Справа № 372/1520/20
Провадження № 3-479/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

01 червня 2020 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Висоцька Г.В., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли від Обухівського відділу Національної поліції ГУ Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, працює в ПП «Обухівміськвторресурси», проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: суду невідомо,

за ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 226997 від 12.05.2020 року, ОСОБА_1 12.05.2020 року близько 11 год. 00 хв. по вул. Київська, буд. 130 в м. Обухів, керував транспортним засобом, будучи тимчасово обмеженим у праві керуванні транспортним засобом від 10.02.2020 року ВП № 55183030 Обухівським міськрайонним відділом ДВС Генерального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України. Своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення, яке передбачено ч. 3 ст. 126 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину заперечив, пояснивши, що він не знав про наявність заборони щодо себе, пов`язаної із обмеженням у праві керування транспортним засобом.

Після оголошення суддею постанови про обмеження у праві керування транспортним засобом від 10.02.2020 року у ВП № 551833030 ОСОБА_1 наголосив на необізнаність про її існування.

Дослідивши матеріали, додані до протоколу, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого. 3 ст. 126 КУпАП з наступних підстав.

Згідно вимог ч. 1 ст. 245, ст. 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За ч. 3 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Обов`язковою ознакою правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП є умисел на вчинення вказаного проступку.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.

Отже, ОСОБА_1 мав усвідомлювати протиправний характер своєї дії, передбачити шкідливі наслідки і бажати їх настання, а досліджені матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 було відомо про наявність тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

В судовому засіданні після оголошення суддею постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування транспортним засобом від 10.02.2020 року № ВП 55183030, доданої до матеріалів справи, ОСОБА_1 зазначив, що вперше до його відома доведений цей документ. Документ не містить відомостей, які б спростовували пояснення ОСОБА_1 (відмітка або розписка про вручення).

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008 року, заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, суд зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості щодо порушеного пункту Правил дорожнього руху, на підставі якого ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, яке передбачено ч. 3. ст. 126 КУпАП.

За таких обставин, керуючись положеннями ч. 3 ст. 62 Конституції України стосовно тлумачення сумнівів щодо доведеності вини на користь обвинуваченої особи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з чим відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст. 247 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП, відносно ОСОБА_2 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Г.В. Висоцька