Справа № 369/4843/20
Провадження № 3/369/2873/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

23.04.2020 року м. Київ

суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Хрипун Світлана Володимирівна, розглянувши матеріали Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та проживає АДРЕСА_1 , не працює, дані про ІПН в матеріалах справи відсутні,

- за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

Встановив

Відповідно до протоколу АПР18 № 206710 про адміністративне правопорушення від 17.04.2020 року, передбачене ст. 44-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення 17.04.2020 приблизно о 11 годині ОСОБА_1 , будучи продавцем в кафе «Пиріжкова на Хрещатику» по вул. Хрещатик 49/1 в м. Боярка, Києво-Святошинський район, Київська область, не припинила роботу закладу та продовжила прийом відвідувачів, чим порушила пп.3 п.2 постанови КМУ від 11.03.2020 № 211, за що передбачена відповідальність за ст.. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання 23.04.2020 ОСОБА_1 не з`явилася, про день, час, місце слухання справи повідомлена, причини неявки суду невідомі. Відповідно до пояснень ОСОБА_1 від 17.04.2020 року, вона працює продавцем в кафе «Пиріжкова на Хрещатику» АДРЕСА_2 Хрещатик 49/1 в м. Боярка, при перевірці кафе працівниками поліції, в кафе перебували двоє відвідувачів.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 206710 від 17.04.2020 року, пояснення ОСОБА_1 від 17.04.2020 року, копію паспорта ОСОБА_1 , копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань ФОП ОСОБА_2 , пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 17.04.2020 року, копію фотокарток, суд дійшов висновку про необхідність закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу вказаного правопорушення в діях ОСОБА_1 , з огляду на наступне.

Відповідальність за ст. 44-3 КУпАП встановлена за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Отже диспозиція вказаної норми є бланкетною, тобто такою, що відсилає до норм іншого нормативно-правового акта, тому, формулюючи суть правопорушення, вказівка на нормативний акт, вимоги якого порушені, є обов`язковою.

Закон України "Про захист населення від інфекційних хвороб" визначає правові, організаційні та фінансові засади діяльності органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, спрямованої на запобігання виникненню і поширенню інфекційних хвороб людини, локалізацію та ліквідацію їх спалахів та епідемій, встановлює права, обов`язки та відповідальність юридичних і фізичних осіб у сфері захисту населення від інфекційних хвороб.

Статтею1 вказаного Закону, яка регулює визначення термінів, визначено, що карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

За приписами ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" з 12 березня 2020 року на усій території України встановлено карантин.

Постановами Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 року № 215, від 25.03.2020 року № 239, від 20.03.2020 року № 242, від 29.03.2020 року № 241 " Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211" на період карантину на усій території України заборонено з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 року до 24 квітня 2020 року роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту (п. 2 вказаної Постанови в редакції від 29.03.2020 року).

Таким чином, зазначена заборона на певні види діяльності на період карантину поширюється на спеціальних суб`єктів - на суб`єктів господарювання. При цьому право для суб`єктів господарювання здійснювати в період карантину дозволені (перелічені вище) види господарської діяльності кореспондується з обов`язком таких суб`єктів господарювання створити для такої діяльності відповідні умови, а саме: забезпечити відповідний персонал засобами індивідуального захисту (якими саме - у постанові Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 року № 215 " Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211" - не конкретизовано).

Дільничним офіцером поліції Києво-Святошинського ВП ГУ НП у Київській області Андрусик П.С. відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія АПР18 №206710 від 17.04.2020 інкриміновано ОСОБА_1 порушення п. 3 постанови Кабінету Міністрів України № 211від 11.03.2020 року, не звернувши увагу на те, що заборона, викладена в пп. 3 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 року № 215 " Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211" та наступними змінами стосується лише суб`єктів господарювання.

Відповідно до ч.1 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Згідно ч. 2 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не є посадовою особою господарської організації або іншої юридичної особи та не є громадяном України, який здійснює господарську діяльність та зареєстрований відповідно до закону як підприємець. Крім того, відповідно до досліджених матеріалів вона є лише продавцем в кафе.

Таким чином, забороненим видом діяльності під час карантину займалася інша особа, яка допустила до роботи свого реалізатора. При цьому така особа працівниками поліції не встановлювалася та будь-які матеріали щодо такої особи у справі відсутні, хоча саме щодо вказаної особи мав би бути складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП.

У даному випадку ОСОБА_1 не може бути суб`єктом відповідальності за продаж в кафе під час карантину, тому у її діях відсутній склад інкримінованого йому правопорушення.

За приписами ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищезазначене суддя приходить до висновку, що необхідно закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 44-3, 247 п. 1, 251, 256, 280 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 , за відсутністю події і складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.В. Хрипун