ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/438/20 Справа № 199/920/20 Суддя у 1-й інстанції - Савченко Є. М. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2020 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 березня 2020 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 28.01.2020 року о 12.15 годин в м.Дніпро, по пр.Слобожанському, 85, водій ОСОБА_1 керував ТЗ ВАЗ 21063 № НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, невнятна мова, нестійка хода). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, повторно протягом року. Водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 березня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 3 роки, та стягнуто з останнього на користь держави судовий збір у розмірі 420, 40 гривень.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, винести нову постанову, якою закрити щодо нього провадження по адміністративній справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що судом при розгляді справи було грубо порушено вимоги, передбачені ст.ст. 1, 7, 9, 251, 266, 268 КУпАП.

Вказує на те, що при складанні відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, він заперечував щодо його вини у вчиненні правопорушення та пояснював, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, а запізнювався в судове засідання до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

Зазначає, що працівники патрульної поліції до нього ставляться упереджено, оскільки його раніше було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, постійного його зупиняють та в чомусь підозрюють.

26.01.2020 року відносно нього вже був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП, але постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.03.2020 року справу щодо нього було закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а тому зазначене свідчить про упередженість працівників поліції.

Посилається на те, що пояснення свідків відібрані з грубим порушенням КУпАП, оскільки вони не містять відомостей про попередження свідків про кримінальну відповідальність за надання неправдивих свідчень, також в поясненнях свідків не зазначаються ознаки алкогольного сп`яніння та самого факту керування особою транспортним засобом.

Крім того, з відеозапису нагрудної камери поліцейського не встановлено, що в присутності свідків були перевірені ознаки алкогольного сп`яніння водія, і йому взагалі не оголошувалися ознаки сп`яніння, не було роз`яснено прав, передбачених ст.268 КУпАП, а лише повідомлено про необхідність проїхати до медичного закладу для перевірки стану його сп`яніння, відсутні дані щодо складання протоколу та вручення його копії.

Зазначає, що суду не було надано належних і допустимих доказів його перебування у стані алкогольного сп`яніння саме під час керування транспортним засобом, оскільки відсутні безпосередні свідки керування ним транспортним засобом.

Також матеріали справи не містять підтвердження його відсторонення від керування транспортним засобом.

Вказує на те, що сам по собі факт відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння за недоведеністю таких ознак алкогольного сп`яніння, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки відповідно до п.п. 1, 12 Розділу 11 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду можливе лише за наявності ознак сп`яніння.

В суді апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та докази, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов таких висновків.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення, який ним підписаний із письмовими поясненнями щодо відмови від проходження медогляду так як запізнюється в судове засідання, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які підтвердили факт відмови від проходження медогляду на місці та в медичному закладі, відеозаписом події.

Доводи апеляційної скарги про те, що письмові пояснення свідків не містять відомостей про попередження їх про кримінальну відповідальність за надання неправдивих свідчень не заслуговують на увагу, оскільки ст.272 КУпАП не передбачає таких вимог до пояснень свідків.

Твердження ОСОБА_1 , що в поясненнях свідків не зазначені ознаки алкогольного сп`яніння та самого факту керування особою транспортним засобом спростовуються зазначеними ознаками сп"яніння у протоколі про адміністративне правопорушення, який підписаний зазначеними свідками. Крім того, факт керування ОСОБА_1 автомобілем підтверджується відеозаписом події, відповідно до якого він після зупинки автомобіля працівниками поліції пересів на пасажирське сидіння, що не заперечував під час апеляційного перегляду, а коли працівники поліції запропонували переставити автомобіль з проїжджої частини, то особа, яка вийшла із автомобіля зі сторони водія, відмовилась це зробити, що свідчить про те, що вона не перебувала за кермом, а ОСОБА_1 відкотив автомобіль, а тому така поведінка ОСОБА_1 не спростовує зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення ознаки сп"яніння.

Відповідно до відеозапису події ознаки сп"яніння доводяться до відома ОСОБА_1 , а протокол про адміністративне правопорушення складається у присутності ОСОБА_1 , який його підписав, а тому доводи щодо відсутності відеозапису цих обставин не заслуговують на увагу.

Про роз"яснення прав, передбачених ст.268 КУпАП, міститься підпис ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення.

Зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення причина відмови від проходження огляду не може бути визнана поважною, оскільки ОСОБА_1 взагалі не мав права керувати транспортним засобом, так як був вже позбавлений судовим рішенням такого права.

Доводи щодо не відсторонення водія від керування спростовуються рапортом (а.п.6), відповідно до якого автомобіль залишено на узбіччі і попереджено водія про відповідальність.

Отже, встановлені судом обставини підтверджуються дослідженими доказами.

Адміністративне стягнення накладено відповідно до санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, тому постанова суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 березня 2020 року- залишити без задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 березня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко