ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2020 Справа №607/16028/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Братасюка В.М.

за участю секретаря Созанської Т.І.

розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , працюючого на посаді головного інженера відділу технічного нагляду Тернопільської міської ради,

за ч. 4 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія БД №419155 від 14 серпня 2018 року, ОСОБА_1 15 травня 2018 року о 15 год. 15 хв., на перехресті вулиць «Броварна Наливайка Березова», будучи посадовою особою, інженером відділу технічного нагляду ТМР, порушив правила, норми та стандарти, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, не вжив заходів щодо належного утриманням шляхово-мостового господарства, а також не прийняв своєчасних заходів, щодо відновлення безпечних умов для руху, що призвело до створення аварійної обстановки та пошкодження транспортних засобів марки «Mitsubishi Lancer» номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортного засобу марки «PEUGEOT» номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , внаслідок відсутності дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та додаткової таблички 7.8 «Напрямок головної дороги», по вул. Березова на перехресті вулиць «Броварна Наливайка Березова», що стало причиною ДТП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД БД №419155 від 14 серпня 2018 року, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 1.5 Правил дорожнього руху, п.3 ст.12 Закону України «Про дорожній рух», п.п. 4.1, 4.1.6 ДСТУ-3587-97 «Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди, вимоги до експлуатаційного стану», ДСТУ 4100-2010 «Знаки дорожні» та притягується до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.140 КУпАП.

ОСОБА_1 будучи у встановленому законом порядку особисто своєчасно сповіщеним про місце і час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подав. В матеріалах справи містяться письмові пояснення, згідно яких просить закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Враховуючи вимоги ст. 268 КУпАП, вважаю, що розгляд справи можна провести у відсутності ОСОБА_1 .

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно ч.1 ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП настає у випадку порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до ч.4 ст.140 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення полягає у недотриманні правил, норм і стандартів при утриманні доріг, невжиття заходів до своєчасної заборони чи обмеження руху при виникненні умов, що загрожують безпеці руху чи неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Суб`єктом цього правопорушення можуть бути посадові особи, до компетенції яких належить саме додержання правил, норм та стандартів при утриманні шляхів та безпосереднє вжиття заходів до своєчасної заборони чи обмеження руху при виникненні умов, що загрожують безпеці руху, а також заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Виходячи із системного аналізу вказаної правової норми, посадові особи, до компетенції яких належить додержання правил, норм та стандартів при утриманні шляхів, зобов`язані утримувати їх в стані, що відповідає встановленим вимогам безпеки дорожнього руху, а при виникненні на ділянках дороги умов, які загрожують безпеці руху, зобов`язані прийняти заходи до своєчасної заборони чи обмеження руху, а також відновлення нормальних умов для руху. Вирішення питання щодо наявності чи відсутності в діях посадової особи ознак адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП передбачає необхідність аналізу нормативно-правових актів, які регламентують діяльність в даній сфері суспільних відносин, а також безпосередніх функціональних обов`язків посадових осіб, до компетенції яких входить забезпечення цих правил, норм та стандартів.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Статтею 6 цього Закону визначено компетенцію міських рад та їх виконавчих органів, районних рад та районних державних адміністрацій до якої належить, згідно переліку, і організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Згідно з ч.3 ст.12 Закону України "Про дорожній рух" посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг та залізничних переїздів, інших споруд зобов`язані при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху, впроваджувати в повному обсязі заходи щодо безпеки дорожнього руху при здійсненні будівництва, ремонту доріг, вулиць; позначати місця виконання робіт, де залишено на дорозі, вулиці машини і механізми, будівельні матеріали, тощо відповідними дорожніми знаками огороджувальними і направляючими засобами, а в темний час доби і при тумані-сигнальними вогнями, передбаченими діючими нормами; по закінченні робіт на дорозі, вулиці негайно привести їх у стан, що забезпечує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів і пішоходів; своєчасно виявляти перешкоди дорожньому руху та забезпечувати їх усунення, а у разі неможливості- невідкладно позначати дорожніми знаками, огороджувальними та направляючими.

Аналогічні положення щодо вимог до осіб, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг та залізничних переїздів, інших споруд містяться у Розділу ІІ Постанови Кабінету Міністрів України від 30.03.1994р. №1998 (із змінами і доповненнями) «Про затвердження Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони», яким передбачено, що власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані, зокрема, своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; контролювати якість робіт, що виконуються підрядними організаціями; вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об`єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об`єктів, аварій на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з Державтоінспекцією оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів.

В силу статей 16, 17, 19 Закону України «Про автомобільні дороги» власником вулично-шляхової мережі міста Тернополя є Тернопільська міська рада.

