ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 606/383/20Головуючий у 1-й інстанції Ромазан Л.С.
Провадження № 33/817/158/20 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І.

з участю захисника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, Стасишина М . В. , розглянувши адміністративну справу відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , такого, що не працює,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 26 березня 2020 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1(один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 420.40 грн.

Згідно з даною постановою 03.02.2020 ОСОБА_2 о 05 год. 05 хв. по а/д Івано Франківськ - Тернопіль, керуючи транспортним засобом марки «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 2. 3. "б", 12. 1, 13. 1 ПДР України, а саме: будучи неуважним, не вибрав безпечної швидкості руху та безпечного бокового інтервалу, допустив виїзд на зустрічну смугу руху, в результаті чого допустив зіткнення із автомобілем марки «DAF», д.н.з. НОМЕР_2 , що спричинило до пошкодження вказаних транспортних засобів.

Таким чином, ОСОБА_2 вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_2 03.02.2020 о 05 год. 05 хв. керував транспортним засобом марки «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 , по а/д Івано- Франківськ - Тернопіль, будучи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння за згодою водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Drager 6810» в присутності двох свідків. На табло приладу висвітлило результат 1.33% проміле. Із результатом огляду був не згідний, забажав такий огляд пройти в Теребовлянській ЦРЛ, за результатом якого виявлено 2.07% проміле алкоголю в крові.

В апеляційній скарзі адвокат Стасишин М. В. в інтересах ОСОБА_2 просить строк на апеляційне оскарження поновити, постанову місцевого суду в частині притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження у справі в цій частині закрити за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Зокрема зазначає, що працівниками поліції не було надано повірку технічного приладу "Alcotest Drager", яким проходив огляд на стан алкогольного сп"яніння ОСОБА_2 , не роз"яснено право на захист, в протоколі не вказано свідків, які були на місці події, а також не надано направлення в медичний заклад для визначення стану алкогольного сп"яніння.

Також звертає увагу на той факт, що на місці зупинки під час проходження огляду на стан алкогольного сп"яніння за допомогою алкотетсера "Драгер 6810" у ОСОБА_2 було виявлено 1,33% проміле, однак вже через деякий час в медичному закладі, куди останній виявив бажання проїхати, не погодившись при цьому з результатом огляду, у нього виявили вже 2,07 % проміле алкоголю в крові.

Крім того зазначає, що огляд на стан алкогольного сп"яніння в медичному закладі проводився о 07 год. 35 хв., тобто за межами двогодинного терміну, передбаченого Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому висновок лікаря щодо перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп"яніння є недопустимим доказом.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника ОСОБА_2 - Стасишина М. В., який підтримав подану апеляційну скаргу, просить поновити строк на апеляційне оскарження, а постанову місцевого суду в частині визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати та закрити в цій частині провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_2 вказаного складу адміністративного правопорушення, приходжу до висновку, що строк на апеляційне оскарження пропущеним не був, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, копію оскаржуваної постанови ОСОБА_2 отримав 05 квітня 2020 року, про що свідчить його особистий підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Згідно з конвертом поштового відправлення апеляційну скаргу ОСОБА_2 подав 15 квітня 2020 року, тобто в межах 10-ти денного строку, передбаченого ст. 294 КУпАП на оскарження постанови місцевого суду, а тому строк апеляційного оскарження пропущеним не був.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 не з"явився, однак його захисник Стасишин М. А. заявив, що ОСОБА_2 не заперечує щодо розгляду справи у його відсутності.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Оскільки ОСОБА_2 постанову місцевого суду в частині визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не оскаржує, тому і рішення суду першої інстанції в цій частині апеляційним судом не переглядається.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що суд першої інстанції під час розгляду справи забезпечив у відповідності до вимог Конституції України та ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення та навів докази, на основі яких у визначеному законом порядку встановив наявність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, суд першої інстанції вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення серії БД №242240 від 03 лютого 2020 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно з яким поліцейським Теребовлянського ВП Тернопільської області Василишиним А. В. зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_2 03.02.2020 року о 05 год.05 хв. транспортним засобом марки «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 по а/д Івано - Франківськ - Тернопіль в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння за згодою водія у встановленому законом порядку в присутності двох свідків проводився із застосуванням приладу «Drager 6810», на табло якого висвітлило результат 1.33% проміле алкоголю в крові. Із даним результатом огляду ОСОБА_2 не погодився та виявив бажання пройти такий огляд в Теребовлянській ЦРЛ, де у нього було виявлено алкоголю в крові 2.07% проміле.

Таким чином, ОСОБА_2 своїми діями порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений відповідно до вимог ст. ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом у справі.

Вина останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена і долученими до матеріалів справи письмовими показаннями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відповідно до яких ОСОБА_2 пройшов огляд на стан алкогольного сп"яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера "Драгер 6810", за результатом якого на табло висвітилось - 1.33 проміле алкоголю в крові, з чим останній не погодився та виявив бажання пройти такий огляд в медичному закладі.

Відповідно до висновку лікаря (фельдшера) Теребовлянської ЦРЛ Тернопільської області щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №13 від 03 лютого 2020 року, у ОСОБА_2 виявлено 2,07% проміле алкоголю в крові.

Вказані вище обставини підтверджуються долученими до матеріалів справи відеозаписами, з яких вбачається, що ОСОБА_2 в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пройшов огляд на місці зупинки за допомогою алкотестра "Драгер 6810", за результатом якого у нього було виявлено 1,33 % проміле алкоголю в крові. З даним результатом ОСОБА_2 не погодився та виявив бажання пройти такий огляд в медичному закладі, де результат його огляду на стан алкогольного сп"яніння становив 2,07 % проміле.

Що стосується доводів апелянта з приводу того, що поліцейськими на місці проходження огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп"яніння за допомогою алкотестера "Драгер 6810" не було надано сертифікат про повірку цього технічного приладу, то вони є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_2 , як це вбачається з матеріалів справи, в тому числі з відеозапису, такого сертифікату на місці події не вимагав.

Окрім того слід зазначити, що пунктом 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Законом не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видані Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016. Таким чином, газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії Drager Safety AG & Co KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016№1747 і становить один рік.

Оскільки згідно з долученої до матеріалів справи роздруківки з вказаного алкотестера останнє калібрування алкотестера "Драгер 6810", яким проходив огляд на стан алкогольного сп"яніння на місці зупинки ОСОБА_2 , проводилося 12 липня 2019 року, а проходив він такий огляд 03 лютого 2020 року, тобто менше року тому, вказаний результат є достовірним і сумніву не викликає.

Доводи про те, що ОСОБА_2 не були роз"яснені його права та обов"язки, на увагу не заслуговують, оскільки у протоколі він власноруч розписався про те, що йому роз"яснено права та обов"язки, передбачені ст. 63 Конституції, ст. 268 КУпАП щодо прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та будь-яких зауважень чи клопотань з цього приводу не заявляв.

Що стосується доводів апелянта з приводу того, що поліцейські у протоколі про адміністративне правопорушення не вказали свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , то, на думку суду апеляційної інстанції, цей факт не є безумовною підставою для скасування рішення місцевого суду, оскільки в матеріалах справи містяться письмові пояснення вказаних свідків, за які вони власноруч розписалися, і їхня присутність відображена на наявних в матеріалах справи відеозаписах. При цьому пояснення, які вони надали, повністю узгоджуються з протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи, а тому сумніву не викликають.

Твердження ОСОБА_2 про те, що огляд на стан алкогольного сп"яніння в медичному закладі був проведений о 07 год. 35 хв., тобто з порушенням двогодинного терміну, передбаченого п.9 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на увагу не заслуговують, оскільки вперше ОСОБА_2 пройшов огляд на стан алкогольного сп"яніння за допомогою алкотестера "Драгер 6810" на місці зупинки о 06 год. 48 хв, як це вбачається з роздруківки цього приладу, тобто в межах передбаченого вказаною Інструкцією терміну, і цей огляд визначив ступінь його алкогольного сп"яніння, яка в подальшому лише була з достовірністю підтверджена оглядом у медичному закладі.

Доводи апелянта щодо відсутності в матеріалах справи направлення водія для огляду на стан алкогольного сп"яніння в медичний заклад, не є такими, які б могли істотно вплинути чи вплинули на законність прийнятого місцевим судом рішення.

Таким чином в ході апеляційного розгляду обставин, які були б підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції, не встановлено, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 26 березня 2020 р. в частині визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, -без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя