Справа № 236/1169/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2020 року Суддя Краснолиманського міського суду Донецької області Саржевська І.В., розглянувши матеріал, який надійшов від командира батальйону патрульної поліції в м. Краматорськ та Словянськ УПП в Донецькій області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який працює заступником директора з капітального будівництва ТОВ «Хозхімсервіс», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И ЛА:

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АА 660180 від 24.03.2020 року вбачається, що 24.03.2020 року громадянин ОСОБА_1 порушив вимоги абз.1 п.п. 4 п. 2 Постанови КМУ № 211 від 11.03.2020 року.

16.04.2020 року ОСОБА_1 надав до суду заперечення на вказаний протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник Чернік А.О. не прибули, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи в суді, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надали.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку,встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до абз. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Органи державної влади, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Основного Закону).

Так, відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13), також аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2014 року у справі № 21-519а14.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовими особами, складання протоколує процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів, відповідно ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, до якого встановлені певні вимоги щодо його змісту та форми. Обов`язок щодо належного складання протоколу та надання доказів для підтвердження викладених у протоколі відомостей покладається на особу, яка його складає, і не може бути перекладено на суд.

Вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення визначені ст. 256 КУпАП та Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376 (далі Інструкція).

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно із ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ( у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно із пунктом 7 розділу ІІ вказаної Інструкції не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Відповідно до п. 9 розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерствавнутрішніх справУкраїни №1376від 06.11.2015 (далі Інструкція) при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол.

Протокол про адміністративне правопорушення серії АА 660180 від 24.03.2020 року в графі «склад адміністративного правопорушення» містить виправлення щодо часу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення; додані до протоколу про адміністративне правопорушення письмові пояснення ОСОБА_1 мають виправлення в графі «Дата».

В протоколі про адміністративне правопорушення серії АА 660180 від 24.03.2020 року не зазначені свідки, які б могли підтвердити або спростувати обставини викладені в протоколі та не вказано про їх відсутність.

Крім того, суддя звертає увагу органу уповноваженого на фіксування адміністративного правопорушення, що в протоколі не зрозуміло викладено диспозицію правопорушення, а це вподальшому позбавило ОСОБА_1 можливості здійснювати предметний захист та порушило його процесуальні права.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю з підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст. 247 КпАП України).

З урахуванням викладеного не вважаю за можливе повертати протокол про адміністративне правопорушення для дооформлення, тому що до нього заборонено вносити певні виправлення.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому ЄСПЛ робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням викладеного не вважаю за можливе повертати протокол про адміністративне правопорушення для до оформлення, оскільки до нього заборонено вносити певні виправлення, і приходжу до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, викладеного в протоколі.

Керуючись ст. 7, 247, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И ЛА:

Закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягується до адміністративної відповідальності до Донецького апеляційного суду через Краснолиманський міський суд Донецької області протягом 10 днів з дня її складання.

Суддя -