Провадження № 3/311/385/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2020 року м. Василівка

Суддя Василівського районного суду Запорізької області Задорожко Д.А., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Фоменко А.С., розглянувши адміністративні матеріали (протокол про адміністративне правопорушення серія АПР18 №624913 від 19 березня 2020 року, протокол про адміністративне правопорушення серія АПР18 №624917 та протокол про адміністративне правопорушення серія АПР18 №624918 від 19 березня 2020 року), які надійшли з Дніпрорудненского ВП Василівського управління ГУ ДПС у Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , приватного підприємця, осіб на утриманні не має, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

за ст.ст.44-3, 173, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколів про адміністративне правопорушення, 19 березня 2020 року з 07-30 до 09-10 години в місті Дніпрорудне Василівського району Запорізької області по вулиці Ентузіастів, ОСОБА_1 перебувала в складі більше 10 осіб (в кількості 17) осіб в актовому залі Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, чим порушено вимоги Постанови 211 від 11 березня 2020 року, а також п.2 ч.2 Постанови №215 від 16 березня 2020 року.

За даним фактом ОСОБА_1 інкримінувалося вчинення правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Крім того, 19 березня 2020 року о 08-50 годині ОСОБА_1 , знаходячись в актовому залі Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, висловлювалась нецензурною лайкою, чим порушила громадський порядок, на зауваження не реагувала.

За даним фактом ОСОБА_1 інкримінувалося вчинення правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Крім того, 19 березня 2020 року о 09-20 годині ОСОБА_1 , знаходячись в актовому залі Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, вчинила злісну непокору працівникам поліції, а саме: хапала їх за формений одяг, штовхала їх, виражалась нецензурною лайкою на їх адресу, на зауваження не реагувала

За даним фактом ОСОБА_1 інкримінувалося вчинення правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.. ст.. 44-3 та 185 КУпАП не визнала, у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.. 173 КУпАП визнала в повному обсязі та пояснила наступне.

ОСОБА_1 зазначила, що вона є приватним підприємцем та займається торгівельною діяльністю на міському ринку міста Дніпрорудне Василівського району. 19 березня 2020 року, приблизно о 07-й годині вона з іншими підприємцями прийшли за місцем роботи, після чого до них підійшов директор ринку та запропонував направитися до Дніпрорудненської міської ради та поспілкуватися з посадовими особами з приводу закриття міського ринку у зв`язку з введенням в України карантину та пов`язаних з ним обмежень. Вони направилися до міської ради, де міський голова ОСОБА_2 запропонував їй та іншим особам зайти до приміщення міської ради, де в залі засідань обговорити ситуацію, що склалася. Вони погодилися та зайшли до приміщення, де в залі засідань приблизно протягом 50 хвилин обговорювали питання, пов`язані з діяльністю міського ринку. Потім начальник Дніпрорудненського відділення поліції ОСОБА_3 запропонував усім присутнім розійтись, оскільки кількість осіб перевищувала дозволену кількість осіб, які можуть знаходитися в одному місці. Після цього всі присутні та вона, в тому числі, почали виходити, однак їй вийти з приміщення перешкодили співробітники поліції. Потім, у зв`язку з погіршенням її стану здоров`я, їй було викликано швидку медичну допомогу, яка доставила її в Дніпрорудненську міську лікарню. Під час вказаних дій опору співробітникам поліції вона не винила, за формений одяг їх не хапала. Одночасно зазначила, що, дійсно, у вказаний в протоколі час та місці, знаходячись в актовому залі Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, вона висловлювалась нецензурною лайкою.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 вважала, що в її діях відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 44-3 та 185 КУпАП, у зв`язку з чим просила провадження у справі в цій частині закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Згідно з ч.1ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Із врахуванням загального визначення поняття адміністративного правопорушення обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Стаття 44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

ОСОБА_1 інкримінувалося перебування 19 березня 2020 року з 07-30 до 09-10 години в місті Дніпрорудне Василівського району Запорізької області по вулиці Ентузіастів, в складі більше 10 осіб (в кількості 17 осіб) в актовому залі Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, чим порушено вимоги Постанови 211 від 11 березня 2020 року, а також п.2 ч.2 Постанови №215 від 16 березня 2020 року.

Згідно підпункту 2 пункту 2 Постанови КМУ від 11 березня 2020 року № 211 « Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (в редакції, чинній на час складення відносно ОСОБА_1 адміністративного протоколу), з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 року до 3 квітня 2020 року заборонено проведення всіх масових (культурних, розважальних, спортивних, соціальних, релігійних, рекламних та інших) заходів, у яких бере участь понад 10 осіб, крім заходів, необхідних для забезпечення роботи органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії, викладеній у протоколі про адміністративне правопорушення. Наявність таких обставин, які свідчать про можливість іншої версії події, аніж викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, має бути спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною згідно з протоколом про адміністративне правопорушення.

