Справа №150/147/20
Провадження по справі №3/150/68/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року с. Мазурівка

Суддя Чернівецького районного суду Вінницької області Цимбалюк Л.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Могилів Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 , громадянки України, непрацюючої

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №033171, складеного 08.03.2020 року поліцейським СРПП №2 Чернівецького ВП Могилів Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області Калкатином Р.А ОСОБА_2 , 08.03.2020 року о 23 год. 45 хв. по вул. Соборнійв с. Борівка Чернівецького району Вінницької області ОСОБА_1 керувала мопедом Xonda Dio без державного номерного знаку з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнина роти, нестійка хода). Від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду на предмет вживання алкоголю ОСОБА_1 відмовилася.

В протоколі зазначено, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, визнала. Однак, зауважила, що на той час діяти іншим чином в обстановці, що склалася вона не мала можливості. Пояснила, що 08 березня поточного року о 23 год. 30 хв. зателефонувала її племінниця ОСОБА_3 , яка просила приїхати на допомогу, оскільки, їй стало погано, головокружіння і неможливість самостійно пересуватися. ОСОБА_1 вживала того вечора алкогольні напої, однак, злякавшись за життя та здоров`я племінниці, вирішила терміново їхати для надання необхідної допомоги. Рухаючись по вулиці Соборній в с. Борівка Чернівецького району Вінницької області її зупинили працівники поліції.

Свідок ОСОБА_3 племінниця ОСОБА_1 суду пояснила, що пізно увечері 08.03.2020 року її стало погано, стан здоров`я погіршився, почались запаморочення голови, вона не могла самостійно пересуватися. З огляду на такий стан речей ОСОБА_3 будучи у безвихідному становищі, зателефонувала до своєї тітки ОСОБА_1 із проханням приїхати до неї для надання допомоги. Після цього вона знепритомніла, прийшовши до себе, побачила біля себе ОСОБА_1 із нашатирним спиртом.

Беручи до уваги покази ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_3 , дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про наступне.

ОСОБА_1 не могла діяти інакше в обстановці, що склалася 08 березня 2020 року, оскільки саме її допомога племінниці ОСОБА_3 , була крайнє необхідною, адже вирішувалось питання не лише про здоров`я людини, а про її життя. Слід врахувати також і те, що керування транспортним засобом ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння не завдало шкоди іншим учасникам дорожнього руху, а лише принесло позитивний результат врятовано життя людини, яке відповідно до частини 1 статті 3 Конституції України визнається в Україні найвищою соціальною цінністю.

Враховуючи вище викладені обставини, приходжу до висновку, що дія ОСОБА_1 (керування мопедомв стані алкогольного сп`яніння), за яку передбачено відповідальність КУпАП (ст.130 ч.1), не є адміністративним правопорушенням, так як вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожувала здоров`ю та життю людини.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В силу ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів правил України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а за змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом (ст.245 КпАП України).

Згідно з статтею 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

За змістом статей 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Статтею 18 КУпАП встановлено, що не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

У разі вчинення особою діяння у стані крайньої необхідності така особа не лише звільняється від адміністративної відповідальності, а такі дії взагалі не розглядаються як адміністративне правопорушення, оскільки в діянні немає ознаки вини.

Інститут крайньої необхідності покликаний сприяти підвищенню соціальної активності учасників суспільних відносин, є гарантією правового захисту людини, що бере участь у запобіганні шкоди правам громадян, інтересам держави й суспільства.

Судом враховується, що стан крайньої необхідності у ОСОБА_1 виник за наявності дійсної, реальної, а не уявної загрози здоров`ю та життю ОСОБА_3 на час звернення до неї з проханням про допомогу. З огляду на зазначене дії ОСОБА_1 були спрямовані виключно для усунення небезпеки, яка загрожує здоров`ю та життю людини, тому не являються протиправними, винними (умисними або необережними) діями та не можуть таким чином визнаватися адміністративним правопорушенням (проступком) в розумінні статті 9 КУпАП. Крім того, діями ОСОБА_1 не завдано шкоди, натомість її діями усунуто небезпека здоров`ю та життю неповнолітньої дитини.

Відповідно до п.4 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.

Дослідивши та оцінивши в сукупності всі обставини справи, керуючись законом та правосвідомістю, приходжу висновку про закриття провадження в справі в силу пункту 4 статті 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись п.4 ст.247, ст.280, ст.283, ст.284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку із вчиненням ним дії в стані крайньої необхідності.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено протягом десяти днів з дня винесення постанови.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк може бути поновлено органом, правомочним розглядати дану справу.

Суддя: Л.П. Цимбалюк