Справа № 183/1731/20
№ 3/183/1154/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2020 року м. Новомосковськ

суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Березюк В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ГУ ДПС у Дніпропетровській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, керівника ТОВ «Техноінокс», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП,

в с т а н о в и в :

01.03.2020 року ОСОБА_1 , як керівник ТОВ «Техноінокс», здійснив неналежний контроль за організацією бухгалтерського обліку на підприємстві, яке призвело до несвоєчасного подання платіжного доручення до установ банку на перерахування належного до сплати ПДВ, згідно з податкової декларації за січень 2020 року по терміну сплати 01.03.2020 року в сумі 53355 гривень 00 копійок. Загальна сума заборгованості станом на 01.03.2020 року склала 416670 гривень 76 копійок, яка фактично не погашена, чим порушено п.57.1 ст. 57, п.203.2 ст. 203 ПК України.

В суд ОСОБА_1 не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд вважає встановленою вину ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, на підставі наступних доказів, досліджених судом: протоколу про адміністративне правопорушення; податкової декларації з податку на додану вартість.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, а саме, несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Обставин, які пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

При накладенні стягнення, суд, керуючись ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність. За таких обставин, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 повинно бути застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на рівні мінімальної межі санкції ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, що у відповідності до ст. 23 КУпАП, буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

З цих же підстав суд не вбачає необхідності піддавати адміністративному стягненню в межах найбільшої санкції ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, а тому, з правопорушника слід стягнути на користь держави судовий збір.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 40-1, 163-2, 279, 280 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 85 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 420 гривні 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 дів з дня її винесення.

Постанова підлягає пред`явленню протягом трьох місяців.

Суддя В.В. Березюк