Справа № 212/2192/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2020 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Козлов Ю.В. розглянувши матеріали, що надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, проживаючого: АДРЕСА_1

у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР №339204 від 20.03.2020р., водій ОСОБА_1 , 20 березня 2020 року о 00-02, по вул.Січеславська в м.Кривий Ріг, керував автомобілем марки «Део Нексіа», номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя. Від проходження у встановленому законом, відмовився в присутності свідків, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України, та вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особі, що притягується до адміністративної відповідальності, роз`яснені вимоги ст.268 КУпАП й зміст ст.ст.55,56,59,63 Конституції України.

ОСОБА_1 в суді факт правопорушення не визнав, пояснив, що його транспортний засіб був не обґрунтовано зупинений, фари були в робочому стані (причиною зупинки слугувала непрацююча ліва фара ближнього світла). На місці зупинки, йому не було роз`яснено, що відмова, це підтвердження ним факту перебування в стані алкогольного сп`яніння. В якості доказу перебування в трезвому стані надав акт медичного освідування зроблений в медичній установі після спливу 18 годин з моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що винність ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення підтверджується дослідженими доказами повністю і коло доказів вивчених у судовому засіданні є достатнім та таким, що не потребує його розширення шляхом отримання ще якихось додаткових фактів на підтвердження вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Ці данні встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами. Разом з тим, положення даної статті вказує на те, що належними доказами можуть бути також показання технічних засобів та приладів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

З відеозапису з місця події, що здійснений за допомогою відеореєстатора (бодікамери), дослідженого в судовому засіданні, підтверджено скоєння ОСОБА_1 правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. Відеозапис чітко підтверджує факт адміністративного порушення (відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння) та співвідноситься та узгоджується з доказами, що були отримані в судовому засіданні: протоколами, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які підтвердили факт відмови водієм ОСОБА_1 від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку, рапортом інспектора поліції Буртового В.Г.

Відповідно до п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Джолучеим до справи відеозаписом зафіксовано, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду в медичному закладі, пояснюючи відмову надуманими причинами і таким чином намагався уникнути встановлення факту знаходження його в стані алкогольного сп`яніння.

Дії працівників поліції повністю відповідали приписам норм наступних нормативно-правових актів: наказу МВС від 07.11.2015р. N 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», сумісному Наказу МВС та МОЗ України від 09.11.2015р. N 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» розроблених на виконання законів України «Про дорожній рух», «Про Національну поліцію» та Кодексу України про адміністративні правопорушення. Зокрема, пункт 12 згаданого вище сумісного Наказу МВС та МОЗ України від 09.11.2015р. N 1452/735 наголошує: у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Відмова водія від проходження медичного огляду на предмет встановлення стану алкогольного сп`яніння, факт якої беззаперечно знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, утворює склад правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП..

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суддя у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, яка повністю підтверджена матеріалами справи та встановлена в судовому засіданні, вважає за доцільне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шістсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік.

Відповідно до Закону України "Про судовий збір", ст. 401 КУпАП у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з винної особи стягується судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.24, 268, 279, 283, 284, 130 ч. 1 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (в особі стягувача ДСА України на рахунок: Отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м. Київ/ 22030106, код за ЄДРПОУ - 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача- UA0026001, код класифікації доходів бюджету -22030106) судовий збір в сумі 420 гривень 40 копійок.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: Ю. В. Козлов