ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3784/20
провадження № 3/753/2130/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2020 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Просалова О.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 068661, 02 лютого 2020 року о 03 годині 00 хвилин по вулиці Урлівській, 5-А в місті Києві, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Деу Ланос» н/з НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія з застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність встановлена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що 02.02.2020 року його безпідставно зупинили працівники поліції та висловили підозру у тому, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. На пропозицію працівників поліції він погодився пройти огляд за допомогою приладу «Драгер», однак після проходження огляду був незгоден з його результатами та сказав, що хоче здати аналізи у лікаря. Почувши від працівників поліції відмову, він почав вимагати забезпечити йому захисника, однак працівники поліції склали відносно нього протокол та поїхали.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Гардецький О.А. просив звернути увагу, що протокол та додані до нього матеріали містять ряд суперечностей та порушень вимог закону, а саме: згідно протоколу, ОСОБА_1 було зупинено о 03-00 годині, а протокол було складено о 03-17 годині, при цьому в поясненнях свідків вказано, що їх було запрошено лише о 03:20 годині; в протоколі вказано, що до нього додається відео з бодікамери АА-00880, при цьому у матеріалах справи вказане відео відсутнє, на запит суду від 15.04.2020 року воно також не було надано; ОСОБА_1 наголошує, що на місці події не погодився з результатами огляду за допомого приладу «Драгер», при цьому йому не було забезпечено законної можливості пройти вказаний огляд у лікаря-нарколога. Захисник просив визнати долучені до справи докази недопустимими та закрити провадження відносно ОСОБА_1 в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 № 068661 від 02.02.2020 року (а.с. 1), чек алкотестеру «Драгер» (а.с. 2), акт огляду на стан сп`яніння (а.с. 3), пояснення свідків (а.с. 4), оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Перекладання такого обов`язку на суд не передбачено.

Згідно ст. 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З положень ч. 2 ст. 266 КУпАП вбачається, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. Згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Відповідно до частини 6 цієї статті, - огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Так, згідно протоколу, ОСОБА_1 було зупинено о 03-00 годині, а протокол було складено о 03-17 годині, при цьому в поясненнях свідків вказано, що їх було запрошено лише о 03:20 годині. Крім того, ОСОБА_2 зазначає, що на місці події не погодився з результатами огляду на стан сп`яніння, проте у матеріалах відсутні докази на підтвердження або спростування цієї інформації, оскільки в протоколі вказано, що до нього додається відео з бодікамери АА-00880, при цьому у матеріалах справи вказане відео відсутнє, на запит суду від 15.04.2020 року воно також не було надано.

Вказані обставини викликають сумніви у законності проведеної процедури огляду на стан сп`яніння, належності та допустимості наявних у справі доказів, а як наслідок у достовірності даних, вказаних у протоколі серії ДПР18 № 068661, в зв`язку з чим, суд не може визнати його належним та допустимим доказом.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини » (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Крім цього, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 20.09.20196 року «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

Згідно положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на вищевикладене, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, а тому, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 247 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, провадження у даній справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 247, 283-285 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя