Справа № 627/927/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.12.2020 рокусмт. Краснокутськ

Суддя Краснокутського районного суду Харківської області В.А. Каліберда, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Краснокутського ВП Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

за ст. 124 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Водій ОСОБА_1 27.08.2020 року о 08 годині 30 хвилин в с. Чернещина по вулиці Дружби керував автомобілем Ваз 21-01, н.з. НОМЕР_1 перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкод іншим учасникам дорожного руху чим створив аварійну ситуацію водію автомобіля Чері-Амулет під керуванням водія ОСОБА_2 державний номерний знак НОМЕР_2 , який скоїв в подальшому зіткнення з електроопорою.

Внаслідок ДТП автомобіль ОСОБА_2 отримав механічні пошкодження.

Таким чином водій ОСОБА_1 порушив п. 10.1 ПДР України.

В судове засідання правопорушник ОСОБА_1 не з`явився про причини неявки не повідомив, хоча був повідомлений своєчасно та належним чином.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Більш того, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП, а також враховуючи положення ст. 38 КУпАП, відповідно до якої справи про адміністративні правопорушення відповідно до КУпАП чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.

Крім того, недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади.

Враховуючи вищевикладене суд вважає за можливим розглянути справу за відсутності правопорушника який неодноразово повідомлявся про розгляд справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Обов`язковою ознакою складу адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП є порушення Правил дорожнього руху України, що призвело до таких пошкоджень транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 10.1 в ПДР України встановлено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Натомість, з матеріалів справи вбачається, що водій ОСОБА_1 27.08.2020 року о 08 годині 30 хвилин в с. Чернещина по вулиці Дружби керував автомобілем Ваз 21-01, н.з. НОМЕР_1 перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкод іншим учасникам дорожного руху чим створив аварійну ситуацію водію автомобіля Чері-Амулет під керуванням водія ОСОБА_2 державний номерний знак НОМЕР_2 , який скоїв в подальшому зіткнення з електроопорою.

Внаслідок ДТП автомобіль ОСОБА_2 отримав механічні пошкодження.

29.09.2020 року старшим слідчим СВ Краснокутського ВП Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області винесено постанову про закриття кримінального провадження за ознаками ч1 ст 286 КК України

Відповідно до ст 38 КУпАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Окрім цього факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №444261, а також протоколом допиту в якості свідка в рамках кримінального провадження порушеного за ч 1 ст. 286 КК України ОСОБА_1 схемою місяця ДТП які були залучені поліцейськими при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України»,статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Оцінивши усі наявні у справі докази з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку що в матеріалах справи достатньо належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно ст.ст. 23, 33 КУпАП при призначенні покарання суд враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про його особу і вважає, що оскільки адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, а також запобігання вчиненню нових правопорушень на правопорушника слід накласти стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 420,40 гривень.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 283, 284, 124 КУпАП, суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 340 (триста сорок) грн. 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп., який зарахувати на слідуючи реквізити: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Посвідчення водія інспектором РСРПП Краснокутського ВП Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області Філімоновим І.Г. не вилучалось.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Харківського апеляційного суду шляхом подачі скарги через Краснокутський районний суд.

Суддя В. А. Каліберда