Справа № 138/471/20
Провадження № 33/801/255/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ясінський Ю. А.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Войтко Ю.Б.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 05 березня 2020 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого робітником млина, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 05 березня 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 гривень 40 копійок.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.02.2020 о 15 год. 11 хв. по вул. Соборній в смт. Вендичани Могилів-Подільського району Вінницької області водій ОСОБА_1 керував мотоблоком марки «Кентавр МБ 2070 Б-4» без державного номерного знаку з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода та запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду відмовився у встановленому законом порядку.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, жодних клопотань не заявляв та пояснив, що 17.02.2020 здійснював керування мотоблоком його приятель, а він сидів поруч як пасажир. Їх зупинили працівники поліції, поспілкувалися про життя 5 хвилин та поїхали, не пропонували проходити огляд на стан сп`яніння та протокол не складали. Зазначив, що алкогольні напої не вживає через стан свого здоров`я.

Разом з тим, судом встановлено, що вина ОСОБА_1 доведена дослідженими матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №000231 від 17.02.2020, в якому зазначено обставини правопорушення, підписаного працівником поліції, що його склав, двома свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в якому зазначена відмова адмінправопорушника від підпису та дачі пояснень; довідкою з системи «АРМОР» щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності; направленням ОСОБА_1 на медичний огляд на стан сп`яніння до Могилів-Подільської ОЛІЛ з відміткою про його відмову; актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначена відмова ОСОБА_1 від огляду в присутності тих же свідків; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на окремих аркушах про відмову водія ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння; диском з відеофайлами, на яких зафіксовано, як водій ОСОБА_1 після зупинення транспортного засобу на пропозицію працівників поліції відмовляється пройти медичний огляд на стан сп`яніння в Могилів-Подільській ОЛІЛ.

За таких обставин суд дійшов висновку про визнання ОСОБА_1 винуватим на підставі ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до постанови Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 13 березня 2020 року виправлено допущену описку в постанові Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 05 березня 2020 року відносно ОСОБА_1 і правильним вважати формулювання в мотивувальній частині постанови «відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння».

Не погоджуючись з постановою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 05 березня 2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо нього закрити за відсутністю в його діях складу вищезазначеного адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана постанова є незаконною і такою, що порушує його права та інтереси. Зазначив, що в оскаржуваній постанові, його визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння. Ця обставина якраз і підтверджує той факт, що суд неповно та необ`єктивно з`ясував всі обставини справи, не звернув уваги на надані ним пояснення про те, що він не вживав алкоголю, а 17.02.2020 керував мотоблоком його знайомий ОСОБА_4 , а він сидів поруч як пасажир. Також пояснював, що ніяких пропозицій від працівників поліції про проходження на стан сп`яніння він особисто не отримував. Однак суд належним чином не звернув увагу на його пояснення, належним чином відмовився їх перевірити, пославшись на те, що він ніяких клопотань не заявляв.

Складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №000231 від 17.02.2020 за ч. 1 ст. 130 КУпАП не можна вважати належним та допустимим доказом керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння і відмови ним від проходження огляду на стан сп`яніння. Вказаний протокол складений з суттєвим порушенням вимог КУпАП та містить обставини, що не відповідають дійсності. Йому не була вручена копія протоколу як слідує із змісту самого протоколу, хоча він не відмовлявся від його отримання. В даному випадку було порушено Інструкцію про оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху №1073 з останніми змінами від 11.10.2016. Також було порушено процедуру проходження на стан алкогольного сп`яніння, оскільки спочатку йому повинні були запропонувати пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера на місці, а в разі відмови запропонувати проїхати до медичного закладу, однак таких дій поліцейські не проводили. Натомість суд не викликав та не допитав свідків зазначених в протоколі: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також працівників Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області, а саме головне не викликав та не допитав особу, яка в дійсності керувала мотоблоком ОСОБА_4 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив задовольнити апеляційну скаргу.

Суду пояснив, що він їхав на мотоблоці свого знайомого ОСОБА_5 разом з останнім. Нас зупинили працівники поліції і привіталися. Вони почали розмовляти, а потім працівники поліції сказали, що зараз поїдемо в заклад. Причому казали це їм обом. Що за заклад їм не повідомили. Особисто ОСОБА_1 казав їм, що мотоблок не його. Працівники поліції поговорили ще і поїхали, а він з часом дізнався, що на нього склали протокол. ОСОБА_1 звернувся за допомогою до юриста і той дізнався, що вказані в протоколі свідки в цей час взагалі перебували на заробітках закордоном.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, доводи апеляції, пояснення ОСОБА_1 , запис з нагрудної камери працівника поліції приходжу до висновку, що апеляція підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За змістом ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а положеннями ст. 245 цього ж Кодексу визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Окрім того, згідно ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, в тому числі, перевіряє правильність складання протоколу інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, належно з`ясовує обставини справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст.ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 2 ст. 251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

За правилами частин 1 і 2 статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція).

Так, відповідно до п. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 6 розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з п. 4 розділу І Інструкції є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота), а саме: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я (пункт 6). У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8).

Отже, повертаючись до обставин даної справи, суд звертає увагу на те, що частина перша статті 130 КУпАП в тому числі, передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що в даному випадку інкримінується ОСОБА_1 ..

Таким чином, в даній ситуації вимагається доведення того, що ОСОБА_1 , будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку, на підтвердження чого суду було надано протокол про адміністративне правопорушення та пояснення свідків.

В такій ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Щодо письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 які не були допитані в судовому засіданні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області, суд звертає увагу на положення пункту «d» частини третьої статті 6 Конвенції, яким кожному обвинуваченому гарантовано право допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення.

Так, відповідно до матеріалів даної справи пояснення свідків мають одне із вирішальних значень для встановлення вини ОСОБА_1 , оскільки відповідно до п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103 (зі змінами), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Крім того, згідно п. 7 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015, не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Проте з письмових пояснень зазначених свідків встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», а не від медичного огляду в медичному закладі (а. с. 7, 8). В той же час в згідно направлення на огляд водія транспортного засобу до закладу охорони здоров`я КНП "Могилів-Подільська ОЛІЛ", куди особу на огляд у заклад охорони здоров`я доставив поліцейський ОСОБА_6 , ОСОБА_1 відмовився від проходження на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків. З дослідженого відеозапису з нагрудної камери поліцейського встановлено, що пропозиції проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу від працівників поліції не було, а було запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я. При цьому не встановлено кому саме було запропоновано пройти такий огляд та присутність при цьому свідків відеозаписом не зафіксована.

Апеляційний суд неодноразово намагався викликати в судове засідання зазначених свідків, проте свідки в судове засідання не з`явилися. З рекомендованих повідомлень встановлено, що свідок ОСОБА_3 за вказаною в процесуальних документах адресою не проживає. ОСОБА_2 не знаходився вдома, про що неодноразово на рекомендованому повідомленні вказував листоноша.

З огляду на міркування викладені вище, суд не може покласти в основу обвинувачення пояснення вказаних свідків, які не були допитані в судовому засіданні і пояснення яких мають вирішальне значення по даній справі.

Не з`явився до суду і поліцейський СРПП № 1 Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області капрал поліції Ковтун С. В., який не одноразово своєчасно повідомлявся судом про місце і час розгляду справи.

Наведені факти у відповідності до статті 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останньої, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Обов`язково слід наголосити, що процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача і судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (див. наприклад пункти 75-79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Карелін проти Росії», пункт 54 справи «Озеров проти Росії», пункти 44-45 справи «Кривошапкін проти Росії»).

У зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню з винесенням нової постанови, якою закрити провадження в зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 283, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 05 березня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП скасувати та провадження у справі закрити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Ю. Б. Войтко