Справа № 753/4431/20 Головуючий у І інстанції Коляденко П.Л.
Провадження № 33/824/2027/2020 Доповідач у 2 інстанції Ященко І.Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 18 » червня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Ященко І.Ю., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 22 квітня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, працюючого водієм швидкої допомоги, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 , 02.03.2020 р., о 17 год. 30 хв., за адресою: м. Київ, вул. Привокзальна, надавав послуги з перевезення пасажирів на таксі (транспортний засіб «Сітроен Берлінго», д.н.з. НОМЕР_1 ), без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до п. 24 ст. 7 ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності», вчинивши своїми діями правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

На дану постанову надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 в якій він просив скасувати вказану постанову у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт вказав на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту судового розгляду, вважав, що суд не взяв до уваги, що на момент складання протоколу автомобіль був припаркований, у ньому були відсутні не тільки пасажири, а і водій, тобто він; судом не встановлено будь-яких доказів, які підтверджували, що він зареєстрований як фізична особа-підприємець, здійснює систематичну діяльність з перевезення пасажирів та отримує від цієї діяльності прибуток; також вважає, що суд безпідставно відкинув пояснення свідка ОСОБА_4 і врахував лише пояснення представника посадової особи Укртрансбезпеки; також вважає, що суд безпідставно не врахував його письмові пояснення, що розпізнавальний знак "Таксі" він не встановлював і припускає, що його могли йому підкинути.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, суд першої інстанції вказаних вимог закону в повній мірі не дотримався та дійшов помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП України.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ІІ №0007266 від 02.03.2020 р. встановлено, що ОСОБА_1 02.03.202020р. о 17 год. 30 хв., за адресою: м. Київ, вул. Привокзальна, надавав послуги з перевезення пасажирів на таксі (транспортний засіб «Сітроен Берлінго», д.н.з. НОМЕР_1 ), без отримання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до п. 24 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», чим порушив ч. 1 ст. 164 КУпАП.

На підтвердження факту, викладеного в протоколі, додано лише фотознімок автомобіля «Сітроен Берлінго», д.н.з. НОМЕР_1 .

Будь-яких інших доказів матеріали справи не містять.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата та місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Разом з тим, ні у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 , ні у постанові суду першої інстанції не вказано чи отримувалися кошти за здійснення господарської діяльності, відсутні й пояснення як самого ОСОБА_1 так і осіб, кому надавалися послуги по перевезенню.

В оскаржуваній постанові суд першої інстанції не виклав обставини, встановлені при розгляді справи та висновки про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, при цьому відтворив у постанові лише формальні дані протоколу про адміністративне правопорушення.

Диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачає відповідальність за дії, які полягають у провадженні господарської діяльності: без державної реєстрації як суб`єкта господарювання; без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності; здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування.

Відповідно ч. 1 ст. 3 Господарського Кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Одним з видів господарської діяльності є підприємництво.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про підприємництво» підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Під час апеляційного розгляду, ОСОБА_1 заперечив факт зайняття господарською діяльністю та пояснив, що він не надавав послуги по перевезенню пасажирів, а лише приїхав зустрічати завідуючого господарством зі своєї роботи за проханням керівництва.

Із долученого до матеріалів протоколу фотознімку автомобіля «Сітроен Берлінго» д.н.з. НОМЕР_1 не вбачається, що в автомобілі були присутні будь-які пасажири, а сам лише факт знаходження знаку-ліхтаря на даху автомобіля жодним чином не підтверджує самого здійснення діяльності, як перевезення пасажирів, тобто таксі.

Таким чином, в матеріалах справи немає належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 дій зазначених у диспозиції ч.1 ст. 164 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, який повинен відповідати певним вимогам, зокрема, містити відомості про суть адміністративного правопорушення (ч. 1 ст. 256 КУпАП).

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає (ч. 1 ст. 254 КУпАП та ч. 2 ст. 251 КУпАП), та не може бути перекладено на суд.

В описовій частині протоколу ІІ № 0007266 зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 1 ст. 164 КУпАП, однак не зазначено точних обставин вчинення адміністративного правопорушення, не викладені дані, яким чином останній здійснював господарську діяльність з перевезення пасажирів, по якому маршруту та кому надавав послуги перевезення.

В матеріалах справи відсутні будь-які пояснення пасажирів, яким ОСОБА_1 начебто надавав послуги пасажирських перевезень.

Враховуючи наведене, постанова суду підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд ,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 22 квітня 2020 року щодо ОСОБА_1 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя __________________