ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/593/19 Номер провадження 33/814/16/20Головуючий у 1-й інстанції Олейнікова Г. М. Доповідач ап. інст. Харлан Н. М.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2020 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Харлан Н.М., з секретарем Лимар О.М., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника в його інтересах адвоката Склярова М.М., представника в інтересах потерпілої ОСОБА_2 - адвоката Сіромахи М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 квітня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. в дохід держави.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі384, 2 грн.

Згідно з постановою, ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що він 22.01.2019 року о 10 год. 30 хв. в м. Кременчуці, по проспекту Свободи,120/25, повертаючи ліворуч на проспект Свободи, 120/25 м. Кременчука, перед початком руху, не впевнився в безпечності маневру та скоїв зіткнення з автомобілем «BMW X1», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалась в попутному напрямку, внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі просить постанову скасувати та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

На обґрунтування таких вимог посилається на те, що працівниками поліції невірно складено схему ДТП, не зазначено точне місце зіткнення транспортних засобів та розташування частини осипу скла та пластмаси від автомобілів, які осипалися при зіткненні транспортних засобів. Його зауваження стосовно цього залишилися поза увагою як працівників патрульної поліції так і суду.

Вказує, що схему ДТП він підписав під тиском працівників поліції, які не хотіли повертати документи на автомобіль для його транспортування евакуатором до місця стоянки. Крім того, після пригоди він себе погано почував, а його дружина перебувала в лікарні в реанімаційному відділенні і їй були потрібні ліки, які були у нього, а тому тільки за таких обставин він погодився підписати схему з тими даними, які там були зазначені.

Посилається на те, що суд віднісся до розгляду справи формально та упереджено.

Клопотання його захисника про призначення судово-автотехнічної експертизи суд залишив без задоволення.

Поміж тим, як доказ було прийнято висновок судової автотехнічної експертизи від 25.03.2019 року № 397, яка була проведена за заявою потерпілої, відповідно до якої його дії не відповідали вимогам п. 10.1 ПДР України, а дати оцінку діям водія ОСОБА_2 неможливо, оскільки відсутня достатня кількість вихідних даних.

У зв`язку з цим, встановити причинний зв`язок між діями водія ОСОБА_2 та наслідками неможливо.

Вважає експертний висновок № 397 не допустимим доказом, оскільки він здобутий не в установленому законом порядку.

На думку апелянта, суд першої інстанції не дав належної правової оцінки показанням учасників пригоди та свідків, безпідставно не призначив та не провів експертизу по справі, а тому не мав законних підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи ОСОБА_1 та виступ захисника в його інтересах ОСОБА_3 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку представника потерпілої ОСОБА_2 адвоката Сіромахи М.А., який заперечив проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , дослідивши наявні у справі докази, давши їм аналіз та оцінку, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Стаття 9 КУпАП визначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як встановлено в ході апеляційного перегляду до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області надійшла справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Диспозиція статті 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Суддею першої інстанції з дотриманням вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП розглянуто вказану справу та прийнято законне і обґрунтоване рішення, яким визнано ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП внаслідок порушення ним вимог п. 10.1 ПДР України.

При цьому, обґрунтовуючи своє рішення, суд послався на показання потерпілої ОСОБА_2 , свідків-працівників патрульної поліції Заплатинського М.О. та ОСОБА_4 , висновок судової авто технічної експертизи № 397 від 25.03.2019, показання експерта автотехніка ОСОБА_5 А.А.

Не погодившись із судовим рішенням ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі вказує на неповноту судового розгляду, зокрема не призначення судом першої інстанції за його клопотанням судової авто технічної експертизи та безпідставного врахування експертного висновку № 379, проведеного за заявою ОСОБА_2 , яку вважає проведеною без достатньої кількості вихідних даних, не врахування його пояснень та безпідставного врахування схеми ДТП, правильність складання якої він оспорює.

19 липня 2019 року за клопотанням ОСОБА_1 судом апеляційної інстанції було призначено судову авто технічну експертизу, виконання якої доручено експертам Полтавського відділення Харківського НДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса.

При цьому, обговорюючи питання про призначення вказаної експертизи, ОСОБА_1 було роз`яснено про можливість надання керівником Полтавського відділення доручення на проведення даної експертизи саме експерту ОСОБА_6 , який є співробітником цієї установи. Зокрема з`ясовано ту обставину, що, хоча експерт ОСОБА_6 вже надавав експертний висновок за заявою ОСОБА_2 у даній справі, проте недовіри у ОСОБА_1 до експерта немає. Апелянт вважає, що експерт ОСОБА_6 дійшов висновку про порушення ОСОБА_1 ПДР України, які знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку, оскільки йому було надано неповно вихідні дані, а схема ДТП складена некоректно, а тому застережень про неможливість проведення експертом ОСОБА_6 судової авто технічної експертизи не висловлював. Таку його думку в суді апеляційної інстанції підтримав і захисник Скляров М.М., яким вважав можливим проведення вказаної експертизи експертом ОСОБА_6 , в разі надання йому такого доручення.

12 серпня 2019 року до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання про надання додаткових вихідних даних, необхідних для проведення судової авто технічної експертизи № 1331 по справі №524/593/19.

Для забезпечення надання вихідних даних ухвалою судді Полтавського апеляційного суду від 20 вересня 2019 року доручено Батальйону патрульної поліції у м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП провести додатковий огляд місця пригоди, яка сталася 22 січня 2019 року в м. Кременчуці Полтавської області по проспекту Свободи 120/25 з участю водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та залученням транспортних засобів учасників пригоди.

Відповідно до протоколу додаткового огляду місця ДТП, яка сталася 22.01.2019 від 14.05.2020 зазначено, що учасник додаткового огляду ОСОБА_1 на місці події відмовився надавати будь-які пояснення. При цьому ОСОБА_1 зробив допис у вказаному протоколі про відсутність його захисника.

При з`ясуванні позиції ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції щодо його відмови провести додатковий огляд, ОСОБА_1 пояснив, що така відмова не була пов`язана з відсутністю його захисника Склярова М.М. на місці події під час проведення додаткового огляду. Водночас захисник Скляров М.М. пояснив, що узгодив свою позицію із підзахисним ОСОБА_1 про те, що він не буде присутнім під час додаткового огляду. Та обставина, що додатковий огляд буде проведений за участі ОСОБА_1 без його захисника Склярова М.М. була доведена захисником до працівника ПП ОСОБА_7 , який мав проводити додатковий огляд ще перед початком даної процесуальної дії.

Допитаний судом апеляційної інстанції свідок ОСОБА_7 підтвердив пояснення захисника Склярова М.М. та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про повідомлення його узгодженої позиції сторони захисту щодо проведення додаткового огляду без участі захисника. Водночас свідок повідомив, що ОСОБА_1 в категоричній формі відмовився надавати пояснення, розповідати про обставини справи та показувати на місці події, що відбулися 22.02.2019.

В суді апеляційної інстанції апелянт ОСОБА_1 після узгодження своєї позиції із захисником ОСОБА_3 відмовився від проведення судової авто технічної експертизи, призначеної згідно ухвали судді Полтавського апеляційного суду від 19 липня 2019 року та обидва просили розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, врахувавши показання ОСОБА_1 .

Вважаю, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 можна розглянути на підставі наявних у справі доказів, оскільки суддею апеляційного суду були створені всі умови для реалізації ОСОБА_1 своїх прав, передбачених ст. 268 КУпАП, чим він не скористався.

Пунктом 10.1 ПДР України визначено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Із пояснень ОСОБА_1 вбачається, що 22.01.2019 року він керуючи автомобілем ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_2 рухався по проспекту свободи в м. Кремечуці в напрямку с. Молодіжне. На перехресті із вул. Л.Толстого в районі будинків 120/25 здійснюючи маневр розвороту повернув наліво у розрив та зупинився. Зправа від нього знаходилася велика куча снігу, яка дещо закривала огляд проїжджої частини проспекту Свободи, куди він мав намір виїхати. Переконавшись, що його маневр не створить перешкод для руху інших учасників дорожнього руху, ОСОБА_1 повернув ліворуч, проїхав певну відстань і лише після цього відчув удар в задню частину автомобіля. Авто ВАЗ 21099 під його керуванням розвернуло і в цей час відбувся другий удар об його автомобіль. Вважає, що водій ОСОБА_2 порушила правила дорожнього руху, перевищивши швидкість допустила зіткнення із його автомобілем.

Такі його показання вважаю неспроможними з огляду на таке.

Судом першої інстанції був досліджений висновок експерта № 397 за результатами проведення судової авто технічної експертизи по заяві ОСОБА_2 та визнаний належним та допустимим доказом в сукупності із наданими суду показаннями експерта, що оспорюється апелянтом, проте такі висновки суду вважаю правильними виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 7-1, 12 Закону України «Про судову експертизу» підставою для проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування або договір з експертом чи експертною установою. Водночас зазначено, що незалежно від виду судочинства та підстави проведення експертизи судовий експерт зобов`язаний провести повне дослідження і дати обґрунтований та об`єктивний висновок.

Відповідно до висновку експерта № 397 від 25.03.2019 зазначено, що в умовах місця пригоди технічна можливість запобігти зіткненню з автомобілем BMW Х1 д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 для водія автомобіля ВАЗ 21099 ОСОБА_1 полягала у виконанні ним вимог п 10.1 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було причин технічного характеру (в наданих на дослідження матеріалах відсутні відомості про причини технічного характеру, які перешкоджали ОСОБА_1 перед початком руху переконатися в безпеці). Оскільки водій автомобіля ВАЗ 21099 ОСОБА_1 мав технічну можливість уникнути пригоди, тобто зіткнення з автомобілем BMW Х1, то його дії не відповідали вимогам п. 10.1 ПДР і з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з пригодою.

Під час проведення дослідження обставин пригоди та надання висновку експертом ОСОБА_6 були у повній мірі дотримані вимоги вказаного закону. Слід зазначити, що скаржник ОСОБА_1 не наводить доказів та не повідомляє про їх існування, які б об`єктивно вказували на порушення експертом вимог вказаного Закону.

Більш того, експерт ОСОБА_6 , будучи попереджений судом про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та за відмову без поважних причин від виконання покладеного на нього обов`язку, повністю підтвердив наданий ним висновок та вказав, що в даній дорожній ситуації що склалася, порушення ОСОБА_1 п. 10.1 ПДР є категоричним та знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку із виникненням ДТП.

Слід зазначити, що суд першої інстанції правильно взяв до уваги висновок експерта в частині визначення правомірності дій ОСОБА_1 , оскільки суд має розглянути справу лише щодо тієї особи, яка згідно протоколу про адміністративне правопорушення притягується до адміністративної відповідальності та не має права виносити своє судження, надавати оцінку діям та встановлювати провину у вчиненні ДТП іншій особі, в даному випадку водія ОСОБА_2 , оскільки щодо останньої протокол про вчинення адміністративного правопорушення уповноваженими органами не складався.

Судом правильно взято до уваги показання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , які є працівниками патрульної поліції та складали протокол та схему до нього про те, що ОСОБА_1 під час складання схеми ДТП будь-яких заперечень не висловлював.

Під час апеляційного перегляду ініціатором такого перегляду не було надано нових даних, якіб вказували на помилковість судового рішення, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а постанову судді без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 квітня 2019 року про визнання винуватим ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Н.М. Харлан