Справа № 138/399/20
Провадження № 33/801/337/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Савкова І. М.
Доповідач: Сопрун В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Сопруна В.В.,

за участю секретаря судового засідання Кузьменка Б.І.,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

прокурора Паука В.В.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, начальника управління освіти Могилів-Подільської міської ради, серія паспорта НОМЕР_1 , ном. тел. НОМЕР_2 ,

за ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника управління освіти Могилів-Подільської міської ради Вінницької області, являючись суб`єктом, на якого поширюється дія ЗУ «Про запобігання корупції» в силу пп.«в» п.1 ч.1 ст.3 цього Закону, при підготовці, підписанні та направленні відзиву на апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області від імені управління освіти Могилів-Подільської міської ради від 06.11.2019 №686 в порушення вимог п.п.1,2 ч.1 ст.28 ЗУ «Про запобігання корупції», не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів та не повідомив безпосереднього керівника, а саме Могилів-Подільського міського голову, не пізніше наступного робочого дня, з моменту, коли дізнався чи повинен був дізнатися про наявність у нього реального конфлікту інтересів, а саме суперечності між його приватним інтересом, обумовленим майновим або іншим немайновим інтересом у зв`язку з тим, що він особисто виступає відповідачем по вказаній справі, та службовими повноваженнями на посаді начальника управління освіти Могилів-Подільської міської ради, що виступає третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача в даній справі, що відповідно впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання ним зазначених повноважень.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП, а саме: неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Крім того, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника управління освіти Могилів-Подільської міської ради Вінницької області, являючись суб`єктом, на якого поширюється дія ЗУ «Про запобігання корупції» в силу пп.«в» п.1 ч.1 ст.3 цього Закону, в порушення вимог п.п.1,2 ч.1 ст.28 ЗУ «Про запобігання корупції», при підготовці, підписанні та направленні відзиву на апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області від імені управління освіти Могилів-Подільської міської ради від 06.11.2019 №686 не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів та не повідомив безпосереднього керівника, а саме Могилів-Подільського міського голову, не пізніше наступного робочого дня, з моменту, коли дізнався чи повинен був дізнатися про наявність у нього реального конфлікту інтересів, а саме суперечності між його приватним інтересом, обумовленим майновим інтересом у зв`язку з тим, що він особисто виступає відповідачем по вказаній справі, службовими повноваженнями на посаді начальника управління освіти Могилів-Подільської міської ради, що виступає третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача в даній справі, що відповідно впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання ним зазначених повноважень, тобто перебуваючи таким чином в умовах реального конфлікту інтересів, в порушення п.3 ч.1 ст.28 ЗУ «Про запобігання корупції», вчинив дії, а саме підготував, підписав, організував реєстрацію вказаного вище відзиву в книзі вихідної документації управління освіти Могилів-Подільської ради Вінницької області за №686 від 06.11.2019, після чого направив до Вінницького апеляційного суду та прокуратури Вінницької області.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП, а саме: вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів.

Постановою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 22 квітня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 , будучи ознайомленим з вимогами антикорупційного законодавства, перебуваючи на посаді начальника управління освіти Могилів-Подільської міської ради Вінницької області, достовірно знаючи, що у його службовій діяльності виник реальний конфлікт інтересів (суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень), при прийнятті рішення про підписання відзиву не повідомив свого безпосереднього керівника про наявність у нього реального конфлікту інтересів, не вжив необхідних заходів, спрямованих на недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів, таким чином вчинив адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність ч. 1 ст. 172-7 КУпАП

Крім того, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника управління освіти Могилів-Подільської міської ради Вінницької області, достовірно знаючи, що у його службовій діяльності виник реальний конфлікт інтересів, при прийнятті рішення про підписання відзиву, діючи умисно, з корисливих мотивів та в особистих інтересах підписав відзив, від імені управління освіти Могилів-Подільської міської ради від 06.11.2019 р. №686, внаслідок чого прийняв рішення та вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, таким чином вчинив адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Датою виявлення правопорушення суд вважає 06 лютого 2020 року.

