г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1112/20
Номер провадження 3/213/402/20
П О С Т А Н О В А

21 квітня 2020 року Суддя Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Нестеренко О.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, генерального директора ПРАТ «ІНГЗК», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Заступником начальника Криворізького відділу податкового супроводження підприємств Дніпропетровського управління офісу великих платників податків ДПС складено протокол № 12/28-10-50-13 від 27.02.2020 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-3 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 про те, що за результатами документальної позапланової виїзної перевірки Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо збагачувальний комбінат» (), встановлено невиконання законних вимог посадових осіб органів доходів і зборів, перелічених у підпунктах 20.1.3, 20.1.24, 20.1.30, 20.1.31, п.20.1 податкового кодексу (Акт документальної позапланової виїзної перевірки 14.02.2020 №17/28-10-46-13/00190905, Акт №2/28-10-50-13/00190905 від 07.02.2020 «Про ненадання до перевірки первинних документів бухгалтерського та податкового обліку при проведенні позапланової документальної перевірки ПРАТ «ІнГЗК»), що призвело до порушення п.44.1, п.44.3 ст.44, п.85.2 ст.85 Податкового кодексу в частині ненадання (службовим) особам при проведенні перевірки у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом такої перевірки.

Дніпропетровським управлінням офісу ВПП ДПС складено Акт «Про ненадання до перевірки первинних документів бухгалтерського та податкового обліку при проведенні позапланової документальної перевірки ПРАТ «ІнГЗК» №2/28-10-50-13/00190905 від 07.02.2020, який додається до першого примірника акту перевірки та є його невід`ємною частиною.

Як зазначено в протоколі, менеджером оподаткування ОСОБА_2 07.02.2020 було отримано 2 примірники акту №2/28-10-50-13/00190905 від 07.02.2020 «Про ненадання до перевірки первинних документів бухгалтерського та податкового обліку при проведенні позапланової документальної виїзної перевірки ПРАТ «ІнГЗК», але від підпису відмовлено про що зроблено відповідну відмітку на першому екземплярі податкового органу.

ОСОБА_1 про дату розгляду протоколу було повідомлено у встановленому порядку, але до суду він не з`явився. 17.04.2020 через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. Також просить закрити провадження по справі, в якому серед іншого зазначено, що зі змісту протоколу та наявних матеріалів справи не можливо встановити, які саме повноваження (законні вимоги) здійснювались посадовими особами офісу ВПП ДПС з посиланнями на конкретний пукти ст.20 податкового кодексу України,та яким чином саме ОСОБА_1 перешкоджав їх виконанню. Особа, що склала протокол, зазначила лише диспозицію ч.1 ст.163-3 КУпАП, не конкретизуючи при цьому обставин вчиненого діяння та суті самого правопорушення, що свідчить про відсутність об`єктивної сторони.

Крім того в клопотанні заначено, що у відповідності до п.56.1-56.3, 56.15, 56,18 ст.56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскарженні в адміністративному судочинстві або судовому порядку. У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу встановлених цим кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органну вищого рівня із скаргою або перегляд цього рішення

До клопотання додано копію підтвердження направлення до Державної податкової служби України скарги на податкові повідомлення рішення, в зв`язку з якими складено протокол, заперечення на акт офісу великих платників 17/28-10-50-13/00190905 від 14.02.2020р.

Також до клопотання долучено довідку, з якої вбачається, що станом на 15.04.2020 серед штатних працівників ОСОБА_2 не обліковується, остання була звільнена 29.05.2015р.

Дослідивши матеріали справи, такі як протокол про адміністративне правопорушення, акт щодо неявки, поштові повідомлення, запрошення ОСОБА_1 до ДПС для складання та підписання протоколів про адміністративне правопорушення, акт щодо ненадання до перевірки оригіналів (копій) первинних документів від 07.02.2020, приходжу до наступного.

У протоколі перелічено підпункти та статті порушених статей податкового кодексу і зазначено, що вони порушені у частині ненадання службовим особам при проведенні перевірки у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом такої перевірки, однак не зазначено, які саме документи не було надано. Оскільки положення «належать або пов`язані з предметом такої перевірки» є бланкетними, то в протоколі має бути зазначено, які конкретно документи не було надано.

Так, відповідно до вимог ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

У зв`язку з цим слід зазначити, що згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_1 згідно встановленого податковим кодексом України порядком оскаржує акти, зазначені у протоколі, що свідчить про його незгоду з результатами здійснених перевірок.

Також судом встановлені явні протиріччя, які свідчать про невідповідність зазначеним у протоколі фактам, зокрема про те, що менеджером оподаткування ОСОБА_2 було отримано копію акту, на якому ґрунтується звинувачення у вчиненому правопорушенні. Однак, згідно з наданою ПРАТ «ІНГЗК» довідкою, ОСОБА_2 з 29.05.2015 не працює в ПРАТ «ІнГЗК», тому і отримувати документи не могла. Протилежне особою, яка склала протокол, не доведено.

Окрім того, в Акті №2/28-10-50-13 про ненадання до перевірки оригіналів (копій) первинних документів від 07.02.2020 зазначено про те, що менеджеру оподаткування ОСОБА_2 04.02.2020 було вручено запит від 04.02.2020 про надання до перевірки оригіналів (у разі їх відсутності належним чином завірених копій) первинних документів бухгалтерського та податкового обліку. Однак, копії такого запиту до протоколу не надано, як і не надано доказів отримання такого запиту ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції України є нормами прямої дії, а згідно з ч.2 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові, а тому суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Зазначене узгоджується і з прецедентною практикою ЄСПЛ, згідно якої доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом (рішення від 14.02.2008 у справі Кобець проти України (Kobets v. Ukraine), п. 43 (з відсиланням на п.282 рішення у справі Авшар проти Туреччини (Avsar v. Turkey).

Згідно правової позиції ЄСПЛ розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення .

Отже, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, відповідно до ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.247 п.1, 251, 283, 284, 287, 289 КУпАП, ст.62 Конституції України,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-3 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.М. Нестеренко