мобільні телефони, нові в упаковці виробника без ознак користування «Xiaomi Redmi Note 8 Pro» - 20 шт., мобільні телефони, нові в упаковці виробника без ознак користування «Xiaomi Redmi Note 8» - 40 шт., мобільні телефони, нові в упаковці виробника без ознак користування «Xiaomi Redmi Note 8 t» - 40 шт., мобільні телефони, нові в упаковці виробника без ознак користування «Xiaomi Redmi 7a» - 60 шт., навушники бездротові «Apple Air Pods» - 120 шт., ноутбуки «Acer Predator» - 2 шт., ноутбук т.м. «Dell» - 1 шт., ноутбуки «Razer Blade» - 2 шт. - повернути ОСОБА_4 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_4 ) або уповноваженій нею особі, після здійснення їх митного оформлення зі сплатою відповідних митних платежів, або для повернення вказаного товару на митну територію держави, з якої його було ввезено.

Постанова судді у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова, особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, митним органом, який здійснював провадження у цій справі протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.Ф. Романюк