Справа № 212/2848/20
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 квітня 2020 року м. Кривий Ріг
Суддя Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Чорний І.Я., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшла з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг, управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції у відношенні:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 № 409084, складеного 18 квітня 2020 року, ОСОБА_1 18 квітня 2020 року приблизно о 09 годині 50 хвилин керуючи транспортним засобом Honda DIO, без реєстраційного номера, по Об`їзній дорозі в Покровському районі в місті Кривому Розі, з явними ознаками алкогольного сп`яніння а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, на законну вимогу поліцейського пройти медичний огляд у встановленому законом порядку в присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.
ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та дату судового засідання, що підтверджується наданим в якості доказу відеозаписом з відео реєстратора інспектора поліції, однак останній з невідомих причин не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.
З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.
За таких підстав, з урахуванням того, що ОСОБА_1 було відомо про дату судового засідання, однак він для участі у судовому засіданні до суду не з`явився, суд прийшов до висновку про розгляд справи за його відсутністю на підставі наявних матеріалів.
У відповідності до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП, є зокрема керування транспортними засобами особами в стані алкогольного/наркотичного сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Дослідивши адміністративний матеріал вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення ДПР18 ДПР18 № 409084, складеним 18 квітня 2020 року, відеозаписом зробленим відео реєстратором поліції та поясненнями свідків в присутності яких ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на встановлення стану сп`яніння у встановленому законом порядку, тому адміністративне стягнення має бути застосоване з урахуванням ступеня суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, обставин пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, відсутність обставин обтяжуючих, та пом`якшуючих вину правопорушника, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 повинно бути призначено покарання в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу згідно до Постанови пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, як на особу яка вже позбавлена права керування транспортними засобами або взагалі його не мала, оскільки відповідно до довідки інспектора ВАП ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Соломка Д.О. не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами.
Відповідно до Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з винної особи підлягає стягненню судовий збір.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 24, 27, ч.1 ст.130, 284 КУпАП, суддя -
п о с т а н о в и в :
Строк пред`явлення постанови до виконання - 3 місяці.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: І.Я. Чорний