Справа №461/2291/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2020 року суддя Галицького районного суду м. Львова Мисько Х.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 05 березня 2020 року о 10 годині 49 хвилин у м. Львові по вул. Городоцька, 46 керував транспортним засобом OPEL VIVARO д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагували на світло, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 та його представник в останнє судове засідання не прибули. Подали письмові заперечення, в яких вказали на те, що наявні матеріали по справі про адміністративне правопорушення не містять належних та допустимих доказів складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130КУпАП. Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що про існування протоколу серії ДПР18№082033 довідався зі значним запізненням і вважаю, що він став результатом маніпулювання подіями посадовою особою. 05 березня 2020 року о 10 годині 49 хвилин у м. Львові по вул. Городоцька, 46 керуючи транспортним засобом OPEL VIVARO д.н.з. НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем OPEL VEKTRA д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду. Співробітниця УПП у Львівській області ДПП Предун ОСОБА_2 , яка прибула на місце дорожньо - транспортної пригоди виконуючи її документування, з застосуванням Приладу Драгер Alcotest 6820 о 10 год. 55 хв. шляхом експрес тестування провела йому огляд на предмет наявності алкогольного сп`яніння. Дане тестування він пройшов добровільно без жодних зауважень чи застережень. Результат негативний 0,00 проміле. Інспектором було звернуто увагу на те що можливе ще і обстеження у умовах медичного закладу на предмет наявності наркотичного сп`яніння, але за існуючих обставин це не є обов`язковим. Перебування в стані будь якого сп`янінням на момент зазначених подій як і відмову від проходження освідування на предмет його наявності він категорично заперечує. Просили закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, про відсутність в діях громадянина ОСОБА_1 складу вищенаведеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2.9 Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

У відповідності до п. 9 Розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі-Інструкції), з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними (розділ ІІІ п. 22 Інструкції).

Згідно п. 6 Розділу ІІ Наказу № 1452/735 від 09 листопада 2015 року «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер Alcotest 6820. Тест був проведений о 10 годині 55 хвилин, результат негативний 0,00 проміле, що спростовує знаходження останнього в стані будь-якого сп`яніння.

Суд приймає до уваги, те, що актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, за підписом двох свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , стверджується, що прилад Драгер Alcotest 6820 показав 0,00 проміле в організмі ОСОБА_1 .

Тобто факт відсутності сп`яніння підтверджується даними отриманими з використанням спеціальних технічних засобів.

Відповідно до ч.1 ст.265-2 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України.

Актів огляду та тимчасового затримання транспортного засобу із зазначенням способу такого тимчасового затримання (блокування чи доставка на спеціальний майданчик за допомогою евакуатора) інспектором складено не було, що свідчить про те, що ОСОБА_1 не здійснював керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Також суд бере до уваги, що відповідно до положень передбачених ст. 266 КУпАП, співробітник поліції зобов`язана була, маючи підстави вважати, що водій ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, відсторонити його від керування транспортним засобом, чого не було зроблено.

Згідно п. 4 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 цього ж Кодексу передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп / 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідна позиція Конституційного Суду України узгоджується з правовим позиціям Європейського Суду з прав людини, практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ». Зокрема, у рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», Європейський Суд зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкове не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин. В свою чергу, у рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року ЄСПЛ визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що, якщо за вчинення адміністративного правопорушення, передбачена, крім іншого, така санкція, як позбавлення права керувати транспортним засобом, таке інкриміноване діяння має характер кримінального, що, в свою чергу, говорить про необхідність забезпечення і дотримання процедурних гарантій, визначених Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Практика Європейського Суду вказує на те, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, приходжу до висновку, що вина громадянина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення в ході розгляду справи є не доведеною.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи усе вищенаведене, а також беручи до уваги те, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, вважаю, що ОСОБА_1 не вчиняв порушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а відтак його слід звільнити від адміністративної відповідальності, у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення та складу адміністративного правопорушення в його діях, а провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо нього слід закрити.

Керуючись ст.ст.247, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення та складу адміністративного правопорушення в його діях, а провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо нього закрити.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через місцевий суд. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Х.М. Мисько