Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/866/20
Провадження №: 3/332/406/20
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2020 р. суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Шалпегіна О.Л., за участі: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника адвоката Хмарського Р.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,
який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжі,

не працюючого, зареєстрований та проживає

за адресою:

АДРЕСА_1

за ст. 44-3 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 07.04.2020 о 12.30 год. у парку біля будинку 56 по вулиці Лізи Чайкіної у м. Запоріжжі ОСОБА_1 перебував у громадському місці без вдягнутих засобів індивідуального захисту та без документів, що посвідчують особу, чим порушив вимоги пп. 1, 6 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 та ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб».

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП не визнав та пояснив, що дійсно 07.04.2020 близько 12.30 годині він перебував на вулиці Лізи Чайкіної у м. Запоріжжі без маски, яку він тимчасово зняв, оскільки в радіусі тридцяти метрів не було людей, тому він нікого не наражав на небезпеку. Крім того, при собі він мав посвідчення водія, але у мобільному додатку, але не предявив його працівникам поліції, оскільки розгубився у той момент.

Захисником Хмарським Р.Б. під час розгляду справи було зазначено про некоректність фабули адміністративного правопорушення, дописки у протоколі, з якими не був ознайомлений його довіритель, нероз`яснення працівниками поліції прав ОСОБА_1 під час оформлення документів.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до відповідальності, його захисника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Адміністративним правопорушенням, передбаченим ст. 44-3 КУпАП визнається порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Зі змісту положень ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Відповідно до вимог підпункту 1 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (у редакції на час складання протоколу про адміністративне правопорушення), заборонено до 24 квітня 2020 р.:

1) з 6 квітня 2020 р. перебування в громадських місцях без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, у тому числі виготовлених самостійно;

16) перебувати на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус.

У національному законодавстві термін «громадське місце» наведений у Законі України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення». Відповідно до вказаного закону громадське місце - це частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Органами місцевої влади м. Запоріжжя перелік громадських місць не затверджений, така інформація відсутня на офіційних сайтах виконавчої влади.

Крім того, згідно з роз`ясненнями, що містяться на офіційному сайті КМУ, до переліку місць, які Уряд вважає громадськими у розумінні постанови КМУ № 211 від 11.03.2020 відносяться: під`їзди, підземні переходи, стадіони; парки, сквери, дитячі майданчики, зупинки громадського транспорту, ліфти, державні установи, медичні установи та ін. Для віднесення певного місця до «громадського місця» з метою виконання постанови КМУ є необхідним дотримання певних умов: 1) якщо це будівля, то до неї повинен бути відкритий доступ громадян; 2) за умови відкритої території (як парки, сквери, зупинки громадського транспорту) необхідною є умова - скупчення людей. Отже, звичайна вулиця без скупчення людей не може вважатися громадським місцем. Крім того, Уряд лише рекомендував перебувати у масці на вулиці, оскільки в будь-який момент людина можете потрапити на територію, яка є громадським місцем.

Отже, під час розгляду справи не знайшов свого підтвердження факт перебування ОСОБА_1 у громадському місці, а саме на вулиці зі скупченням людей. З пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, випливає, що останній дійсно знаходився на вулиці без вдягнених засобів захисту, але мав при собі захисну маску, яку лише тимчасово зняв, оскільки в межах тридцяти метрів поруч із ним не було людей. Крім того, він мав при собі посвідчення водія, але у мобільному додатку.

Також під час розгляду справи знайшли підтвердження доводи сторони захисту щодо виправлення у фабулі адміністративного правопорушення у протоколі серія АПР18 № 244254, які мали місце після складення протоколу та вручення його примірника ОСОБА_1 .

Так, надана ОСОБА_1 копія протоколу про адміністративне правопорушення не містить посилання у фабулі на порушення ним вимог Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» (а.с. 14). Вказана обставин свідчить про порушення права особи на захист, оскільки ОСОБА_1 не був у повній мірі обізнаний із пред`явленим у цій справі обвинуваченням і, як наслідок не мав можливості належним чином захищатись.

Європейський суду з прав людини у рішенні від 20.09.2016 року у справі «Karelin v. Russia» заява № 926/08 зазначив, що за умови наявності певної неточності чи суперечностей у фабулі адміністративного правопорушення, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому у ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, провадження у справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст. 283-285 КпАП України,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду в десятиденний строк з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження в разі, якщо скарга не була подана.

Суддя О.Л.Шалпегіна