Справа № 635/798/20
Провадження №3/635/20/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2020 року смт. Покотилівка

Суддя Харківського районного суду Харківської області О.В. Назаренко, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №043356 від 27 січня 2020 року, ОСОБА_1 , 27 січня 2020 року о 14 годині 00 хвилин за місцем мешкання АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння вчинив психологічне насильство в родині відносно своєї матері, а саме висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою.

Діям ОСОБА_1 дана правова кваліфікація за частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності неодноразово не з`являється в судові засідання. Так, в судові засідання, призначені на 11 березня 2020 року, 06 квітня 2020 року особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, про час дату та місце судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток за адресою місця проживання, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення. На підставі постанови Харківського районного суду Харківської області від 06 квітня 2020 року ОСОБА_1 було піддано приводу через Харківський ВП ГУНП в Харківській області, однак ОСОБА_1 доставлено до суду не було, постанова Харківського районного суду Харківської області від 06 квітня 2020 року про привід не виконана, жодних відомостей щодо неможливості виконання зазначеної постанови суду не надано. Отже, судом вичерпані всі процесуальні можливості щодо виклику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у судове засідання.

Згідно із статтею 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

За змістом статті 279 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення судом першої інстанції проводиться в межах обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже, у відповідності до вимог статті 256 КУпАП, обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі про адміністративне правопорушення з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 3 статті 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Диспозиція частини першої статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, -

Відповідно до статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», який набрав чинності 07.01.2018, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру;

Отже, сімейна сварка, про яку йде мова у протоколі про адміністративне правопорушення, а також інших матеріалах справи, не охоплюється диспозицією статті 173-2 КУпАП та не є об`єктивною стороною вказаного правопорушення, за що особа може бути притягнутою до адміністративної відповідальності.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення особою, яка його склала, не зазначені наслідки, щодо завдання чи можливого завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, настання яких є обов`язковою умовою згідно диспозиції частин 1 статті 173-2 КУпАП, а також не містять доказів того, що була завдана або могла бути завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої особи.

З урахуванням зазначеного, вбачається, що обставини справи свідчать про те, що між притягуваною особою та його братом мав місце побутовий конфлікт, який почався з певних причин, що не є адміністративним правопорушенням.

За таких обставин склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною 1 статті 173-2 КУпАП відсутній, і згідно частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ч. 1 ст. 173-2, ст. ст. 247, 283 КУпАП України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , закрити за відсутністю в її діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя О.В.Назаренко