ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2020 Справа №607/6776/20

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дуда О.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу серії АПР18 №548112 від 22 квітня 2020 року, 22.04.2020 року о 12 год. 15 хв. гр. ОСОБА_1 , будучи особою, що 18.04.2020 р., перетнув державний кордон, відмовився від обов`язкової госпіталізації до обсерваторії за адресою м. Тернопіль вул. Волинська,40, чим порушив п.п.4 п.5 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. № 211 та ст. ст. 59, 31 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб".

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечив, просить закрити справу у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки перетнув державний кордон 18.04.2020 року, його не було направлено на обсервацію, а відібрано зобов`язання про самоізоляцію за місцем його проживання. Про направлення на обсервацію йому було повідомлено працівниками поліції лише 22.04.2020 року, коли він перебував вдома, від якої він відмовився.

Як вбачається з протоколу серії АПР18 №548112 від 22 квітня 2020 року, ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.4 п.5 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. № 211 та ст. ст. 59, 31 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб".

Статтею 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до абз.5 п.5 Постанови КМУ від 11 березня 2020 р. № 211 (у редакції від 08.04.2020 року), установлено, що обов`язковій госпіталізації до обсерваторів (ізоляторів), які визначаються обласними, Київською міською державними адміністраціями, підлягають: особи, які здійснюють перетин державного кордону (крім осіб, які є працівниками дипломатичних представництв та консульських установ іноземних держав, представництв офіційних міжнародних місій, організацій, акредитованих в Україні, та членів їх сімей, водіїв та членів екіпажу вантажних транспортних засобів, членів екіпажів повітряних і морських, річкових суден, членів поїзних і локомотивних бригад, якщо немає підстав вважати, що вони були в контакті із хворою на COVID-19 особою). Обов`язкова госпіталізація таких осіб до обсерваторів (ізоляторів) проводиться у порядку, визначеному цією постановою.

Відповідно до абз.1 п.1 Порядку проведення обов`язкової госпіталізації осіб, які здійснюють перетин державного кордону, до обсерваторів (ізоляторів), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 квітня 2020 р. № 262, встановлено, що цей Порядок визначає механізм організації роботи місць обсервації (ізоляції), їх утримання та госпіталізації до обсерваторів (ізоляторів) осіб, які здійснюють перетин державного кордону (крім осіб, які є працівниками дипломатичних представництв та консульських установ іноземних держав, представництв офіційних міжнародних місій, організацій, акредитованих в Україні, та членів їх сімей, водіїв та членів екіпажу вантажних транспортних засобів, членів екіпажів повітряних і морських, річкових суден, членів поїзних і локомотивних бригад, якщо немає підстав вважати, що вони були в контакті з особою, хворою на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2) (далі - особи).

Встановлено, що 18.04.2020 року, під час здійснення перетину державного кордону у ОСОБА_1 було відібрано зобов`язання щодо його самоізоляції за місцем проживання.

При цьому, 18.04.2020 року обов`язкова госпіталізація ОСОБА_1 до обсерватора (ізолятора) згідно Порядку проведення обов`язкової госпіталізації осіб, які здійснюють перетин державного кордону, до обсерваторів (ізоляторів), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 квітня 2020 р. № 262, не проводилась, згода на таку не запитувалась, та ОСОБА_1 від такої, відповідно, не відмовлявся.

Відтак, з урахуванням наведеного, станом на 22.04.2020 року, тобто вже після закінчення ОСОБА_1 процедури перетину кордону, під час якої він не був направлений до обсерватора (ізолятора), ОСОБА_1 не особою, яка підлягає обов`язковій госпіталізації до обсерваторів (ізоляторів) у зв`язку із тим, що перетинав державний кордон раніше, а саме 18.04.2020 року.

За таких обставин, відмова ОСОБА_1 22.04.2020 року від обов`язкової госпіталізації до обсерватора (ізолятора), яка передбачена абз.5 п.5 Постанови КМУ від 11 березня 2020 р. № 211 (у редакції від 08.04.2020 року), не утворює ознак наявності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Вимогами ч.1 ст.9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна, необережна) дія чи бездіяльність, яку посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до положень п. 3 ч. 2ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а тому покладення на суд обов`язків ініціювати збір доказів для доказування вини особи суперечить принципам об`єктивності та неупередженості суду при розгляді справи та є неприпустимим.

Згідно з ч.2ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 8 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

В той же час, державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Відтак, оцінюючи зібрані по справі докази у їх повній сукупності, приходжу до висновку про відсутність у діяннях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з вищенаведеного, вважаю, що провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 9, 245, 251, 254, 256, 268, п. 1 ч. 1 ст.247, ст. ст.280,283-285 КУпАП України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Дуда О.О.