Згідно п. 2.1. Положення про відділ технічного нагляду Тернопільської міської ради (далі Положення) в новій редакції, затверджене рішенням Тернопільської міської ради від 30.04.2010 №5/34/84, зазначено, що відділ створений з метою забезпечення кваліфікованого, якісного ведення технічного нагляду за ремонтом та утриманням шляхово-мостового господарства, об`єктами благоустрою та капітальним ремонтом, реконструкцією житлового фонду, здійснення контролю за забезпеченням належного рівня обслуговування. Предметом діяльності відділу є здійснення контролю і технічного нагляду за ремонтом та утриманням шляхово-мостового господарства, об`єктами благоустрою та капітальним ремонтом, реконструкцією житлового фонду (підп. 2.2.1 п.2.2 Положення).

Окрім того, рішенням Тернопільської міської ради від 08.04.2011 року № 6/7/19 "Про здійснення технічного нагляду", відділ технічного нагляду Тернопільської міської ради визнано балансоутримувачем шляхово-мостового господарства та об`єктів благоустрою, надавачем послуг і виконавцем робіт з проведення технічного нагляду.

Відповідно до Розділу ІІІ наказу Державного комітету України з питань житлово комунального гоподарства №154 від 23.09.2003 року "Про затвердження Порядку проведення ремонту та утримання об`єктів благоустрою населених пунктів", балансоутримувач зобов`язаний забезпечити належне утримання та своєчасний ремонт об`єкта благоустрою власними силами або залучити до цього на конкурсних засадах інші підприємства, організації.

Згідно посадової інструкції головного інженера відділу технічного нагляду Тернопільської міської ради, затвердженої начальником відділу технічного нагляду Тернопільської міської ради 27 січня 2011 року, до обов`язків головного інженера належить, крім іншого: організовувати періодичні та позачергові обстеження шляхово-мостового господарства та штучних споруд (п. 2.9), здійснювати контроль за виконанням робіт з організації і безпеки дорожнього руху (п. 2.10); здійснення технічного нагляду за якістю та обсягом виконання будівельних робіт підрядними організаціями, з правом приймання актів виконаних робіт (п. 2.11). Головний інженер має право: вимагати від підрядної організації виконання робіт відповідно до проектно-кошторисної та іншої технічної документації (п.п. 1 п.3.1), перевіряти хід і якість виконуваних підрядною організацією робіт (п. 3.3.), в разі виявлення порушень при виконанні робіт з утримання та ремонту шляхово-мостового господарства підрядною організацією надавати приписи про їх усунення (п. 3.4).

07.02.2019року постановою Тернопільського міськрайонного суду матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 140 КУпАП направлено до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції для належного дооформлення, оскільки із наявної у справі схеми ДТП від 15 квітня 2018 року, вбачається, що головна дорога, по якій рухалась ОСОБА_3 , змінювала напрямок наліво з вул.Наливайка на вул. Березова, в той час зі схеми ДТП не вбачається, чи ОСОБА_3 рухалась по головній дорозі змінивши напрямок руху наліво (з увімкненням покажчика повороту), чи рухалась прямо по вул. Наливайка Броварна. На даній схемі ДТП відсутнє і місце зіткнення транспортних засобів, що унеможливлює Суд встановити, чи зіткнення відбулося на головній дорозі, чи на перехресті рівнозначних доріг.

На виконання зазначеної постанови, 13.03.2020року надіслано листа, в якому зазначено, що до схеми дорожньо-транспортної пригоди внесено доповнення, також надіслано постанову Тернопільського апеляційного суду від 25.11.2019року, якою закрито провадження стосовно ОСОБА_2 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 25.11.2019року встановлено, «що відповідно до п.2.3 (б) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

п.12.1 цих Правил передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

У відповідності до п.12.3 ПДР України у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Згідно п. 16.11. ПДР України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, дорожні знаки які б регулювали рух зі сторони вул. Березова по якій рухався ОСОБА_2 , наближаючись до перехрестя вулиць Березова-Наливайка були взагалі відсутні, тому він розраховував, що наближається до перехрестя рівнозначних доріг.

Згідно 16.12. ПДР України на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух.

Зі схеми місця ДТП та долучених до неї фототаблиць вбачається, що на вул. Наливайка по напрямку руху водія ОСОБА_3 встановлено дорожній знак 2.3 головна дорога з табличкою 7.8 перед перехрестям, на якому головна дорога змінює свій напрямок.

Так, матеріалами справи встановлено, що в даному випадку встановлено табличка 7.8 вказувала про зміну напрямку руху головної дороги ліворуч, в той час як водій ОСОБА_3 продовжила рух автомобілем прямо.

У відповідності до 16.14 ПДР України якщо головна дорога на перехресті змінює напрямок, водії транспортних засобів, які рухаються по ній, повинні керуватися між собою правилами проїзду перехресть рівнозначних доріг.

Як встановлено судом, у момент зіткнення, яке відбулося на перехресті доріг вул.Березова-Наливайка водій автомобіля Пежо2008 під керуванням водія ОСОБА_3 знаходився по відношенню до автомобіля Міцубіші Лансер під керуванням водія ОСОБА_2 ліворуч.

