Справа № 495/2592/20
Номер провадження 3/495/839/2020
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Боярський О.О.
розглянувши матеріали, які надійшли від військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, громадянина України, працює помічником начальника інженерно-технічного відділення штабу військової частини НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ст. 172-11 ч.4 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

До провадження Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшов протокол про військове адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-11 ч.4 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про військове адміністративне правопорушення від 05.05.2020 року лейтенант ОСОБА_1 проходить військову службу на посаді помічника начальника інженерно-технічного відділення штабу військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом ВО Президента України №303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію», в Україні оголошено початок проведення часткової мобілізації, тобто з вказаного часу в державі настав особливий період, який дії до теперішнього часу.

У відповідності до вимог ст.ст.11, 16, 37,49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.99 №548-ХІV та ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.99 №551-ХІV, лейтенант ОСОБА_1 повинен свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою Вітчизну й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Крім того, згідно п.п.1, 2, 3 ч.3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Проте, всупереч наведеним статутним обов`язкам, незважаючи на інтереси служби, лейтенант ОСОБА_1 24.02.2020 року залишив військову частину НОМЕР_1 (місце служби), яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Так, 24.02.2020 року приблизно о 9-ій годині, заступник командира військової частини НОМЕР_1 з морально-психологічного забезпечення підполковник ОСОБА_2 , побачивши лейтенанта ОСОБА_1 біля штабу військової частини НОМЕР_1 , який розмовляв із заступником командира військової частини НОМЕР_1 з озброєння, звернув увагу на його не зовсім адекватну поведінку (підвищену збудженість, надмірну жестикуляцію та міміку, почервоніння шкіри обличчя). В подальшому під час розмови із лейтенантом ОСОБА_1 , він відчув запах алкоголю, який від нього йшов. Підполковник ОСОБА_2 повідомив йому, що зробить доповідь командиру військової частини НОМЕР_1 та після чого лейтенант ОСОБА_1 буде направлений для проведення дослідження щодо встановлення факту перебування в нетверезому стані в лікувальний заклад. Після того підполковник ОСОБА_2 направив лейтенанта ОСОБА_3 до приміщення тилу військової частини. Потім через декілька хвилин підполковник ОСОБА_2 шукав тимчасово виконуючого обов`язки заступника командира частини з тилу, щоб повідомити про факт перебування лейтенанта ОСОБА_4 з ознаками вживання спиртних напоїв, він побачив останнього в приміщені тилу. Прибувши до командира військової частини, підполковник О. Бенда доповів йому про факт перебування лейтенанта ОСОБА_4 на території військової частини з ознаками вживання спиртних напоїв. Командир військової частини поставив завдання направити лейтенанта ОСОБА_4 на медичне освідчення. Після оформлення направлення на освідчення, приблизно о 09 год. 20 хв. 24.02.2020 року, підполковник ОСОБА_5 доручив старшому офіцеру відділення морально-психологічного забезпечення майору ОСОБА_6 супроводити лейтенанта ОСОБА_4 до медичного закладу. Через деякий час майор І. Гарбуз доповів підполковнику ОСОБА_5 , що не може знайти лейтенанта ОСОБА_4 , він на телефонні дзвінки не відповідав, та ніхто не міг сказати, де він знаходиться.

Після чого підполковник ОСОБА_5 зайшов до класу тактико-спеціальної підготовки та побачивши лейтенанта ОСОБА_7 запитав, чи бачив він лейтенанта ОСОБА_4 . Лейтенант ОСОБА_8 повідомив, що нещодавно лейтенант ОСОБА_9 заходив і сказав що начальник дав йому вихідний і він пішов. ОСОБА_10 уточнив у тимчасово виконуючого обов`язки заступника командира з тилу майора ОСОБА_11 , чи знає він де лейтенант ОСОБА_9 , він відповів, що не знає. Начальник інженерно-технічного відділення майор С. Нагорічний повідомив підполковнику ОСОБА_5 , що не давав вихідний лейтенанту В. Давидову 24.02.2020 року. ОСОБА_10 враховуючи те, що лейтенант ОСОБА_9 не відповідав на телефонні дзвінки та з огляду на його неадекватну поведінку, він разом з майором ОСОБА_12 убув до місця проживання лейтенанта ОСОБА_4 . Однак двері до під`їзду ніхто не відкрив. Про це він доповів тимчасово виконуючому обов`язки командира військової частини підполковнику ОСОБА_13 та запропонував організувати, пошуки військовослужбовця. Після обіду 24.02.2020 року підполковнику ОСОБА_5 від підполковника ОСОБА_14 стало відомо, що майор С.Нагорічний доповів йому про те, що лейтенант ОСОБА_9 знаходиться за місцем проживання. На службу лейтенант ОСОБА_1 прибув наступного дня 25.02.2020 року

Свою відсутність на військовій службі 24.02.2020 лейтенант ОСОБА_15 пояснив тим, що під час очікування направлення на медичне освідчення до лікарні, з приводу вживання спиртних напоїв, йому передзвонила його сусідка та повідомила про аварійну ситуацію у водопровідній мережі квартири, де проживає військовослужбовець. Не спитавши дозволу, порушуючи розпорядок дня військової частини НОМЕР_1 , затверджений наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 19.11.2019 №222, й не повідомивши своїм начальникам про свої подальші дії, лейтенант ОСОБА_9 самовільно убув з частини.

Таким чином, за викладених вище обставин, лейтенант ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, проходячи військову службу за контрактом осіб офіцерського складу на посаді помічника начальника інженерно-технічного відділення штабу військової частини НОМЕР_1 , діючи в супереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, самовільно залишив військову частину або місце служби, чим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: самовільне залишення військової частини або місця служби вчинене в умовах особливого періоду.

12.05.2020 року ОСОБА_1 надав до суду заяву, відповідно до якої свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю та просив розглянути справу у його відсутність. Не заперечував проти призначення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Факт вчинення ним адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про військове адміністративне правопорушення від 05.05.2020 року, доповідною запискою заступника начальника технічної частини військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_16 , доповідною запискою заступника командира в/ч НОМЕР_1 з ОСОБА_17 , поясненнями ОСОБА_18 , поясненнями ОСОБА_1 , поясненнями ОСОБА_2 , поясненнями ОСОБА_19 .
Проаналізувавши матеріали адміністративної справи, суд дійшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення, передбаченого ст. 172-11 ч.4 КУПАП.
При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, суд вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення уразі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
В зв`язку доведенням винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення також підлягає стягненню з нього судовий збір в розмірі 420,40 грн. на користь держави.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст.33-35, 172-11 ч.4, 221, 283, 284 КУпАП, суддя,
ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-11 ч.4 КУпАП.
Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 грн. на користь держави.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь державного бюджету України судовий збір у розмірі 420,40 грн.
Згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.
Згідно ст. 308 КУпАП - у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання становить три місяці.

Суддя Боярський О.О.