Святошинський районний суд міста Києва
ун. № 759/6594/20
пр. № 3/759/2996/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Жмудь Вікторія Олексіївна, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Северинівка Таращанського р-ну Київської обл., українця, громадянина України, який здобув середню освіту, розлучений, має на утриманні одну малолітню дитину, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 30.03.2020 о 00 год. 45 хв. керував автомобілем «Toyota Camry», номерний знак НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності, та рухався по шосе Р 30, 6 км в м. Києві, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що він у стані алкогольного сп`яніння не перебував, а прийняв заспокійливі ліки, оскільки перед цим вперше потрапив в ДТП.

Захисник Ангелін І.І. заявив клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. Дане клопотання обґрунтовує тим, що працівниками поліції порушено процедуру складання протоколу, який не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, також, пояснив, що ОСОБА_1 , 30.03.2020, керуючи автомобілем «Toyota Camry», номерний знак НОМЕР_1 , в темну пору доби не впоравшись з керуванням, виїхав на зустрічну смугу та скоїв зіткнення з іншим автомобілем. Розхвилювавшись через ДТП, він прийняв заспокійливі ліки, про що повідомив працівників поліції і це стало причиною виявлення у нього нібито ознак алкогольного чи іншого сп`яніння. При цьому, працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд у присутності двох свідків та не вжили заходів для проведення огляду останнього в уповноваженому органі охорони здоров`я. Також, матеріали справи не містять направлення ОСОБА_1 на огляд, яке має бути обов`язковим.

У судове засідання свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та інспектор роти № 5 батальйону № 3 полку № 1 (з ОПБ) УПП у м. Києві лейтенант поліції Чередніченко А.О. не з`явилися, про дату та час розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки не повідомили.

Відтак, суддя вважає за можливе розглянути дану справу за їх відсутності.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , думку захисника Ангеліна І.І., ретельно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 062668 від 30.03.2020, який складений стосовно ОСОБА_1 ; письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 30.03.2020, відповідно до яких вони були свідками того, як ОСОБА_1 у їх присутності відмовився від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння; розписку ОСОБА_4 від 30.03.2020, відповідно до якої, вона зобов`язується доставити автомобіль «Toyota Camry», номерний знак НОМЕР_1 , за адресою: м. Київ, вул. Градинська, 3; відеозаписи з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) співробітника УПП у м. Києві, які містяться на диску DVD-R; копію постанови Святошинського районного суду м. Києва від 18.05.2020, суддя дійшла такого висновку.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Тобто, з вказаних норм вбачається, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Насамперед слід зазначити, що як вбачається з матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 062668 від 30.03.2020 та додатки до нього загалом складені у відповідності до вимог чинного законодавства.

Як достовірно встановлено у судовому засіданні ОСОБА_1 30.03.2020 приблизно о 00 год. 45 хв. у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння як за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» на місці зупинки, так і у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я. Вказане підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 062668 від 30.03.2020, відеозаписами з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) співробітника УПП у м. Києві.

Щодо твердження захисника Ангеліна І.І. про те, що працівники поліції не надали ОСОБА_1 направлення до медичного закладу на огляд на стан алкогольного сп`яніння, то слід зазначити таке.

Відповідно до положень ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного на сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Також у пунктах 2, 3, 5, 6, 8, 9 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, зазначено, що огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання, та проводиться в присутності двох свідків на місці зупинки транспортного засобу.

Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до п. 6-8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Проаналізувавши вказані норми законодавства можна дійти такого висновку: у разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейські зобов`язані переконатися у тому, що водій згоден на проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Після чого поліцейські надають направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння та забезпечують доставку водія до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Також, слід зазначити, що як вбачається з досліджених у судовому засіданні відеозаписів, на яких зафіксовано поведінку ОСОБА_1 , можна дійти висновку про те, що він не бажав за будь-яких умов та обставин проходити огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння як за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» на місці зупинки, так і у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я.

Разом з тим, слід зазначити, щохоча на досліджених у судовому засіданні відеозаписах відсутні свідки відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак це не може нівелювати інші докази по справі, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 30.03.2020. При цьомуОСОБА_1 та його захисник не заперечували факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Також твердження захисника про те, що один зі свідків, які зазначені у протоколі, є потерпілою особою від ДТП, яка сталася за участю ОСОБА_1 , а відтак, не може бути свідком при оформленні протоколу стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, не беруться до уваги, оскільки належними доказами не підтверджені.

Щодо клопотання захисника Ангеліна І.І. про закриття справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, то дане клопотання не підлягає задоволенню з тих підстав, що доводи захисника в повному обсязі спростовуються ретельно дослідженими у судовому засіданні доказами в їх сукупності.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які у сукупності не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке є умисним, грубим та суспільно небезпечним, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у межах, установлених у санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Накладення такого стягнення на ОСОБА_1 відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Положеннями ст. 401 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_1 не відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 130, ст. 7, 9, 23, 401, 245, 251, 252, 266, 280, 283-285, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн 00 к., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 (чотириста двадцять) грн 40 к.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Святошинського

районного суду міста Києва В.О. Жмудь