Справа № 199/1666/20
ПОСТАНОВА

іменем України

25 червня 2020 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Щербина-Почтовик І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадяники України, не працюючої , проживаючої у квартирі АДРЕСА_1 ,

-яка притягується до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

-за участю:

особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та її захисника Збарської І.В.

потерпілого - ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №057660 від 26.02.2020, того ж дня, а саме 26.02.2020 року о 14.45 годині в м. Дніпрі по проспекту Слобожанському 13 біля ЕО 349 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом FORD державний номерний знак НОМЕР_1 під час випередження не дотрималася безпечного інтервалу, внаслідок чого допустила зіткнення з транспортним засобом Chevrolet державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та завдані матеріальні збитки.

На думку посадової особи уповноваженої на складання протоколу про адміністративне правопорушення, своїми діями водій ОСОБА_1 порушила вимоги п.13.3 Правил дорожнього руху,за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , категорично заперечувала проти фактів викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та вважала що у даній ДТП винуватий саме ОСОБА_2 .

У свою чергу ОСОБА_2 вважав, що саме ОСОБА_1 порушила ПДД що і призвело до ДТП.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , пояснив що він 26.02.2020 став свідком того, як у місті Дніпрі зі сторони вулиці Каруни виїхало авто Chevrolet та вдарив автомобіль FORD під керуванням ОСОБА_1 , що перебував на проспекті Слобожанському, внаслідок чого автомобіль останньої отримав ушкодження в районі задньої правої двері та заднього правого крила.

В даному судовому засіданні, судом за власною ініціативи було вирішено призначити судову автотехнічну експертизу проти якої ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не заперечували.

Судом 25.03.2020 року із врахуванням роз`яснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», - призначено у межах адміністративного провадження №199/1666/20 за фактом цього ж ДТП за звинуваченням ОСОБА_1 судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському НДЕКЦ МВС України. При цьому на вирішення експертизи поставлені наступні запитання:

1) яким чином, в даній дорожній обстановці, повинні були діяти водії ОСОБА_1 та водій ОСОБА_2

2) чи мав технічну можливість водії ОСОБА_1 та водій ОСОБА_2 уникнути даної пригоди?

3) дії кого ОСОБА_1 чи водія ОСОБА_2 , в даній дорожній обстановці, не відповідали вимогам Правил дорожнього руху, які знаходяться в причинному зв`язку з даною пригодою?

Так, 23.06.2020 року, до суду з Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України надійшов висновок експерта від 29.05.2020 року за №19/104-9/2/578, у відповідності до якого:

1.Вирішити питання щодо встановлення відповідності дій водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вимогам Правил дорожнього руху України за показами водія автомобіля "Шевроле Лачетті" ОСОБА_2 на даному етапи дослідження не надається можливим оскільки в його показах відсутні необхідні вихідні дані для проведення дослідження, перелік яких наведений в дослідницький частині висновку.

В дорожньо-транспортній обстановці, що склалася (згідно показів водія ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 ), водій автомобіля "Шевроле Лачетті" держ. номер НОМЕР_3 ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, зміст яких викладений в дослідницький частині.

В дорожньо-транспортній обстановці, що склалася (згідно показів водія ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 ), водій автомобіля "Ford Fusion" н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 повинна була діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, зміст яких викладений в дослідницький частині.

2.Вирішити питання про наявність (відсутність) у водія автомобіля "Шевроле Лачетті" ОСОБА_2 та у водія автомобіля "Ford Fusion" ОСОБА_1 технічної можливості уникнути даної пригоди як за показами водія ОСОБА_2 та і за показами водія ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 не надається можливим, оскільки в показах водіїв-учасників ДТП відсутні необхідні вихідні дані для проведення дослідження, перелік яких наведений в дослідницький частині висновку.

3.Провести оцінку дій водії автомобіля "Шевроле Лачетті" ОСОБА_2 та автомобіля " ОСОБА_4 " Лісовець ОСОБА_5 щодо відповідності їх вимогам Правил дорожнього руху України та вирішення питання наявності (відсутності) причинного зв`язку між її діями та настанням події ДТП, що розглядається не надалось можливим з причин наведеним в дослідницький частині висновку.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення у своїй сукупності, пояснення учасників провадження, та протокол згідно якого ОСОБА_1 висунуте порушення п. 13.3 Правил дорожнього руху, у зв`язку з чим суду не вдається можливим дійти ґрунтовного переконання про наявність винності водія ОСОБА_1 , а тому вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

З урахуванням роз`яснення про які зазначив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», а саме те, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки у справі «Надточий проти України від 15.05.2008» Суд зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

А тому, зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), виходжу з того, що суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно приписів ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п. 1) ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи, те що за наявних у матеріалах провадження доказах не можливо зробити ґрунтовного висновку про наявність у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності вини у ДТП, оскільки те що ОСОБА_1 дійсно порушила вимоги 13.3 Правил дорожнього руху та саме її дії знаходяться у причинному зв`язку з настанням ДТП належним чином не підтверджено, а тому слід вважати, фактично порушення ним вимог Правил дорожнього руху ґрунтується на припущеннях у зв`язку з чим провадження по справі на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП необхідно закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В. Щербина-Почтовик

25.06.2020