Розташування транспортних засобів в момент зіткення узгоджується з характером пошкоджень автомобілів, які відображені у схемі ДТП.»

Таким чином судом є встановлена та обставина, що дорожні знаки, які б регулювали рух зі сторони вул. Березова, в напрямку до перехрестя вулиць Березова-Наливайка були взагалі відсутні станом на 15.04.2018року.

Посилання в письмових поясненнях ОСОБА_1 на те, що водій ОСОБА_2 , за відсутності знаків пріоритету, якщо він не міг визначити черговість проїзду через перехрестя, повинен був керуватися п.2.3. б), п.12.3., п.16.15. і п.16.11. ПДР та вважати, що він перебуває на другорядній дорозі і пропустити автомобіль водія ОСОБА_3 , абсолютно не спростовує факту відсутності дорожніх знаків.

Не може братися до уваги судом і та обставина, що постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.05.2018р. у справі №601/817/18, яка залишена без змін постановою Апеляційного суду Тернопільської області від 24.07.2018р. розглядався протокол про адміністративне правопорушення серії БД №431270 від 07.05.2018 року, згідно якого ОСОБА_4 30 листопада 2017 року о 14 год. 00 хв. в м. Тернополі не виконала припис посадової особи уповноваженого підрозділу Національної поліції від 28.11.2017р. №48 щодо вжиття невідкладних заходів встановлення дорожнього знаку 2.1. "Дати дорогу" та таблички до дорожнього знаку 7.8. "Напрямок головної дороги" в м. Тернополі на перехресті вулиць Наливайка та Березова, чим порушила за ст. 188-28 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 всупереч покладених на нього посадовою інструкцією обов`язків не здійснено контролю за виконанням робіт з організації і безпеки дорожнього руху.

Виходячи з аналізу нормативно-правових документів, які регламентують діяльність відділу технічного нагляду Тернопільської міської ради, а також враховуючи вимоги посадової інструкції головного інженера ОСОБА_1 , який зобов`язаний здійснювати контроль за проведенням капітальних, поточних ремонтів та утримання шляхово-мостового господарства та інших об`єктів благоустрою, а також здійснювати контроль за виконанням робіт з організації і безпеки дорожнього руху, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП.

На підтвердження винуватості особи, котра притягується до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.140 КупАП, окрім протоколу про адміністративне правопорушення БД №419155 від 14 серпня 2018 рокудолучено наступні письмові докази, досліджені та проаналізовані в судовому засіданні, а саме:

-схему місця ДТП від 15.04.2018року на перехресті вулиць Наливайка - Березова Броварна в м.Тернополі;

-висновок експерта за результатами проведення авто технічного дослідження 569/18-22 від 29.05.2018року;

-постанову Апеляційного суду Тернопільської області від 24.07.2018року;

-посадову інструкцію головного інженера, затверджену начальником відділу технічного нагляду ТМР від 27.01.2011року;

-Положення про відділ технічного нагляду Тернопільської міської ради затверджене рішенням Тернопільської міської ради від 30.04.2010 №5/34/844

-постанову Тернопільського апеляційного суду від 25.11.2019року

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП, до підстав, за наявності яких провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, віднесено закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 статті 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов:

-вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення;

-закінчення встановленого законом строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення правопорушення (при триваючому правопорушенні з дня виявлення правопорушення).

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.

Тобто закриття провадження у справі за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.

Таким чином, початок перебігу встановленого ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення законодавець пов`язує з вчиненням адміністративного правопорушення, встановлення наявності або відсутності якого повинно здійснюватися при вирішенні питання про закриття провадження у справі.

Статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП суд повинен повно, всебічно й об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати оцінку зібраним у ній доказам і постановити правильне судове рішення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП вказаний Кодекс не містить. Натомість, як зазначалось вище, застосування п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе у разі встановлення наявності протиправної винної дії чи бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене та зважаючи на те, що для закриття провадження у справі у зв`язку зі спливом строків для накладення адміністративного стягнення необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення (винної дії чи бездіяльності), а також враховуючи, що повноваження суду на з`ясування обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні передбачені ст. 280 КУпАП, вважаю, що є достатні правові підстави для встановлення вини особи при закритті провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Проаналізувавши та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 , внаслідок неналежного виконання своїх посадових обов`язків, наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 140 КУпАП, а саме: порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, проте на момент розгляду справи пройшло більше трьох місяців з дня вчинення зазначеного правопорушення, тому враховуючи закінчення встановленого ст.38 КУпАП строку для притягнення винної особи до адміністративної відповідальності, Суд вважає, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП та провадження у даній справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 38, 140, 247, 283, 284 КУпАП,суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 140 КУпАП.

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст. 140 КУпАП закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк