справа №619/1234/20
провадження №3/619/409/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2020 року м. Дергачі

Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Овсянніков В.С., розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту стратегічних розслідувань УСР в Харківській області Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.172-6 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, депутата Проходівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, який мешкає згідно протоколу за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , будучи депутатом Проходівської сільської ради VII скликання - суб`єктом декларування, згідно з підпунктом «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року № 1700-VIІ суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, несвоєчасно подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік, а саме 15.04.2019.

Статтею 278 КУпАП передбачено, що при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) вирішує питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, складається уповноваженою на те посадовою особою, зокрема посадовою особою органів внутрішніх справ (Національної поліції) та Національного агентства з питань запобігання корупції (п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП), і повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Суддею встановлено, що при складенні протоколу було допущено низку порушень, які унеможливлюють розгляд адміністративної справи по суті та потребують виправлення.

З протоколу вбачається, що ОСОБА_1 притягається до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 довідки №02-18/63 від 13.02.2020 вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи, що справи даної категорії розглядаються з обов`язковою участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, правильне зазначення адреси проживання особи має істотне значення для своєчасного розгляду справи.

При цьому, документального підтвердження адреси, зазначеної в протоколі немає, до протоколу не додано копію відповідного аркушу паспорту з відміткою про реєстрацію тощо.

З рапорту від 11.04.2020 вбачається, що було здійснено виїзд за місцем мешкання ОСОБА_1 з метою вручення йому протоколу, від підпису в протоколі останній відмовився.

Жодних актів чи відміток про відмову від надання пояснень особою, яка притягається до адміністративної відповідальності на а.с. 6-7, рапортів тощо матеріали справи не містять. Відповідно, пояснення ОСОБА_1 відсутні, як і запис про відмову їх давати.

Також в протоколі відсутній запис про відмову або отримання другого примірника протоколу (а.с. 7).

На а.с. 7 відсутні дата та підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності чи відмітка про таку відмову.

До протоколу долучені копії документів, що мають доказове значення, які не засвідчені належним чином, а саме роздруківки на а.с. 9-10. Вказаний недолік не може бути усунений в судовому засіданні. Разом із тим, недолік є суттєвим, оскільки на зазначених документах суду належить ґрунтувати рішення у справі.

Суд роз`яснює, що відповідно до п. 5.27 Вимог до оформлення документів ДСТУ 4163-2003, затверджених наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 №55 відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче підпису. А також відповідно до п. 5.26 даних вимог, відбитком печатки організації засвідчують на документі підпис відповідальної особи.

З відеозапису вбачається, що уповноважена особа ОСОБА_2 представився та коротко повідомив зміст протоколу ОСОБА_1 , запропонував йому ознайомитись з ним та отримати копію.

Наданий відеозапис не містить підтверджень, що ОСОБА_1 пропонували надати пояснення; відсутні підтвердження того, що ОСОБА_1 були роз`яснені його права.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, що датою фактичного виявлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є дата складання даного протоколу.

При цьому, суддя враховує лист Дергачівської місцевої прокуратури від 24.12.2019 на а.с. 8, з вхідною відміткою УСР №124 від 20.01.2020 про проведення перевірки за фактом можливого вчинення депутатом Проходівської сільської ради ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно з роз`ясненням Вищого спеціалізованого суду України N 223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року "Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язанні з корупцією", судам слід мати на увазі, що адміністративне стягнення за вчинення корупційного правопорушення може бути накладено протягом трьох місяців із дня виявлення, але не пізніше двох років із дня його вчинення (ч. 3 ст. 38 КУпАП). Для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, важливу роль відіграють як день вчинення, так і день виявлення правопорушення.

Отже, встановлення дати виявлення правопорушення має істотне значення для вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

На теперішній час зазначена в протоколі дата виявлення правопорушення нічим не підтверджена, і до протоколу необхідно додати докази, що її підтверджують, у разі їх наявності акти, рапорти тощо.

Відповідно до Інформаційного листа ВССУ № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» у разі коли протокол складено не уповноваженою на те особою або без додержання вимог, установлених ст. 256 КУпАП, суддя зобов`язаний своєю постановою повернути протокол відповідному правоохоронному органу (спеціально уповноваженому суб`єкту протидії корупції, який склав протокол) для належного оформлення. При цьому постанова про направлення протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, для належного оформлення (усунення недоліків) не підлягає апеляційному оскарженню.

Враховуючи правову позицію ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), суддя не має права взяти на себе функції сторони обвинувачення, змінити обсяг інкримінованого правопорушення, усунути певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколі про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи, що становило б порушення ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Положеннями п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 із змінами, внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19.12.2008, зазначено «Визнати правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення».

З урахуванням вищенаведеного, адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за фактом скоєння ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП необхідно повернути до Департаменту стратегічних розслідувань УСР в Харківській області Національної поліції України на дооформлення.

Керуючись ст. 256 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний матеріал щодо ОСОБА_1 за фактом скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП повернути до Департаменту стратегічних розслідувань УСР в Харківській області Національної поліції України на дооформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В. С. Овсянніков