Справа № 266/1858/20
Провадженя№ 3/266/833/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2020 року м. Маріуполь

Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області Шишилін О.Г., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 1732 ч. 2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

03.04.2020 року, близько о 00 год. 20 хвил., ОСОБА_1 знаходячись за місцем мешкання АДРЕСА_2 умисно вчинив дії психологічного характеру у відношенні своєї матері ОСОБА_2 , а саме висловлював погрози, образи на її адресу, чим створив шкоду психологічному здоров`ю та скоїв домашнє насильство, вдруге протягом року.

ОСОБА_1 з`явився в судове засідання, винним себе визнав, про що вказав у письмовій заявою в якій вказав, що розкаюється, просив суд суворо не карати.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

За приписами ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству.

Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб як батьки (мати, батько) і дитина (діти) (п.7 ч.2 ст.3 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству").

Відповідно до ч.2 ст. 1732 КУпАП відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1732 КУпАП, а його вина в здійсненні даного адміністративного правопорушення, доведена протоколом про адміністративні правопорушення АПР18 № 735242 від 03.04.2020 року, рапортом, поясненнями ОСОБА_2 , постановою про притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП від 05.07.2019р..

Відповідно до ст.. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Щодо застосування заходів, передбачених ст.39-1 КУпАП, то суд враховує, що це право суду, а не обов`язок суду, оскільки вказана норма передбачає, що уразі вчинення домашнього насильства суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом України"Про запобігання та протидію домашньому насильству". Враховуючи обставини справи, характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, який хоча і вдруге притягується до адміністративної відповідальності, однак натепер стосунки між ним та потерпілим налагодилися й сталося примирення, суд вважає застосувати відносно нього лише адміністративне стягнення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП без застосування ст.39-1 КУпАП, без проходження програми, передбаченої Законом України « Про запобігання та протидію домашньому насильству».

З урахуванням характеру скоєного правопорушення, ставлення до скоєного і ступеню вини, даних про особу правопорушника, та обставин пом`якшувальних і обтяжливих відповідальність, керуючись ст. ст. 36, 40-1, 1732, 221, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1732 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340,00 гривень(розрахунковий рахунок №UA0005055, , одержувач платежу Маріуп.УК/Приморс. р-н/ код платежу 21081100).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 судовий збір у розмірі 420,40 грн. на користь держави з наступними реквізитами (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/ 22030106, , банк отримувача Казначейство України( ЕАП), розрахунковий рахунок №UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Донецького Апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Суддя: Шишилін О. Г.