Справа № 161/2793/20
Провадження № 3/161/1175/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2020 року суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Кирилюк В.Ф., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, місце проживання: АДРЕСА_1 , -

- за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 18.02.2020 року, о 03 год. 17 хв., на 143 км АД М-19 Доманове-Чернівці-Тереблече керував транспортним засобом автомобілем марки «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , із ознаками наркотичного сп`яніння (поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, розширені зіниці, які не реагують на світло), однак від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги, передбачені п.2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винність в інкримінованому правопорушенні не визнав. Суду повідомив, що був зупинений безпідставно, від проходження огляду на стан сп`яніння не відмовлявся, дії працівників поліції незаконні, оскільки останні погрожували, шарпали ручку дверей, мали намір відкрити багажник.

Адвокат Кінах Я.В. суду пояснила, що дійсно ОСОБА_1 18.02.2020 року, о 03 год. 17 хв., на 143 км АД М-19 Доманове-Чернівці-Тереблече керував транспортним засобом автомобілем марки «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 . Після зупинки автомобіля, працівниками поліції була складена постанова про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №241388 від 18.02.2020 року за ч. 2 ст. 122, ст. 125, ст. 126 КУпАП, яка ними оскаржена до Луцького міськрайонного суду. Разом з тим, інспектором Хилюком Д.С. відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення №365235. Вважає, що вказаний протокол складений з грубим порушенням Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції та інших нормативних актів.

Вказує, що водій був зупинений безпідставно, у працівників поліції наперед була сформована думка щодо зупинки автомобіля ОСОБА_1 з будь-якої причини, зважаючи на час зупинки, водій перебував у стресовій ситуації, ознаки сп`яніння, які вказані в протоколі, поліцейські бачити не могли, свідки незрозумілі, пояснення ними не підписані. ОСОБА_1 права не роз`ясненні, протокол не вручений та не надісланий, водійське посвідчення не вилучене, особа, яка могла забрати автомобіль не викликалася.

Покликаючись на те, що протокол про адміністративне правопорушення, який складено відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не може бути належним доказом в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки містить суперечливі дані відносно інших належних та допустимих доказів на спростування обставин викладених у ньому, просить провадження у справі закрити за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Незважаючи на невизнання вини, винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18№365235 від 18.02.2020 року, поясненнями свідків, відеозаписом події, згідно якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, в тому числі і в присутності свідків.

Як вбачається з протоколу, ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння, від підпису протоколу та від надання пояснень. Про обставини, які повідомив в судовому засіданні у поясненнях до протоколу не зазначив.

В судовому засіданні встановлено також, що дії працівників поліції, на які вказує, як незаконні, ОСОБА_1 в передбаченому законом порядку не оскаржував.

Обставини, на які вказує в судовому засіданні адвокат, не спростовують факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, своїми діями, направленими на відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права. У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При накладенні стягнення, судом враховується характер і ступінь вчиненого правопорушення, яке відноситься до порушення правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, особа порушника, ступінь його вини.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд по справі не вбачає.

Підстав для застосування положень ст.21 КУпАП суддя не знаходить, оскільки до суду не надходили клопотання про передачу матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації або трудового колективу.

Підстав для застосування положень ст.22 КУпАП суддя не знаходить, оскільки правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП є найбільш тяжким порушенням Правил дорожнього руху, яке передбачено у чинному законодавстві, а перебування водія у стані сп`яніння несе підвищену небезпеку як для самого водія, так і для його пасажирів, пішоходів та інших учасників дорожнього руху. У зв`язку з цим, дане правопорушення неможливо вважати малозначним у розумінні ст.22 КУпАП.

Враховуючи всі обставини справи про адміністративне правопорушення, особу правопорушника, суддя дійшов висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Оскільки суд прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з нього на користь держави підлягає стягненню судовий збір відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ Про судовий збір.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн.(десять тисяч двісті грн.) та позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420,40 грн. (триста вісімдесят чотири грн. 20 коп.).

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду В.Ф. Кирилюк