На думку суду, в даному випадку, особою якою складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 , не доведено належними та допустимими доказами винуватість останньої у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 44-3 КУпАП, виходячи з наступного.

З досліджених судом доказів, зокрема, доданого до протоколу диску з відеозаписом подій та відеозаписами подій, наданими захисником Смірнової Л.В., встановлено, що, дійсно, ОСОБА_1 та інші особи були запрошені Дніпрорудненським міським головою ОСОБА_2 до приміщення Дніпрорудненської міської ради Василівського району, де в залі засідань приблизно протягом 40-50 хвилин відбувалося обговорення питання, пов`язаного з діяльністю міського ринку. При цьому, кількість осіб під час перебування в приміщенні Дніпрорудненської міської ради перевищувала дозволену кількість осіб, які могли знаходитися в одному місці. Після оголошення відповідальною посадовою особою (за словами ОСОБА_1 - начальником Дніпрорудненського відділення поліції Довбнею А.) пропозиції усім присутнім розійтись, присутні особи, в тому числі й ОСОБА_1 , почали виходити з приміщення, однак ОСОБА_1 вийти з приміщення не вдалося з незалежних від неї причин, оскільки цьому перешкодили співробітники поліції. У зв`язку з погіршенням стану здоров`я ОСОБА_1 , їй було викликано швидку медичну допомогу, яка доставила її в Дніпрорудненську міську лікарню.

Вказане підтверджує позицію захисту про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 44-3 КУпАП, оскільки судом встановлено, що остання перебувала разом з іншими особами в приміщенні Дніпрорудненської міської ради Василівського району на запрошення міського голови, а після повідомлення про необхідність залишити приміщення, намагалася вжити заходів щодо виходу із зали засідань, що свідчить про відсутність умислу ОСОБА_1 на вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того, ОСОБА_1 притягувалася до адміністративної відповідальності за ст.. 185 КУпАП.

Відповідальність за ст. 185 КУпАП наступає при злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Об`єктом цього правопорушення виступають суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, також у сфері державного управління.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції (або члена громадського формування з охорони громадського порядку чи державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку) при виконанні ним службових обов`язків.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.

Таке правопорушення повинно проявлятись у відмові від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівників поліції при виконанні службових обов`язків, або у відмові, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Так, дане правопорушення обов`язково передбачає наявність законної вимоги поліцейського, саме законної. Вимоги поліцейського та їх розпорядження - акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, мають бути законодавчо обґрунтовані. В протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути відображені які саме законні вимоги були висунуті працівниками поліції.

Однак, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, не вбачається, які саме законні вимоги були висунуті працівниками поліції Смірновій Л.В., виконати які вона відмовилася.

Додані до матеріалів справи рапорти співробітників поліції не є належними доказами в розумінні вимог КУпАП, оскільки відносяться до внутрішніх службових документів органів внутрішніх справ.

З письмових показань свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_2 також не встановлено суті та законності вимог з боку співробітників поліції, адресованих ОСОБА_1 .

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р. заява №926/08), суд приходить до висновку, що направлені до суду матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст..ст. 44-3 та 185 КУпАП не узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, отже, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що органом, яким складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , не надано належних та допустимих доказів винуватості останньої у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 44-3 та 185 КУпАП, що свідчить про відсутність в діях останньої складу адміністративних правопорушень, а тому суд вважає необхідним провадження у справі у цій частині закрити.

Одночасно з цим, дослідивши матеріали справи в частині притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 173 КУпАП, зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення, письмових пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , суд вважає, що вина ОСОБА_1 у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП доведена у повному обсязі та підтверджується матеріалами справи.

При визначенні розміру стягнення, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, особу ОСОБА_1 , її ставлення до скоєного та вважає необхідним піддати її адміністративному стягненню у виді штрафу в мінімальному розмірі, визначеному санкцією ст. 173 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 44-3, 173, 185, 247, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтями 44-3 та 185 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.. 173 КУпАП та піддати її адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі трьох неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 51,00 (п`ятдесят одна) гривня.

Одержувач: УК у Василівському районі Запорізької області код платежу р/р UA UA0008044, код платежу 21081100, , банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок (судовий збір сплачувати на користь держави, розрахунковий рахунок № UА0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача за ЄДРПОУ 37993783 (п.5), банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету - 22030106).

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання постановою законної сили або закінчення строку, встановленого у разі відстрочки або розстрочки виконання постанови.

Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Василівський районний суд Запорізької області.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області Д.А. Задорожко