На прийняте судом рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі. Посилається на те, що постанова суду є незаконною, оскільки винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права і підлягає скасуванню. Вказує що, судом не враховано ряд грубих порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Зазначає, що судом не вірно встановлено дату виявлення правопорушення, оскільки Вінницька прокуратура після отримання рішення апеляційного суду від 27.11.2019 р. направила Вінницькому управлінню Департаменту стратегічних досліджень Національної поліції України листа 03.12.2019 р. щодо відзиву управління освіти від 06.11.2019 р. У порушення вимог ст. 257 КУпАП не надіслано повідомлення до Могилів-Подільської міської ради про складення протоколу із зазначенням характеру вчиненого правопорушення та норми закону, яку порушено. Судом першої інстанції не конкретизовано, яким чином його приватний інтерес щодо підписання відзиву від імені управління освіти Могилів-Подільської міської ради, суперечить службовим повноваженням і реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій. Стверджує, що питання підпису ділової кореспонденції відноситься до трудових правовідносин, а отже не відноситься до сфери приватного інтересу працівника в розумінні ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 р. № 1700-УІІ. Відсутність приватного інтересу, в свою чергу, виключає наявність реального конфлікту інтересів у особи, а відтак і склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП. Також стверджує, що судом першої інстанції не конкретизовано, яким же чином його приватний інтерес щодо підписання і направлення відзиву, суперечить службовим повноваженням і реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду справи підтримав апеляційну скаргу просив задовольнити, крім того вказав що сам відзив не впливає на прийняття (рішення), оскільки це виключна компетенція суду зазначив, що в його діях відсутній склад правопорушень, зазначених в протоколах, як і дії умисно з корисливих мотивів та в особистих інтересах.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги, надав пояснення, аналогічні зазначеним в протоколах про адміністративне правопорушення, вказавши, що прокурор на його думку, має право збирати докази вчинення корупційного правопорушення та здійснювати контроль за здійсненням перевірки за фактами таких правопорушень, що і було зроблено в даному випадку. Порушень при встановленні обставин даних правопорушень та при їх фіксації, як і при подальшому розгляді адміністративних матеріалів в суді допущено не було, а доводи апелянта є безпідставними.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_1 та прокурора Паука В.В., перевіривши матеріали справи та надані докази в межах доводів апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване законне рішення.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, суд першої інстанції зазначених вимог закону в повному обсязі не дотримався та прийшов до помилкового висновку про вчинення ОСОБА_1 вказаних вище правопорушень.

Цілком обґрунтованими та такими, що підтверджуються матеріалами адміністративної справи, вбачаються апеляційні доводи ОСОБА_1 про те, що судом першої інстанції не враховано ряд порушень ст. 257 КУпАП.

Так в порушення вимог ст. 257 КУпАП особою, що складала протоколи - оперуповноваженим 1 сектору УСР у Вінницькій області майором поліції Ткачуком С.М. після складання даних протоколів 06 лютого 2020 р. один з їх примірників не було надіслано повідомлення до Могилів-Подільської міської ради про складення протоколу із зазначенням характеру вчиненого правопорушення та норми закону, яку порушено. Доказів такого направлення до матеріалів справи не додано та не надано в ході судового розгляду справи.

При цьому належних та допустимих доказів того, що проекти протоколів №30,31 погоджено з прокуратурою згідно спільного наказу Генеральної прокуратури України, Служби безпеки України, Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства доходів і зборів України від 22 квітня 2013 року № 52/394/172/71/268/60 «Про затвердження Інструкції про порядок обліку кримінальних та адміністративних корупційних правопорушень» та відповідно до вимог ст. 250 КУпАП, в матеріалах справи відсутні, що викликає сумнів в достовірності вказаного погодження за його змістом. Крім того, відсутній підпис прокурора в інформаційних картках форми 2-К, затверджених вищевказаним наказом.

Дані обставини свідчать про істотні процесуальні та процедурні порушення, допущені при складанні та затвердженні протоколів, що в свою чергу свідчить про істотні порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та з огляду на істотність наслідків притягнення до відповідальності для вказаної особи, вимагає недопущення спрощеного підходу в застосуванні зазначених вище норм КУпАП.

Однак на зазначені обставини, суд першої інстанції, належної уваги не звернув, питання про повернення протоколів до органу, що їх складав, в тому числі і у відповідності до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, зазначених в листі від 22.05.2017 р. у № 223-943/0/4-17 щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією, не вирішив, та не приділив вказаним обставинам належної уваги при встановленні обставин правопорушень та ухваленні рішення по суті.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права

Що стосується рішення суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушень за ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП по суті, то слід зазначити, що з вказаним рішенням апеляційний суд також не може погодитися з огляду на наступне.

Так відповідно до ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП порушенням вимог щодо повідомлення керівника про конфлікт інтересів є неповідомлення особою безпосереднього керівника у випадках передбачених законом про наявність конфлікту інтересів, а також вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Приймаючи відповідне рішення, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 , будучи суб`єктом Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ст. ст. 28, 29 даного Закону при виконанні обов`язків начальника відділу освіти не повідомив свого безпосереднього керівника про виникнення реального конфлікту інтересів та прийняв відповідне рішення (підпис та направлення відзиву від імені відділу освіти) в умовах даного реального конфлікту.

Так відповідно до ч.1 ст.28 розділу 5 «Запобігання та врегулювання конфлікту інтересів» Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у п.п.1,2 ч.1 ст.3 цього Закону зобов`язані:1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти непізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі-Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

У відповідності до п.11 ч.1 ст.61 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що приватний інтерес це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі тими, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Відповідно до ч.1 ст.1 зазначеного Закону, реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Аналогічне визначення реального конфлікту міститься і в примітці до ст. 172-7 КУпАП.

За змістом зазначеної статті Закону України «Про запобігання корупції» та ст. 172-7 КУпАП суб`єктивна сторона корупційного діяння характеризується тим, що воно вчинюється лише з корисливих спонукань. Особа, яка вчинила таке корупційне діяння, усвідомлює, що вона незаконно використовує свої службові повноваження та незаконно одержує у зв`язку з цим певні матеріальні блага.

Тобто, навіть при наявності суперечності між особистими інтересами та службовими повноваженнями обов`язковим є встановлення можливості впливу такої суперечності на об`єктивність або упередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих службових повноважень.

При цьому конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним. Тобто, конфлікт інтересів має місце тоді, коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

За змістом ст. 172-7 КУпАП особистий інтерес - це користь, вигода яка стосується (або цікавить) особи, і які вона бажає отримати для себе особисто або близьких осіб.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 призначений на посаду начальника управління освіти Могилів-Подільської міської ради Вінницької області розпорядженням міського голови від 24.11.2010 р. № 240-к. Розпорядженням Могилів-Подільського міського голови від 09.11.2012 р. № 248-к Коновалову присвоєно 9 ранг посадової особи місцевого самоврядування п`ятої категорії посад з 12.11.2012 р. Попереджений про обмеження, пов`язані з прийняттям на службу в органи місцевого самоврядування та проходження служби 15.05.2015 р.

