Справа № 541/713/20
Номер провадження3/541/262/2020
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Городівський О.А.,

за участю секретаря судового засідання Ніколаєнко М.В.,

свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши матеріали, які надійшли з Миргородського відділу поліції ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , місце роботи не встановлено, РНОКПП не встановлено,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №272457 від 12.02.2020 року, 12 лютого 2020 року о 00 годині 45 хвилин в м.Миргород по вулиці Данила Апостола водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився. Водій ОСОБА_3 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, до суду подав клопотання в якому зазначив, що відвідавши сайт судової влади він випадково дізнався про розгляд даної справи. Також зазначив, що автомобіля він не має, останні два роки транспортним засобом не керував. Для забезпечення права на захист просив відкласти розгляд справи на іншу дату, а саме після скасування в державі строку дії карантину і відновленні приміського сполучення громадського транспорту, оскільки він особисто бажає прийняти участь у розгляді справи (а.с.16).

Суд ознайомившись зі змістом заявленого клопотання, вважає наступне.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в п.п.66-69 рішення у справі «Смірнова проти України», «…сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти повагу до інших учасників процесу та суду, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи протягом розумного строку…».

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції ООН про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення. Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

Строк притягнення особи до адміністративної відповідальності спливає 12 травня 2020 року, за даних обставин, з метою дотримання розумного строку розгляду справи, забезпечення можливості своєчасного притягнення особи до відповідальності у випадку доведення її винуватості та уникнення нею відповідальності, з урахуванням достатності обсягу наявних доказів, також, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи, що на думку суду має місце з боку ОСОБА_3 , нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. (ст.1 КУпАП). Крім того положення ч.2 ст.268 КУпАП не містять імперативного припису щодо обов`язкової участі особи в судовому засіданні під час розгляду вказаної категорії справ.

Заслухавши пояснення свідків, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДРУкраїни передбачена ст.130 КУпАП.

Надаючи оцінку доказам, долучених до матеріалів справи, суд вбачає що в діях ОСОБА_3 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд вважає, що вказані докази є належними та допустимими, оскільки зібрані в установленому законом порядку, і в своїй сукупності, взаємозв`язку, достатності та достовірності повністю підтверджують фактичні обставини вчинення даного адміністративного правопорушення та винуватість в ньому ОСОБА_3 . Підстав сумніватися в достовірності зазначених доказів у суду немає.

Вина ОСОБА_3 у скоєнні правопорушення підтверджується матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення БД №272457 від 12 лютого 2020 року, де від письмових пояснень та підпису останній відмовився (а.с.1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 12 лютого 2020 року (а.с.3,4), відеозаписом з нагрудної відеокамери працівника Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області що був присутній при зупинці автомобіля ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 (а.с.5).

За таких обставин суд вважає, що провина ОСОБА_3 в порушенні п. 2.5 ПДР України і в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, матеріалами справи доведена повністю.

Суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_3 стосовно того, що він не керував транспортним засобом, так як з наданого відеозапису долученого до матеріалів справи можливо ідентифікувати особу відносно якої складено протокол, крім того при прийнятті рішення також судом враховано, що проживаючий в м.Миргород ОСОБА_3 вже притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, так 23 квітня 2014 року відносно нього Миргородським міськрайонним судом Полтавської області була винесена постанова про притягнення останнього до адміністративної і накладено штраф.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_3 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вина останнього доведена в судовому засіданні, а отже він повинен нести відповідальність, передбачену законом.

Відповідно до ч.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності стягується судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на момент винесення постанови становить 420 гривень 40 копійок.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 41, 245, 251, 254, 256, 268, 280, 283-285 КУпАП, суддя,

постановив:

Відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. (десять тисяч двісті гривень) на користь держави, р/р для сплати штрафу на UA 0489 9998 0313 0501 4900 0016 001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, Отримувач коштів: ГУК Полтав.обл/Полтавська /21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37959255, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави 420 гривні 40 копійок судового збору (триста п`ятдесят дві гривні сорок копійок) судового збору (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA 9089 9998 0313 1112 5600 0026 001; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду області шляхом подання апеляційної скарги через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на оскарження.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду О. А. Городівський