Справа № 522/3116/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Осіік Д.В., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 163520, 08.02.2020 р. о 03 год. 30 хв. в м. Одесі вул. Маразлієвська, 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz» д.н. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився та від проходження у медичному закладі також відмовився в присутності двох свідків.

Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав, та пояснив, що викладені в протоколі обставини не відповідають дійсності, оскільки зазначеного правопорушення він не вчиняв та Правил дорожнього руху не порушував, а протокол винесений інспектором ОСОБА_2 незаконно. Оскільки, в порушення вимог ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» працівник поліції після його зупинки не повідомив його про конкретну причину зупинки з детальним описом підстави зупинки, оскільки їх не було. На його прохання повідомити причину зупинки, працівник поліції її так і не назвав, тому подальші дії були незаконними. Також під час зупинки його транспортного засобу, інспектор поліції в порушення вимог ч.3 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію» не представився, не зазначив своєї посади/звання та не пред`явив свого службового посвідчення для ознайомлення. В зв`язку з чим подальші вимого інспектора поліції він не повинен був виконувати та міг спокійно поїхати далі. Також ОСОБА_1 вказав на те, що поліцейські зупинили його транспортний засіб у забороненому місці. Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не було та він був згоден його пройти, однак лише після повідомлення причини зупинки про що свідчать нотаріально завірені заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Адвокат Компанієць М.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , вказав на те, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в зв`язку з чим справа підлягає закриттю у порядку ст. 247 КУпАП. Крім того, вказав на те, що інспектором поліції в порушення вимог ст.ст. 18, 35 Закону України «Про національну поліцію» після зупинки ОСОБА_1 не було повідомлено про конкретну причину зупинки з детальним описом підстави зупинки, поліцейський не представився, не зазначив своєї посади/звання та не пред`явив свого службового посвідчення для ознайомлення. Зупинку автомобіля ОСОБА_1 було здійснено в забороненому місці. В протоколі було вказано ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , як почервоніння очей та запах алкоголю з порожнини рота. Однак, зазначив, що починаючи з 2013 р. ОСОБА_1 професійно займається спортом, а саме греко-римською боротьбою, а тому він веде здоровий образ життя і йому не можна вживати алкоголь. Відповідно до Правил Громадської організації «Клуб спортивної боротьби «Чемпіон», всім членам організації заборонено вживання будь-яких засобів, зокрема алкоголю, що уповільнюють процеси мислення, реакції. Щодо почервоніння очей ОСОБА_1 зазначив, що у останнього є захворювання очей, що підтверджується копією медичного висновку від 25.05.2020 р. та копією довідки від 02.02.2017 р. Дані довідки підтверджують, що ОСОБА_1 носить окуляри, а через це він кожного дня відчуває перенавантаження на очі, що в свою чергу може спричинити почервоніння, однак, навіть якщо у нього і було почервоніння очей, то у темну пору доби досить важко розгледіти будь-які ознаки подразнення очей. При цьому, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння, після повідомлення працівником поліції причини його зупинки з детальним описом підстав такої зупинки. Враховуючи, що підстав зупинки ОСОБА_1 оголошено не було, жодних підстав для складання протоколу не було.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 доадміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, підлягає закриттю, з наступних підстав.

Так, у відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, суб`єктивною стороною правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

В підтвердження провини ОСОБА_1 до протоколу було надано пояснення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, два диски з відеозаписами.

Положеннями ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, між іншим, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Натомість, з письмових пояснень свідка ОСОБА_5 , вбачається, що останній засвідчив лише відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер», а також відмову від огляду в закладі охорони здоров`я. Однак, в зазначених поясненнях відібраних працівником поліції відсутні посилання на те, що у ОСОБА_1 відчувався запах алкоголю з порожнини рота та були почервоніння очей.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_6 вбачається, що останній засвідчив те, що на питання чи згоден пройти тест на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, також відмовився від проходження тесту у медичному закладі. Однак, в зазначених поясненнях відібраних працівником поліції відсутні посилання на те від якого саме тесту та огляду на стан сп`яніння, алкогольного чи наркотичного відмовився ОСОБА_1 . Також у зазначених пояснення відсутні посилання на те, що у ОСОБА_1 відчувався запах алкоголю з порожнини рота та були почервоніння очей.

Посилання працівника поліції в протоколі на те, що у ОСОБА_1 відчувався запах алкоголю з порожнини рота та були почервоніння очей, нічім не підтверджено та до протоколу надано не було.

При цьому, можливе почервоніння очей ОСОБА_1 пов`язане з хворими очима останнього, що підтверджується копією медичного висновку від 25.05.2020 р. та копією довідки від 02.02.2017 р.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України №1452/735 сп`яніння (далі - Інструкція). Інструкцією передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці, лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до пунктів 3, 4, 5 Розділу ІІ Інструкції, поліцейськими при огляді на стан сп`яніння використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Слід зазначити, що ОСОБА_1 погоджувався на проходженні тесту на стан алкогольного сп`яніння або огляду в закладі охорони здоров`я, після того, як працівник поліції повідомить йому причину зупинки його транспортного засобу та наданням відео фіксації скоєного правопорушення, що останнім зроблено не було.

Відповідно до п. 2.14 (в) Правил дорожнього руху водій має право знати причину зупинки, перевірки та огляду транспортного засобу посадовою особою державного органу, яка здійснює нагляд за дорожнім рухом, а також її прізвище і посаду.

Відповідно до ч.3 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Однак, на вимогу ОСОБА_1 повідомити про причину зупинки його транспортного засобу, працівником поліції такі причини названо не було та не надано доказів нібито скоєного правопорушення.

Відповідно до ч.5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Крім того, з долучених до матеріалів справи нотаріально завірених заяв ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вбачається, що 08.02.2020 р. приблизно о четвертій годині ранку під час зупинки транспортного засобу «Mercedes-Benz» д.н. НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували в автомобілі в якості пасажирів. При цьому, працівник поліції який зупинив автомобіль не повідомив причину такої зупинки, не представився та не надав свого службового посвідчення. ОСОБА_4 також зазначив, що ОСОБА_1 повідомляв поліцейському, що він пройде огляд у тому разі, якщо йому повідомлять причину та підставу його зупинки. Крім того, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вказали на те, що ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Суд також приймає до уваги те, що ОСОБА_1 професійно займається спортом, а саме греко-римською боротьбою, та відповідно до довідки Громадської організації «Клуб спортивної боротьби «Чемпіон», всім спортсменам клубу категорично заборонено вживання алкоголю, та клуб суворо стежить за тим щоб їх спортсмени не вживали алкоголь.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вище викладених обставин, приходжу до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, на підставі ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 130, 221, 247, 283-284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: