справа № 179/548/20
провадження № 3/179/239/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2020 року Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області Ковальчук Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Магдалинівського відділення поліції Новомосковського відділу поліції ГУНП у Дніпропетровській області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

-у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

В протоколі серії АПР18 № 441799 від 01 квітня 2020 року, вказано, що « ОСОБА_1 , 01.04.2020 року о 20 год. 00 хв. в смт. Магдалинівка, здійснював провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів автомобілем DAEWOO LANOS, н. з. НОМЕР_1 без належної державної реєстрації та ліцензії на даний вид діяльності. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення ч. 1 ст. 164 КУпАП та ст. 29 Закону України «Про автомобільний транспорт».

ОСОБА_1 в судовому засіданні провину не визнав, пояснив, що 01.04.2020 року о 20 год. 00 хв. в смт. Магдалинівка, рухався разом із пасажиром на автомобілі марки DAEWOO LANOS, н. з. НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції, які перевіривши документи склали протокол про адміністративне правопорушення, у зв`язку із наданням послуг «таксі» без відповідної ліцензії. Також зазначив, що провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів не здійснював. Від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення відмовився, вважаючи його складення протиправним.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю за необхідне провадження в справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 164 КУпАП визначено відповідальність, у зв`язку із провадженням господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Пунктом 1 частини 1 статті 255 КУпАП визначено, що у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення за статтею 164 мають право складати зокрема:

уповноважені на те посадові особи:

-органів внутрішніх справ (Національної поліції);

-центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (в частині, що стосується правопорушень у галузі господарської діяльності, пов`язаної з перевезенням пасажирів і вантажів);

-органів ліцензування (стаття 164 у частині, що стосується правопорушень у галузі господарської діяльності, ліцензії на проведення якої видає відповідний орган ліцензування).

Згідно ч. 1 ст. 29 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб`єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах.

У відповідності до п. 24 ч. 1 статті 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягає такий вид господарської діяльності, як перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.

Згідно п. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон);

в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків та (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий уповноваженим органом МВС, а у разі встановлення проблискового маячка оранжевого кольору на великогабаритних та великовагових транспортних засобах - дозвіл, виданий уповноваженим підрозділом Національної поліції, крім випадків встановлення проблискових маячків оранжевого кольору на сільськогосподарській техніці, ширина якої перевищує 2,6 м;

г) на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил;

ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення);

д) у разі встановлення на транспортному засобі розпізнавального знака Водій з інвалідністю - документ, що підтверджує інвалідність водія або пасажира (крім водіїв з явними ознаками інвалідності або водіїв, які перевозять пасажирів з явними ознаками інвалідності).

Згідно пп. а п. 2.4 Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Отже, виходячи із вказаних норм законодавства вбачається, що протоколи про правопорушення за статтею 164 мають право складати, зокрема органи ліцензування, які є відповідними держателями інформації щодо наявності або відсутності у водія ліцензії щодо перевезення пасажирів. Крім того, п. 2.1 Правил дорожнього руху визначено вичерпний перелік документів, які зобов`язаний пред`явити для перевірки водій на вимогу поліцейського, у зв`язку із чим висновок поліцейського зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення про здійснення ОСОБА_1 провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів без належної державної реєстрації та ліцензії на даний вид діяльності не підтверджений відповідними доказами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 441799, який складено 01 квітня 2020 року зафіксовано порушення ОСОБА_1 за ст. 164 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, однак останній відмовився від підпису у протоколі. В графі свідки, вказано ОСОБА_2 , в графі у присутності понятих, зазначено «немає».

Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що до протоколу про адміністративне правопорушення додано пояснення ОСОБА_2 , яка стверджувала, що чоловік на ім`я ОСОБА_3 здійснював перевезення пасажирів в таксі, однак вказане пояснення не приймається судом як доказ в справі, оскільки посадовою особою порушено порядок складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Оскільки належних доказів провадження ОСОБА_1 господарської діяльності з перевезення пасажирів без належної державної реєстрації та ліцензії на даний вид діяльності суду не надано, тому приходжу до висновку про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247 п. 1, 283, 284 п. 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , притягнутого за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя Т.А.Ковальчук