ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
15 квітня 2020 рокуСправа №: 695/663/20
Номер провадження 3/695/608/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2020 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Степченко М.Ю., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області, про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 516939 від 20.03.2020 року, ОСОБА_1 20.03.2020 року близько 11 год. 30 хв. в м. Золотоноша по вул. Шевченка, 96, будучи продавцем магазину «Технікс» не припинив роботу закладу та здійснював прийом відвідувачів, чим порушив рішення виконавчого комітету Золотоніської міської ради № 84 від 17.03.2020 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав, пояснив, що не є посадовою особою та є лише продавцем в магазині «Технікс», крім того, 14.04.20р. він звільнився, а 20.03.20р. відбувалася інвентаризація товарів перед його звільненням. У магазині було їх двоє, вони прибирали приміщення, обробляли хлоркою, тому двері були відчинені, а грати зачинені, оскільки в магазині був неприємний запах. Крім того пояснив, що магазин торгує засобами зв?язку, що не заборонено.

Суддя вивчивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. ст. 251, 252, 280 КупАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Нормами ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення наявності складу адміністративного правопорушення, який повинен встановлюватись на підставі відповідних доказів, що стверджують не тільки наявність правопорушення, а й вини особи у його вчиненні.

Так статтею 44-3 КУпАП встановлено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, на підтвердження винності ОСОБА_1 до матеріалів справи доданий протокол про адміністративне правопорушення, який складено 20.03.2020 року, копія рішення виконкому Золотоніської міської ради від 17.03.2020 року за №84, письмові пояснення ОСОБА_2 , відповідно до яких магазин «Технікс» продовжував роботу, здійснюючи прийом відвідувачів, незважаючи на рішення виконавчого комітету Золотоніської міської ради № 84 від 17.03.2020 року.

Згідно рішення виконавчого комітету Золотоніської міської ради № 84 від 17.03.2020 року встановлено наступні обмеження: тимчасово, з 17 березня 2020 року до скасування обмежувальних заходів, зупинити роботу таких об`єктів загального користування незалежно від форми власності та підпорядкування, розташованих у місті Золотоноша, зокрема, усіх магазинів (крамниць), за виключенням: аптек, автозаправних станцій, СТО, авто мийок, спеціалізованих пунктів з надання ритуальних послуг, магазинів, які здійснюють реалізацію продуктів харчування, банківських установ, поштових відділень та страхових компаній.

Однак, до матеріалів справи не додано доказів, що магазин здійснює діяльність з продажу товарів, яка заборонена рішенням виконкому.

Окрім того з матеріалів справи вбачається, що господарську діяльність здійснював магазин «Технікс», а ОСОБА_1 є лише найманим працівником, який працює на посаді продавця.

Не надано доказів, що ОСОБА_1 являється суб?єктом господарювання.

Враховуючи наведені норми законодавства суд приходить до висновку, що об`єктивна сторона інкримінованого правопорушення полягає в діях направлених на здійснення господарської діяльності, яка передбачає приймання відвідувачів. Однак ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання, а є лише найманим працівником.

Крім протоколу про адміністративне правопорушення, поліцейським не зібрано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, зокрема: пояснень свідків, які були відвідувачами магазину "Технікс", фото та відеоматеріалів, якими зафіксовано наявність відвідувачів чи відсутність у ОСОБА_1 засобів індивідуального захисту, а також не дотримання ним відповідних санітарних та протиепідемічних заходів, тощо.

Виходячи із викладеного, працівником поліції взагалі не встановлено та належним чином не стверджено як саме продавець ОСОБА_1 мав припинити роботу закладу, що виключає в діях ОСОБА_1 наявність складу адміністративного правопорушення, оскільки останній не є належним суб`єктом інкримінованого йому правопорушення.

Враховуючи викладене суд не вбачає в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може грунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року N 5- рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законам порядку.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вказані вище обставини, а також враховуючи положення ст. 62 Конституції України, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а тому адміністративна справа відносно нього підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 283, 284, 247 п.1 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд протягом 10 днів.

Суддя М. Ю. Степченко