Справа № 161/1969/20
Провадження № 3/161/1006/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2020 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше до адміністративної відповідальності не притягався, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

02.02.2020 року о 01:45 год. ОСОБА_1 в м. Луцьку по вул. Конякіна, 13, всупереч вимогам п. 2.9 «а» ПДР України, керував транспортним засобом DEAWOO Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога в медичному закладі за адресою: м. Луцьк, вул. Карбишева, 2, за наслідками якого складено висновок № 225 від 02.02.2020 року.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом передачі телефонограми (а.с. 21). Заяви, клопотання від ОСОБА_1 на адресу суду не надходили.

Зі змісту ст. 268 КУпАП слідує, що під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи в якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, а також визначено перелік адміністративних правопорушень, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Положеннями ст. 2 КУпАП передбачений порядок застосування законодавства при розгляді справ про адміністративні правопорушення.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ч. 2 ст. 9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Виходячи з аналізу вищевказаних КУпАП слід зробити висновок, що норми даного нормативно-правового акту не містять прямої заборони на застосування аналогії закону в частині застосування процесуального законодавства в провадженні по справа про адміністративні правопорушення, однак визначають обов`язок посадових осіб застосовувати заходи адміністративного впливу в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи.

Оскільки положення КУпАП не регулюють порядку здійснення виклику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за допомогою телефонограми, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії найбільш близької галузі права - кримінального процесуального права та, при вирішенні питання про виклик в судове засідання ОСОБА_1 , керуватися ст. 135 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 про судове засідання, призначене на 11:30 год., 28.04.2020 року повідомлений за допомогою телефонограми, яка була отримана останнім 27.03.2020 року.

Даною телефонограмою ОСОБА_1 було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, а також роз`яснено суть адміністративних правопорушень, які є предметом судового розгляду (а.с. 21).

З урахуванням викладеного, суд вважає що ОСОБА_1 належним чином був повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.

Крім того, на думку суду, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості надіслати на адресу суду засобами поштового зв`язку або за допомогою електронної пошти свої пояснення щодо суті справи про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на те, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, не передбачається обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає можливим розглянути справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за його відсутності.

Дослідивши письмові та електронні докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджуються дослідженими судом доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення БД № 306635 від 02.02.2020 року, складеним поліцейським взводу № 2 роти № 4 БУПП у Волинській області ДПП капралом поліції Лукащик А.М. відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1);

-довідкою УПП у Волинській області ДПП від 04.02.2020 року з якої вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , немає повторності вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП; останній за місцем свого проживання отримував посвідчення водія НОМЕР_2 від 31.08.2016 року, а тому, в розумінні положення ПДР України, останній є «водієм» (а.с. 2);

-висновком КП «Волинський медичний центр терапії залежності» № 225 від 02.02.2020 року щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого слідує, що за результатами огляду ОСОБА_1 о 02:25 год. 02.02.2020 року було встановлено, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 3);

-відеозаписом із нагрудного реєстратора працівника патрульної поліції на якому зафіксовано обставини, які мали місце 02.02.2020 року в проміжку часу з 01:45 год. по 02:25 год. в м. Луцьку по вул. Конякіна, 13. З відеозапису вбачається, що за наслідками зупинки працівниками поліції водія транспортного засобу DEAWOO Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 , в останнього було виявлено наявність ознак алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки. На таку пропозицію співробітників поліції ОСОБА_1 погодився. Однак, під час проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу ОСОБА_1 неодноразово імітував продув засобу «Драгер», а тому працівники поліції прийняли рішення доставити останнього до медичного закладу охорони здоров`я. Надалі, за наслідками проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння у КП «Волинський медичний центр терапії залежності» було встановлено, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння. При цьому, будь-яких заперечень та зауважень щодо проходження медичного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 заявлено не було, а його результат він не оспорював (а.с. 4).

Об`єктивних підстав ставити під сумнів докази, надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, у суду не має.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. п. 6, 7 Розділу І Інструкції, - огляд на стан сп`яніння також проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я).

З вищевказаного слідує, що поліцейський зобов`язаний запропонувати водію транспортного засобу пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, провести такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я.

У даному випадку судом встановлено, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки відмовився і така відмова виразилася в неодноразовій імітації (неналележного) продуву спеціального технічного приладу «Драгер», а тому його було доставлено до КП «Волинський медичний центр терапії залежності».

Частиною 4 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Відповідно до п. 16 Розділу ІІІ Інструкції, - висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння), видається на підставі акта медичного огляду.

Так, лікарем (фельдшером) КП «Волинський медичний центр терапії залежності» ОСОБА_2 було складено висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння, яким було остаточно встановлено, що ОСОБА_1 на час проведення медичного огляду 02.02.2020 року о 02:25, перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Вищевказаний висновок є належним та допустимим доказом у справі, оскільки стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 був встановлений о 02:25, 23.02.2020 року, тобто не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення (зупинений о 01:45 год., 02.02.2020 року).

Об`єктивні підстави ставити під сумнів достовірність висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння у суду відсутні, в свою чергу, ОСОБА_1 доказів недопустимості даного висновку, як доказу, суду надано не було.

Таким чином, суд приходить до переконання, що процедура виявлення в ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а також фактичне встановлення такого стану, була проведена інспектором поліції у повній відповідності до вимог чинного законодавства України.

Разом з тим, суд вважає за необхідне наголосити на наступній обставині.

Під час розгляду даної справи в суді, судові засідання неодноразово відкладалися за клопотанням ОСОБА_1 .

Так, судове засідання, призначене на 10:30, 25.02.2020 року було відкладене за заявою ОСОБА_1 , яка обгрунтована його виїздом за кордон, а від так неможливістю явки до суду (а.с. 12). При цьому, будь-яких доказів поважності неявки в судове засідання 25.02.2020 ОСОБА_1 суду надано не було.

В наступне судове засідання, призначене на 09:00, 12.03.2020 року ОСОБА_1 не з`явився та причин неявки суду не повідомив.

До початку судового засідання, призначеного на 09:15, 27.03.2020 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відкладення розгляду справи, на обгрунтування якої останній зазначив, що у зв`язку із поверненням з-за кордону, за умови карантину, останній перебуває на самоізоляції, а тому позбавлений можливості з`явитися до суду (а.с. 20). В свою чергу, доказів виїзду ОСОБА_1 за кордон останнім надано не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд вважає за необхідне зазначити, що неодноразові клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, суд розцінює як обраний спосіб захисту, який спрямований на затягування розгляду справи, з метою закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених, зокрема, ч. 2 ст. 38 КУпАП, а відтак уникнення від адміністративної відповідальності.

Також звертає увагу на те, що ОСОБА_1 будь-яких доказів, посилань на їх (доказів) наявність, клопотань про їх (доказів) витребування чи клопотань про виклик та допит свідків, протягом усього періоду розгляду справи до суду не подав.

За таких обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності (як водій), тягне за собою виключно накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

При накладенні стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до категорії порушень підвищеної суспільної небезпечності в сфері безпеки дорожнього руху, особу порушника, ступінь його вини.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не вбачаються.

Крім того, на переконання суду, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням.

Так, водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

Враховуючи всі обставини справи та особу правопорушника, суд приходить до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративні стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Дана міра адміністративного стягнення буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від скоєння нових адміністративних правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід також стягнути судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп.

На підставі ч. 1 ст. 130 КУпАП, керуючись ст. ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестиста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська