Справа № 199/2882/20
ПОСТАНОВА

іменем України

13 травня 2020 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Щербина-Почтовик І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, проживаючого у квартирі АДРЕСА_1 ,

- який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

-за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисника адвоката Шпак В.І.

ВСТАНОВИВ:

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 416827 від 24.04.2020 року, того ж дня. А саме 24.04.2020 року о 18:48 годині в м. Дніпрі, Висоцького 2а водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Mitsubishi Outlander» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя . Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями, на думку працівника уповноваженого на складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні, ОСОБА_1 виразив незгоду з фактами викладеними у протоколі, при цьому пояснив, що дійсно 24.04.2020 року приблизно о 18:00 керував своїм транспортним засобом, та з метою уникнення ДТП різко зробив маневр повороту. У цей час, співробітники Управління Патрульної поліції нібито побачили його неординарну манеру керування, внаслідок чого, зупинили та склали постанову наклавши адміністративне стягнення за не ввімкнений поворотній сигнал. Далі, під час спілкування поліцейським здалось наче він знаходить у стані алкогольного сп`яніння та останні запропонували пройти огляд як того вимагає закон. Як він пояснив, на пропозицію працівників поліції пройти огляд відмовився, бо має ряд тяжких хронічних захворювань, а у свою чергу останні поводили себе зухвало та ганебно по відношенню до нього. Внаслідок чого склали протокол про адміністративне правопорушення. Він після події, відразу зателефонував адвокату, та не гаючи час попрямував до закладу охорони здоров`я здати аналізи на стан сп`яніння. При цьому, ОСОБА_1 зазначив, що під час спілкування із працівниками поліції, що і підтверджено на відео, він увесь час знаходився у своєму авто у медичній масці, тому досить дивним є те, що працівники поліції відчули у нього запах з порожнини рота.

Захисник Шпак В.І. підтримав думку свого підзахисного, додав що працівниками поліції була порушена процедура виявлення у осіб ознак сп`яніння, а тому прохав закрити провадження на підставі п.1 ст. 247 КУпАП. Крім, того надав суду медичну документацію, яка підтверджує стан здоров`я його підзахисного.

Крім зазначеного, додав, що працівники поліції вже декілька разів на нього складали протоколи за ч.1 ст. 130 КУпАП, на його думку через іноземну реєстрацію його автомобіля, та упереджено ставилися до нього кожного разу.

Дослідивши письмові матеріали справи, клопотання з додатками наданими захисником, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

У зв`язку з цим слід зазначити, що згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Незважаючи на вимоги ч. 2 ст. 251 КУпАП та вказане рішення ЄСПЛ, яке згідно ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» обов`язкове і для працівників Національної поліції, протокол про адміністративне правопорушення, який визначає межі судового розгляду і є доказом у справі, суперечить іншим матеріалам справи про адміністративне правопорушення, оскільки відомості зазначені у ньому належним чином не узгоджуються з іншими матеріалами справи.

Так, за змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 416827 від 24.04.2020 року, 24.04.2020 року о 18:48 годині в м. Дніпрі, Висоцького 2а водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Mitsubishi Outlander» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя . Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями, на думку працівника уповноваженого на складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з вище наведеного працівниками поліції було виявлено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміни забарвлення шкіряного покрову обличчя. У свою чергу, під час дослідження відео запису долученого до матеріалів справи вбачається, що сам ОСОБА_1 сидячи за кермом транспортного засобу у захисній масці стало спілкувався з працівниками поліції, тобто, з наведеного виникає питання, яким саме чином співробітники поліції могли виявити інкриміновані йому ознаки сп`яніння, так як сам ОСОБА_1 зазначив, що має хронічну хворобу серця, що підтверджується випискою із медичної картки стаціонарного хворого № 00278 внаслідок чого правоохоронцям здалося, що у нього почервоніло обличчя, а отже даний відеозапис не дає істотного переконання пересвідчитись у об`єктивності виявлених у нього ознак сп`яніння.

Разом з тим, виходячи з пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заповнених на заздалегідь виготовленому бланку, не вбачається жодного ознаку сп`яніння відображеному працівниками поліції у протоколі про адміністративне правопорушення

Крім зазначеного, на підтвердження своїх слів ОСОБА_1 надав суду висновок з КП «Обласний медичний психіатричний цент з лікування залежності зі стаціонаром»» ДОР від 24.04.2020, №1948 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за результатами якого у ОСОБА_1 ознак будь якого сп`яніння - не виявлено.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. Таким чином, аналізуючи вищенаведене, матеріалами провадження не встановлено остаточної відповідності та дійсності зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення фактичних обставин події, та відомостей. Зокрема і виявлені в процесі розгляду провадження розбіжності, не узгоджуються матеріалами справи, що позбавляє суд упевнитися в дійсності відображених даних. З урахуванням положень ч.1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії, рішення від 30 травня 2013, заява №36673/04) та «Капелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) у випадку, коли викладена у протокол фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має право самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, сокільки це становити порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). З огляду на викладене, суд позбавлений можливості змінити фабулу адміністративного правопорушення та впевнитися у достовірності зазначених фактичних обставин і даних. Оскільки згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, то усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності поза розумним сумнівом. Отже, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку про відсутність поставленого у вину працівником патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення..

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В. Щербина-Почтовик

13.05.2020