ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6006/20
провадження № 3/753/3086/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2020 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Просалова О.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 533482, 12 березня 2020 року о 03 годині 15 хвилин по вулиці Тростянецькій, 5 в місті Києві, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Фольксваген Гольф» н/з НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність встановлена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи в судове засідання не зв`язався. До суду з`явився захисник ОСОБА_1 - адвокат Аксьонова В.О. який просила провести розгляд справи без участі ОСОБА_1 .

З урахуванням викладеного, суд вважає можливим провести розгляд справи без участі ОСОБА_1 за участі його захисника.

Захисник Аксьонова В.О. суду пояснила, що ОСОБА_1 не визнає свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення та просила звернути увагу, що протокол та додані до нього матеріали були складені з порушенням вимог закону, а саме: автомобіль, яким керував ОСОБА_1 було зупинено без законних підстав; працівниками поліції не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці події, а до медичного закладу він не мав можливості поїхати через відсутність коштів на дорогу назад; в бланках пояснень свідків зазначено, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», що не пропонувалось ОСОБА_1 , порушення вимог Інструкції щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, підтверджується також опосередковано часом оформлення протоколу, який зазначено в протоколі, згідно з яким водій був зупинений о 03:15, а вже о 03:20 (тобто за 5 хвилин) поліцейським було складено протокол із поясненнями свідків; всупереч зазначеним вимогам Інструкції ОСОБА_1 не надавалося направлення до закладу охорони здоров`я поліцейським, в матеріалах справи також відсутнє таке направлення, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв його у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння; на відеозапису, долученому до матеріалів справи, не зафіксовано, що свідки були залучені до процесу заповнення протоколу (зафіксовано тільки їх ПІБ), у зв`язку із чим відсутні докази, що протокол складався у присутності свідків, що є порушенням порядку складання протоколу. Захисник додала, що працівники поліції не дотрималися порядку виявлення у ОСОБА_1 стану алкогольного сп`яніння, а відповідно до вимог ч.6 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним та просила закрити провадження відносно ОСОБА_1 в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши захисника Аксьонову В.О., дослідивши протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 № 533482 від 12.03.2020 року (а.с. 1), пояснення свідків (а.с. 2), відеозапис з нагрудних камер працівників поліції (а.с. 3), оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Перекладання такого обов`язку на суд не передбачено.

Згідно ст. 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З положень ч. 2 ст. 266 КУпАП вбачається, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. Згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Відповідно до частини 6 цієї статті, - огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Так, відеозапис з нагрудної камери працівників поліції розпочинається о 03:06 годині, в цей час на місці поліцейський, який веде відеозапис звертається до ОСОБА_1 та свідків та о 03:06 годині відеозапис припиняється. Разом з тим, згідно протоколу, ОСОБА_1 було зупинено о 03-15 годині, а протокол було складено о 03-20 годині, при цьому в поясненнях свідків вказано, що їх було запрошено о 03:20 годині. Також, відеозаписи з нагрудних камер поліцейськихне фіксують моменту відібрання пояснень у свідків, а обидва пояснення свідків є повністю ідентичними, складені на бланках зі сформованою позицією, що викликає сумнів у тому, що свідки, які зазначені у цих поясненнях, надали свої пояснення повно і відповідно до дійсності.

Крім того, з пояснень захисника вбачається, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на місці події, а до медичного закладу він не мав можливості поїхати через відсутність коштів на дорогу назад, проте у матеріалах відсутні докази на підтвердження відмови водія від проходження огляду на місці події, а також направлення водія на огляд до закладу охорони здоров`я. Крім того, з дослідженого судом відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 відмовляється від поїздки до медичного закладу, а на питання працівника поліції про проходження огляду на місці події, відповіді отримано не було, проте працівник поліції, який веде відео фіксацію роз`яснює свідкам, що водій відмовився від проходження огляду.

Вказані обставини викликають сумніви у законності проведеної процедури огляду на стан сп`яніння, належності та допустимості наявних у справі доказів, а як наслідок у достовірності даних, вказаних у протоколі серії ДПР18 № 533482, в зв`язку з чим, суд не може визнати його належним та допустимим доказом.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини » (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Крім цього, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 20.09.20196 року «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

Згідно положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на вищевикладене, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, а тому, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 247 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, провадження у даній справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 247, 283-285 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя