Справа № 215/2360/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2020 року Суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Науменко Я.О., розглянувши матеріали, які надійшли від військової прокуратури Криворізького гарнізону Південного регіону України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, старшого стрільця 3 відділення охорони 2 взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_1 , військове звання: старший солдат, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу №8/ВП про вчинення військового адміністративного правопорушення старший стрілець 3 відділення охорони 2 взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП за наступних обставин. Так, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 07.10.2019 №247 на посаду старшого стрільця 3 відділення охорони 2 взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_1 призначено старшого солдату ОСОБА_1 .. Поряд з цим, діючи в умовах особливого періоду, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, у визначений час 13.04.2020 о 08 год.00 хв. старший солдат ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 не з`явився та командуванню про своє не прибуття не доповів, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити.

15.04.2020 о 08 год. 00 хв., тобто більше ніж через дві доби, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, старший солдат ОСОБА_1 прибув до військової частини НОМЕР_1 і заявив про себе.

Як наслідок, недбале ставлення до військової служби ОСОБА_1 призвели до зниження боєготовності підрозділу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або із окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно із ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014. затвердженого Законом України від 17.03.2014 № 1 126-У11 «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію», оголошено про проведення часткової мобілізації.
Указом Президента України від 14.01.2015 № 15/2015 «Про часткову мобілізацію», з метою підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань України на рівні, що гарантує адекватне реагування на загрози національній безпеці держави, оголошено та зобов`язано провести протягом 2015 року часткову мобілізацію у три черги протягом 210 діб.
Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не визначено чіткого порядку припинення особливого періоду.
Водночас зазначеним Законом передбачено такий захід як демобілізація - комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу.
Згідно зі ст. 11 зазначеного Закону, рішення про демобілізацію із внесенням його на затвердження Верховною Радою України приймає Президент України.
На даний час відповідних рішень Президентом України не прийнято.
Тобто, з 18.03.2014 і по теперішній час в Україні діє особливий період.
Таким чином, ОСОБА_1 в порушення вимог ст.ст.12, 14, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-ХІV від 24.03.1999, ст.ст.2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551- ХІV від 24.03.1999 та наказу першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 25.06.2019 №84-РС, внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків вчинив недбале ставлення до військової служби, що призвело до підриву боєздатності та боєготовності військової частини НОМЕР_1 , неможливості належного виконання обов`язків військової служби та бойових завдань, підриву авторитету Збройних Сил України, тобто вчинив військове адміністративне правопорушення: недбале ставлення до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.172-15 КУпАП.
ОСОБА_1 до суду з`явився, свою вину у вчинені військового адміністративного правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини викладені в протоколі. Щиро розкаявся та просив суд призначити покарання у виді мінімального стягнення.

Відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган(посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 172-15 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті (недбале ставлення військової службової особи до військової служби), вчинене в умовах особливого періоду.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП підтверджується: протоколом про вчинення військового адміністративного правопорушення №8/ВП від 21.04.2020, матеріалами службового розслідування військової частини НОМЕР_1 за вих.№95 від 16.04.2020, поясненнями ОСОБА_1 ..

Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, вважаю, що у діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Частиною 2 статті 33 КУпАП передбачено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, раніше до адміністративної відповідальності не притягався.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, визнається щире розкаяння ОСОБА_1 ..

Обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлені.

Зважаючи на характер вчиненого діяння, особу правопорушника, з метою виховання особи, запобігання новим проступкам, вважаю за необхідне притягти ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-15 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, ближче до мінімального розміру.

Відповідно до п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
Керуючись ст. ст. 7, 33, 40-1, 172-15, 221, 280, 283, 284 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 за вчинене військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-15 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень (Отримувач коштів УК у Тернiв.р.м.Кр.Р/Терн.р/21081100; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38031648; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО) 899998; Рахунок отримувача UA0004025; Код класифікації доходів бюджету 21081100).

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя