Справа № 621/542/20
Пр. № 3/621/106/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 травня 2020 року м. Зміїв

Суддя Зміївського районного суду Харківської області Вельможна І.В., за участі секретаря Акулової А.М., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Гетьман О.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Зміївського ВП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Чемужівка Зміївського району Харківської області, є громадянином України, не працює, одружений, зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1 , відомості про притягнення до адміністративної відповідальності відсутні,

за частиною 1 статті 130, статтею 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколів про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №391175, серії ДПР18 №391174 від 20 лютого 2020 року, ОСОБА_1 , ставиться в вину правопорушення, передбачені частиною 1 статті 130, статтею 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за наступних обставин: 20 лютого 2020 року об 21 год. 50 хв., по вул. Гусєва в с. Чемужівка Зміївського району Харківської області, ОСОБА_1 , керуючи належним ОСОБА_2 , автомобілем ВMW-318, реєстраційний номер НОМЕР_1 не виконав вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу та продовжив рух до вул. Шкільної в с. Чемужівка Зміївського району Харківської області та керував автомобілем з явними ознаками стану алкогольного сп`яніння, а саме різких запах з порожнини рота, нестійка хода, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пунктів 2.4, 2.5 Правил дорожнього руху України.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у порушенні правил дорожнього руху не визнав, вказуючи, що дійсно 20.02.2020 року перебував в стані алкогольного сп`яніння, однак, автомобілем не керував, а лише перебував у ньому разом зі своїми друзями. Автомобілем керувала його дружина, яка в ході сварки між ними зупинила транспортний засіб, забрала документи і ключі від автомобіля та пішла додому. В подальшому прибули працівники поліції, яким він повідомив, що не є водієм та відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Адвокат Гетьман О.М. просила закрити провадження у справі з підстав, визначених пунктом 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення про що надала відповідне письмове клопотання.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідків, ознайомившись з протоколами про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №391175, серії ДПР18 №391174, в яких викладено обставини правопорушення (а.с. 1,2); даними рапортів від 20.02.2020 року (а.с. 3,4); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.02.2020 року (а.с. 5); письмовими поясненнями свідків (а.с.7,8); даними розписки ОСОБА_3 , про отримання на зберігання транспортного засобу (а.с. 8), дійшов наступного:

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно до вимог частини 1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням, (проступком) визнається протиправні, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у частині 1 статті 130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом.

Згідно статті 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до вимог п.п. 6,7 розділу 1 «Загальні положення» Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, відповідно до статті 266 КпАП України.

Аналогічні норми передбачені Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року. Так, згідно вказаного Порядку, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я. Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Результати огляду, проведеного поліцейським зазначаються в акті огляду, форма якого затверджена МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейськими для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Вищевикладене свідчить про те, що відмова водія від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП, а є підставою для направлення водія для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. І лише відмова водія від огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, є підставою для складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП та притягнення до адміністративної відповідальності. Вказані вище обставини фіксуються в акті огляду на стан сп`яніння, який складається згідно вказаного вище Порядку.

ОСОБА_1 , в судовому засіданні наполягав на тому, що не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, працівники поліції його не зупиняли, а підійшли до нього на вулиці, запропонувавши пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на що він відмовився.

Аналогічні пояснення щодо обставин, які мали місце 20.02.2020 року, кожний окремо, надали свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які показали, що у вказаний день ОСОБА_3 , дійсно перебував у стані сп`яніння, але автомобілем не керував, за кермом перебувала ОСОБА_3 , яка в ході сварки з чоловіком по АДРЕСА_2 залишила транспортний засіб та пішла додому з документами та ключами від авто.

Працівники поліції ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , при наданні пояснень у судовому засіданні зазначили, що не бачили хто був за кермом транспортного засобу під час його зупинки, почавши переслідування побачили вже зупинений автомобіль та ОСОБА_1 , який справляв природні потреби та перебував у стані сп`яніння.

Вказані обставини не спростовуються оглянутим судом відеозаписом, який додано до матеріалів справи. З даного відеозапису вбачається, що дійсно працівники поліції пропонувалося ОСОБА_1 , пройти огляд на стан сп`яніння, пройти який останній відмовився, оскільки автомобілем не керував.

Керування ОСОБА_1 , автомобілем не зафіксовано на відеозаписі, зупинка працівниками патрульної поліції ОСОБА_1 , під час керування транспортним засобом також не зафіксована. Жодних доказів саме керування ОСОБА_1 , автомобілем у стані алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять, з боку поліцейських не надано.

Отже, наявність такої обов`язкової умови притягнення особи до адміністративної відповідальності як перебування особи у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, судом не встановлено.

Відповідно до пункту 1.10 Правил дорожнього руху України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Законодавець чітко визначає, що суб`єктом, сфера дії на якого поширюється дія Правил дорожнього руху України, зокрема пункту 2.5 вказаних Правил, є саме водій.

Так, на момент складання відносно ОСОБА_1 , протоколу про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП, останній не був водієм в розумінні Правил дорожного руху України, оскільки не керував транспортним засобом, відтак, дія вказаних Правил на нього не поширюється та він не був зобов`язаний, в свою чергу, виконувати вимогу інспектора патрульної поліції щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Щодо порушення ОСОБА_1 , статті 122-2 КУпАП, суддя зазначає наступне:

Так, стаття 122-2 КУпАП передбачає відповідальність за порушення водіями вимог про зупинку та містить дві складових частини, які передбачають адміністративну відповідальність.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №391174 не зазначено, яка саме частина вказаної статті ставиться в порушення ОСОБА_1 .

По - друге, як було визначено вище, в ході судового розгляду не встановлено, що ОСОБА_1 , 20.02.2020 року керував транспортним засобом, а відповідно є водієм та підлягає відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що ставляться йому в вину.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно статті 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відповідно до статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Оскільки надані суду матеріали не містять даних, які б дозволили встановити, що ОСОБА_1 , перебував за кермом транспортного засобу у стані алкогольного сп`яніння та керував ним, суддя дійшов до висновку щодо відсутності правових підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Таким чином, досліджуючи та оцінюючи всі надані по справі докази в їх сукупності, суддя не вбачає належним чином доведеної вини ОСОБА_1 у інкримінованих йому правопорушеннях.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Так, є правові підстави для закриття провадження по справі.

Керуючись статтями 7, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130, статтею 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити з підстав, передбачених пунктом 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На постанову може бути подана апеляція до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: