Роздільнянський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №: 511/334/20

Номер провадження 3/511/217/20

"20" травня 2020 р. Суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Гринчак С . І . за участю: особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Магери Р.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ст. 130 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:
ОСОБА_1 , повторно протягом року, а саме 24.02.2020 року о 08год.00хв., в с.Кучурган, по вул.П.Каплуна, по ґрунтовій дорозі вздовж прикордонної смуги, поблизу спостережної вежі №5, керував автомобілем ВАЗ210990-20, д/з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, різкий запах алкоголю з ротової порожнини) від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 130 КУпАП не визнав, пояснив, що дійсно він, 24.02.2020 року біля 08.00 годин їхав на власному автомобілі ВАЗ 210990-20 д/н НОМЕР_1 по вул.П.Каплуна с.Кучурган Роздільнянського району до водосховища, вздовж прикордонної поблизу спостережної вежі №5 350 метрів.Рухаючись по дамбі вздовж лиману його автомобіль вскочив у яму і з`їхав з ґрунтової дороги і застряг при тому так, що він, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які знаходились в автомобілі не могли його випхати.Зателефонувавши декільком знайомим, він зрозумів, що в найближчий час (до 2-х годин) їм на допомогу ніхто не приїде, тому вирішили випити пива на березі лиману. Приблизно через 20-30 хвилин до них під`їхали співробітники прикордонної служби і у зв`язку з тим, що до цього моменту він вчинив неправильні дії по відношенню до прикордонного знаку та вони стали вимагати від нього надати документи на автомобіль та документи, що посвідчують його особу. У зв`язку з тим, що між ними виник конфлікт, співробітники прикордонного загону затримали його та ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 і вдягнули на руки кайданки, обмеживши їх пересування, після чого викликали працівників поліції. Через 20-30хвилин приїхали працівники поліції Роздільнянського ВП, він був поміщеній в клітку службового автомобіля, де по відношенню нього був складений протокол за ч.2 ст. 130КупАП. Він намагався пояснити працівникам поліції, що він вживав алкогольні напої вже після того як автомобіль зїхав у кювет. Поїхати на освідування він не міг, оскільки був затриманий працівниками прикордонної служби та знаходився в кайданках, пройти освідування на місці події йому працівники поліції не пропонували. Після складання протоколу за ч.2 ст. 130 КУпАП, його знову забрали прикордонники та відвезли до застави, де склали у відношенні нього протокол за ч.2 ст. 185-10 КУпАП. Також, зазначив, що після вживання пива за кермо автомобіля не сідав.Крім того просив звернути увагу на те, що він не був зупинений ані працівниками поліції, ані прикордонної службою, тому нема підстав стверджувати, що він керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.
Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Магера Р.Ю., який діяв на підставі договору про надання правової допомоги від 27.04.2020 року та ордеру серії ОД №542850 від 27.04.20 року, заявив клопотання про закриття провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Суду пояснив, що ОСОБА_4 повністю заперечує факт керування автомобілем 24.02.2020 року біля 08.00год в стані алкогольного сп`яніння. Зазначив про порушення, допущені поліцейськими під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП, а саме не роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених чинним законодавством. До суду не надано доказів, що ОСОБА_1 вчинив порушення повторно, оскільки належним підтвердженням вчинення особою правопорушення повторно, є копія постанови судді, що набрала законної сили. Крім того, що в матеріалах справи відсутні будь які докази про роз`яснення ОСОБА_1 права передбачені ст.55,56,59,63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, в тому числі право на адвокатську допомогу, чим порушили його конституційні права та право на захист. Також, .поліцейськими не проведено огляд на стан сп`яніння, як того вимагає п.5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння та не надано до протоколу аудіо-,- відео фіксація подій.
Допитаний в судовому засіданні поліцейський, ОСОБА_5 посилаючись на дані, що містяться у протоколі про адміністративні правопорушення повідомив обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП. Поліцейський стверджував, що роз`яснив ОСОБА_1 всі передбачені законом права. Стосовно керування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, поліцейський повідомив, що особисто він не бачив як останній керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, а обставини які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП, були внесені до протоколу виходячи з пояснень прикордонників. Зазначив, що він пропонував ОСОБА_1 пройти тест на вживання алкоголю за допомогою пристрою Драгер, на що останній відмовився.
Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які є військовослужбовцями ДПС України, в судовому засіданні повідомили, що 24.02.2020 року в їхній присутності водій автомобіля ВАЗ 210990-20, д/з НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі відмовився, при цьому, від нього відчувався запах алкоголю з ротової порожнини, була нестійка хода та невнятна мова. Вони особисто не бачили, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Відео фіксація подій відсутня.
Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомили, що вони дійсно 24.02.2020 року 08.00 год, разом із ОСОБА_1 , їхали на автомобілі ВАЗ210990-20, д/з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 в с.Кучурган, по вул.П.Каплуна, по ґрунтовій дорозі вздовж прикордонної смуги, поблизу спостережної вежі №5. Рухаючись по дамбі вздовж лиману автомобіль вскочив у яму і з`їхав з ґрунтової дороги, вони не могли автомобіль випхати.ОСОБА_1 зателефонував декільком знайомим, коли вони зрозуміли, що в найближчий час (до 2-х годин) їм на допомогу ніхто не приїде, тому вирішили випити пива на березі лиману. Через деякий час до них під`їхали співробітники прикордонної служби та стали вимагати від них надати документи на автомобіль та документи, що посвідчують їх особу. У зв`язку з тим, що між ними виник конфлікт, співробітники прикордонного загону затримали їх і вдягнули на них кайданки, після чого викликали працівників поліції. Через деякий час приїхали працівники поліції Роздільнянського ВП та склали протокол у відношенні ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130 КУпАП., після чого, прикордонники всіх забрали на заставу, де склали у відношенні них протоколи за ч.2 ст. 185-10 КУпАП. Зазначили, що після вживання пива ОСОБА_1 за кермо автомобіля не сідав.
Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його представника - адвоката Магери Р.Ю., поліцейського Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області, свідків та дослідивши матеріали справи дійшов до наступного.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративні правопорушення повинні бути вказані: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення адміністративного правопорушення, суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається у протоколі.
Ст. 245 КУпАП регламентує, що завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п.11 Розділу ІІ «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України N 1376 від 06.11.2015 року, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
У матеріалах справи відсутні будь-які докази, що перед складанням адміністративного протоколу за ч.2 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 , були роз`яснені права передбачені ст.55, 56, 59, 63, Конституції України та ст.268 КУпАП, у тому числі право на адвокатську допомогу, що є порушенням його конституційних прав та право на захист.
Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, окрім неї також керується затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену спільним Наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Згідно вимог ст.266 Кодексу України про адміністративні правопорушення особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 2, ч. 3, ч.5 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Разом з тим, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, який проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Зокрема, пунктами 2, 6 Розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція) та п.п.1-6 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (Далі - Порядок) передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці, лікарем закладу охорони здоров`я.
Всупереч наведеному вище, адміністративні матеріали не містять жодних відомостей про те, що інспектором поліції, особі яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , було запропоновано проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спецтехзасобів та докази відмови водія від проходження такого огляду.
Також, свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні зазначили, що в їх присутності працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти тест на вживання алкоголю за допомогою пристрою Драгер.
Також зазначений факт не відображений в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 093996 від 24.02.2020 року.
Тобто в порушення вищевказаної Інструкції, співробітники поліції не провели огляд ОСОБА_1 , на стан сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу.

Пунктом 8 Розділу І Інструкціі регламентовано, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я). транспортного засобу

Пунктами 6,7, 8 Порядку регламентовано, водійтранспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Таким чином, згідно вимог п.8 Розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та п.6,7,8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», інспектор патрульної поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, у разі перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння та відмови від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу повинен був забезпечити доставку ОСОБА_1 до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для проведення огляду, на встановлення стану сп`яніння. Та у разі відмови ОСОБА_1 від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків мав скласти протокол про адміністративні правопорушення, у якому зазначив би ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Як вбачається з диспозиції ч.2 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі повторного протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першої цієї статті.
Згідно п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП);

Разом з тим, наявними у справі та дослідженими в суді доказами не підтверджуються обставини, які вказані у вищезазначеному протоколі про адміністративне правопорушення.
На підтвердження вчинення ОСОБА_1 будь-якого з правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, надана постанова Роздільнянського районного суду Одеської області від 17.02.2020 року, яка є неналежним доказом, оскільки належним підтвердженням вчинення особою правопорушення повторно, є копія постанови судді, що набрала законної сили.

Враховуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_1 не може бути притягнутий до відповідальності за порушення п.2.5 ПДР, оскільки доказів, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, дані якого не узгоджуються із поясненнями учасників справи наданими в судовому засіданні та встановленими обставинами справи, до суду не надано.
Також судом встановлено, що ОСОБА_1 на час складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не був учасником дорожнього руху, так як він не керував транспортним засобом. Оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що до приїзду поліцейських ОСОБА_1 керував належним йому транспортним засобом - автомобілем ВАЗ210990-20, д/з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.
Поліцейський Насрідінов Р.А., який складав протокол за ч.2 ст. 130 КУпАП в судовому засіданні підтвердив, що обставини які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП, були внесені до протоколу виходячи з пояснень прикордонників, він особисто не бачив як ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.
Також, свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначили що на момент прибуття оперативної групи ДПСУ, ОСОБА_1 та інші особи знаходилися біля автомобіля.
Тобто будь-яких доказів на підтвердження факту, що ОСОБА_1 був учасником дорожнього руху та керував автомобілем до з`їзду в кювет в стані алкогольного сп`яніння не має.

В судовому засіданні була оглянута адміністративна справа № 511/352/20 ( провадження 3/511/231/20) відносно ОСОБА_1 за ст. 185-10 ч.2 КУпАП, яку було витребувано за клопотанням ОСОБА_1 , встановлено, що о 8 годині 00 хвилин 24.02.2020 року ОСОБА_1 був затриманий начальником групи інспекторів прикордонної служби віпс « ІНФОРМАЦІЯ_2 » лейтенантом ОСОБА_8 терміном на три доби, що підтверджується протоколом про адміністративне затримання від 24.02,2020 року.
Тобто ОСОБА_1 не міг вільно пересуватися і його руки були в кайданках навіть при знаходженні його в клітці патрульного автомобіля поліції, де складався протокол, що підтвердили в судовому засіданні ОСОБА_1 та військовослужбовці ДПСу (свідки) ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . Звільнили ОСОБА_1 через декілька годин з в/частини в смт Лиманскому Роздільнянського району, куди службовці ДПСУ доставили затриманих.
Відповідно до п.27 постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 N 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять відповідно до діючого законодавства. Під керуванням транспортним засобом слід розуміти, як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Отже враховуючи вищезазначене вбачається, що відомості зазначені в протоколі працівниками поліції не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та суперечать матеріалам справи, та не доводять вину особи, щодо якої складено протокол.
Вбачається, що аудіо,-відео фіксація подій, викладених у вищевказаному протоколі, відсутня.
Таким чином, судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення, складений з порушенням вимог чинного законодавства, містить в собі данні які не відповідають дійсності, та були спростовані іншими доказами.
Судом, при вирішенні справи про адміністративне правопорушення, протокол оцінюється нарівні з іншими доказами по справі, перед якими, він не має переваги, та відповідно на підставі оцінки всіх доказів по справі, судом приймається відповідне рішення.
Відповідно до умов статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за внутрішнім переконанням, заснованому на всебічному, повному та об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Згідно із ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Крім того, Верховний суд України в п. 24 Постанови Пленуму «Про застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року за №14 звернув увагу суддів неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про /' адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Отже даючи оцінку обставинам та фактам встановленим в судовому засіданні вбачається, що відсутні докази, які підтверджують факт вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності вказаного правопорушення.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.
В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.
Приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, суд позбавлений можливості самостійно здійснювати збір додаткових доказів, що підтверджували би або спростовували би вину правопорушника, і тому судовий розгляд здійснюється на підставі наданих суду матеріалів.
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 130 КУпАП ґрунтується лише на припущеннях працівників поліції.
Суд зазначає, що з урахуванням принципу диспозитивності та приймаючи до уваги положення ст.6 Європейської конвенції з прав людини, відповідно до якої кожен має право на розгляд справи незалежним і безстороннім судом, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд не може визнати порушення водієм іншого пункту ПДР України, аніж вказаного в протоколі.
Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Отже враховуючи вищезазначене вбачається, що відомості зазначені в протоколі працівниками поліції не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та суперечать матеріалам справи, та не доводять вину особи, щодо якої складено протокол.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, у судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених диспозицією ч.2 статті 130 КУпАП, тому суд приходить до висновку про закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст.245,п.1ст. 247,251,283, 284 КУпАП, суд,

постановив:
Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Роздільнянський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: С. І. Гринчак

Постанова набрала законної сили "______" ____________20___р.

Срок предґявлення до виконання постанови 3 місяці.