Відповідно до Положення про управління освіти Могилів-Подільської міської ради Вінницької області, затвердженого рішенням 25 сесії 7 скликання Могилів-Подільської міської ради Вінницької області від 20.06.2018 р. № 674, управління освіти Могилів-Подільської міської ради створене рішенням 22 сесії Могилів-Подільської 3 скликання від 18.05.2001 р. та являється структурним підрозділом міської ради, яке утворюється за рішенням засновника та є підзвітним і підконтрольним засновнику, підпорядковується виконавчому комітету міської ради, міському голові (п. 1.1)

У відповідності до положень абзацу 7 ст.14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посада начальника управління освіти Могилів-Подільської міської ради Вінницької області відноситься до п`ятої категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Згідно з посадовою інструкцією начальника управління освіти міської ради, затвердженої Могилів-Подільським міським головою 15.09.2019 р. начальник управління освіти міської ради несе відповідальність за недотримання ст.ст.8,12,13 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», Закону України «Про запобігання корупції», а також за порушення внутрішнього робочого розпорядку.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду 28.01.2019 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокуратури Вінницької області на рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 15.08.2019 р. у цивільній справі за позовом керівника Могилів-Подільської прокуратури в інтересах держави в особі Могилів-Подільської міської ради Вінницької області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - Управління освіти Могилів-Подільської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

На адресу прокуратури Вінницької області 08.11.2019 р. надійшов один примірник, адресованого Вінницькому апеляційному суду відзиву на апеляційну скаргу від відповідача ОСОБА_1 з проханням залишити рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 15.08.2019 р. без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. 11.11.2019 р. на адресу прокуратури Вінницької області з вихідним №686 від 06.11.2019 р. надійшов адресований Вінницькому апеляційному суду відзив на апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області від імені і на бланку управління освіти Могилів-Подільської міської ради, підписаний начальником управління освіти ОСОБА_1 , який є відповідачем у вказаній справі як фізична особа, з проханням залишити рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 15.08.2019 р. без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 27.11.2019 р. апеляційну скаргу прокуратури Вінницької області задоволено частково: рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 15.08.2019 р. скасовано; позовну заяву керівника Могилів-Подільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Могилів-Подільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Могилів-Подільської міської ради Вінницької області, третя особа, яка заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача Управління освіти Могилів-Подільської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди - залишено без розгляду.

Згідно письмового пояснення ОСОБА_1 міському голові ОСОБА_2 , зареєстрованого 12.12.2019 р . за №02-21/3778, на протязі 2017-2019 р. р. він не направляв до міської ради окремих звернень щодо конфлікту інтересів у нього, так як їх не було.

Враховуючи наведені обставини та положення нормативних актів, з огляду на те, ОСОБА_1 при підписанні і направленні відзиву від імені управління Могилів-Подільського відділу освіти, а також підписанні і направлені відзиву від імені себе, як відповідача по справі, відсутня суперечність між його особистими інтересами та його службовими повноваженнями, наявність яких могла б вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішення, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих йому службових повноважень, оскільки він керувався Положення про управління освіти Могилів-Подільської міської ради Вінницької області. При цьому сам факт підписання і направлення відзиву є лише формальною дією ОСОБА_1 на виконання своїх обов`язків, а не його особистим рішенням, продиктованим корисним умислом та наявністю приватного інтересу в розумінні Закону України «Про запобігання корупції».

В протоколах №30,31 від 06 лютого 2020 р. щодо ОСОБА_1 зазначено, що він, підписуючи відзив від імені управління освіти Могилів-Подільської міської ради діяв умисно і з корисливих мотивів, при цьому не зазначено, в чому полягає умисел особи або корисливі мотиви, що повинно бути встановлено в судовому засіданні.

Крім того, спираючись на чинне законодавство та судову практику, слід зазначити про те, що направлення ОСОБА_1 відзиву від імені управління освіти Могилів-Подільської міської ради за своєю суттю не може виступати мотивом правопорушень, пов`язаних з корупцією, оскільки таке право, законодавчо закріплене Цивільним процесуальним кодексом, а згідно ч.1 ст.360 ЦПК України учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Відзив на апеляційну скаргу - найбільш поширений тактичний прийом захисту. Заперечуючи проти апеляційної скарги, сторона не лише захищається, але й створює умови для якісної роботи суду, допомагає встановити характер спірних правовідносин, закон, який їх регулює, факти, які необхідно встановити і які лежать в основі вимог і заперечень, коло осіб, що мають брати участь у справі. Таким чином, скориставшись своїм правом подати письмове заперечення проти позову, відповідач дасть змогу судді попередньо і всебічно зорієнтуватися в характері спору, який буде предметом судового розгляду.

Сам по собі відзив не створює юридичних наслідків, які могли б вплинути на прийняття «рішення» в розумінні ст.172 КУпАП, адже він не є нормативно правовим актом (наказ, розпорядження) від якого залежить надання, або перевага отримання пільг, благ. Тим більше не є підставою для прийняття рішення судом.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вих. N 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 р. звернута увагу на те, що вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-7 КУпАП (вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів) суди мають враховувати необхідність наявності фактів, встановлення яких має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові суду:

- наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений;

- наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення;

- наявність повноважень на прийняття рішення;

- наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Питання складання відзиву, його підпису і направлення в інтересах управління освіти Могилів-Подільської міської ради належить до трудових правовідносин, а отже не відноситься до сфери приватного інтересу працівника в розумінні ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції»

Відсутність приватного інтересу, в свою чергу, виключає наявність реального конфлікту інтересів у особи, а відтак і склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо відсутності складу правопорушень в його діях по суті знайшли своє підтвердження в ході апеляційного перегляду справи.

Наведені в даній постанові апеляційного суду обставини свідчать про те, що особою, яка склала дані протоколи, не надано у відповідності до положень ст. 251 КУпАП достатніх, допустимих та належних доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушень, зазначених в ч.1,2 ст. 172-7 даного Кодексу, а також допущено істотні процесуальні порушення при складанні протоколів про адміністративні правопорушення, а суд першої інстанції в порушення положень, зазначених в ст.ст. 7, 245, 250, 252, 280 даного Кодексу, не звернувши на зазначені обставини належної уваги, прийшов до помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні даних правопорушень.

Крім того, не можна погодитися і з висновками суду про дату виявлення правопорушень, зазначених в протоколах, визначених особою, що їх склала, датою їх складання, а саме 06 лютого 2020 р.

Так, згідно матеріалів справи, Вінницька прокуратура після отримання рішення апеляційного суду від 27.11.2019 р. направила Вінницькому управлінню Департаменту стратегічних досліджень Національної поліції України листа 03.12.2019 р. з якого вбачається що діях ОСОБА_1 виявлені прокуратурою можливі факти вчинення ним адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією (а.с.17). Таким чином на момент отримання матеріалів УСР у Вінницькій області правопорушення було вже виявлено та встановлено особу, яка його вчинила.

Таким чином, датою виявлення правопорушень за таких обставин необхідно вважати саме дату повідомлення прокуратурою УСР у Вінницькій області про вчинення ОСОБА_1 корупційних правопорушень та направлення відповідних матеріалів для додаткової перевірки та складання проектів протоколів, тобто 03.12.2019 р., а не дату складання таких протоколів.

Помилковим є прийняття до уваги судом судом роз`яснення Комітету з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності ВРУ від 11.09.2018 р. №04-18/10-1584, щодо визначення дати виявлення правопорушення, оскільки таке роз`яснення не є джерелом права, а законодавство України про адміністративні правопорушення складається з Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів, як це передбачено ч.1 ст.2 КУпАП, а також Конституції України, яка має вищу юридичну силу.

Зазначені обставини належним чином не було враховано судом першої інстанції, що потягло за собою неправильне, визначення строку накладання адміністративного стягнення, визначеного ч.3 ст. 38 КУпАП.

У зв`язку з наведеним, відповідно до положень ч.8 ст. 294 КУпАП постанова суду першої інстанції не може бути залишена в силі, підлягає скасуванню, а провадження в справі відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушень.

Керуючись ст.285, 294 КУпАП апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 22 квітня 2020 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП, та накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень скасувати.

Провадження в справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративних правопорушень.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду В. В. Сопрун