Справа №295/1582/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2020 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Панченко Г. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 , непрацюючого, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

28.01.2020 о 17-29 ОСОБА_1 у м. Житомирі по просп. Миру, 69, керував транспортним засобом Renault Megane, реєстраційний номер НОМЕР_1 , від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Так, обізнаність ОСОБА_1 щодо дат розгляду справи в суді та прийняття всіх можливих заходів щодо його повідомлення судом підтверджується наступними даними: 18.02.2020 підписом в протоколі, 20.02.2020 письмовими запереченнями на протокол та клопотаннями про відкладення справи та виклик свідків; 03.03.2020 конверт, направлений за адресою, вказаною в протоколі та усіх його клопотаннях повернувся неврученим; 08.04.2020 підпис в рекомендованому повідомленні про вручення, 22.04.2020 судовий виклик на адресу військових частин, вказаних ОСОБА_1 як своє місце проходження служби.

З матеріалів справи вбачається, що справа не могла бути розглянута раніше тільки з процесуальних підстав, у зв`язку з неявкою в судові засідання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, який будучи повідомлений дати і час судового розгляду справи, надавши письмові пояснення та клопотання, не відвідував судові засідання та в подальшому не виявляв інтересу до розгляду справи по суті.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також в рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі, ОСОБА_1 повідомлявся належним чином про дату і час розгляду справи, суд відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП розглядає справу у його відсутність, прийнявши до розгляду всі його клопотання.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , останній 28.01.2020 керував власним транспортним засобом, був зупинений поліцейським, який не представившись, пояснив, що ОСОБА_1 вчинив порушення ПДР. Стверджує, що він не відмовлявся від проходження огляду, однак не проходив його, оскільки не бачив свідків. Після того, як поліцейський зупиняв інші автомобілі та спілкувався з водіями з метою збору підписів, йому було вручено протокол з підписами свідків, після чого він негайно поїхав до медзакладу та пройшов огляд на стан сп`яніння. Вважає, що протокол не може бути належним доказом по справі, оскільки містить виправлення року його складення та вчинення порушення.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №199926 28.01.2020 о 17-29 у м. Житомирі по просп. Миру, 69 ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Megane, реєстраційний номер НОМЕР_1 , маючи ознаки алкогольного сп`яніння: почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, запах алкоголю з порожнини рота, він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків, що останні засвідчили своїм підписом (а. с. 1). Протокол містить виправлення року його складення та вчинення правопорушення, а тому правильну дату його складання та вчинення дій, що ставляться в вину ОСОБА_1 суд встановлює з сукупності доказів по справі: пояснень самого ОСОБА_2 , постанови про накладення стягнення, рапорту.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК№ 2036661 28.01.2020 о 17-29 у м. Житомирі по просп. Миру, 69 ОСОБА_1 керував транспортним засобом і не увімкнув покажчик лівого повороту під час зміни напрямку руху, та не мав полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП (а. с. 4). Тобто даною постановою також підтверджується сам факт керування вказаним водієм у вказану дату і час зазначеним транспортним засобом.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в їх присутності ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест для визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Alkotest Drager або проїхати для огляду до закладу охорони здоров`я, на що останній відмовився.

Згідно письмового клопотання ОСОБА_1 просив допитати вказаних свідків в судовому засіданні. Судом вичерпано можливості їх виклику і допиту в судовому засіданні протягом строку, передбаченого ст. 38 КУпАП, а тому суд не приймає їх показання як недопустимий доказ.

Разом з тим, з відеозапису з нагрудної камери патрульного видно, що ОСОБА_1 у присутності двох свідків відмовився пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Alkotest Drager або проїхати для огляду до найближчого закладу охорони здоров`я, а тому факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку підтверджений повністю допустимими доказами. А тому пояснення ОСОБА_1 в цій частині суд не приймає до уваги.

Наданий ОСОБА_1 висновок №116 від 28.01.2020 щодо результатів медичного огляду особи з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння судом не береться до уваги, оскільки дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу працівника поліції, тому подальше звернення до медичного закладу не впливає на кваліфікацію його дій.

Крім того, згідно ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Так як, наданий висновок складений у відсутності співробітників поліції, тобто проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, тому вважається неналежним доказом та не може бути покладений в основу прийняття рішення про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Діями, що виразилися у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу яка притягається до адміністративної відповідальності, який є військовослужбовцем, ступінь вини, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Г. В. Панченко

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.