Номер провадження: 33/813/518/20
Номер справи місцевого суду: 510/1354/19
Головуючий у першій інстанції Гончарова-Парфьонова О. О.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Драгомерецького М.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ренійського районного суду Одеської області від 08 жовтня 2019 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ренійського районного суду Одеської області від 08 жовтня 2019 року ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 700 гривень і стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 384,20 гривень (а. с. 60).

Не погодившись з вказаною постановою суду, 19 лютого 2020 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначає, що вперше апеляційну скаргу на постанову Ренійського районного суду Одеської області від 08 жовтня 2019 року подала до суду 26 грудня 2019 року, однак постановою Одеського апеляційного суду від 22 січня 2020 року апеляційну скаргу було повернуто особі, яка її подала, оскільки не було порушено питання про поновлення строку. На підставі чого, ОСОБА_1 19 лютого 2020 року вдруге звернулась до суду з апеляційною скаргою, зазначивши, що її діти постійно хворіли та потребували її індивідуального догляду, тому вона не мала можливості подати апеляційну скаргу у визначений законом строк (а. с. 82-96).

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає, за наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. При цьому під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 була присутня в судовому засіданні, під час винесення постанови Ренійського районного суду Одеської області від 08 жовтня 2019 року, їй було роз`яснено строк і порядок оскарження постанови (а. с. 59-60).

Таким чином, згідно вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП строк для ОСОБА_1 на апеляційне оскарження постанови Ренійського районного суду Одеської області від 08 жовтня 2019 року встановлений протягом десяти днів з дня винесення постанови. Однак, вперше ОСОБА_1 апеляційну скаргу подала до суду лише 26 грудня 2019 року, яка постановою Одеського апеляційного суду від 17 жовтня 2019 року була повернута.

Апеляційний суд звертає увагу, що згідно довідок Комунального некомерційного підприємства «Ренійський центр первинної медико-санітарної допомоги Ренійської районної ради Одеської області» ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували на амбулаторному (домашньому) лікуванні з 07 жовтня 2019 року по 27 грудня 2019 року (а. с. 92-93).

З матеріалів справи також встановлено, що 08 жовтня 2019 року ОСОБА_1 особисто приймала участь в судовому засіданні Ренійського районного суду Одеської області (а. с. 59).

10 жовтня 2019 року ОСОБА_1 особисто отримала в суді першої інстанції копію оскаржуваної постанови суду (а. с. 61).

11 жовтня 2019 року ОСОБА_1 особисто в Ренійському районному суді Одеської області ознайомилась із матеріалами справи (а. с. 62).

17 грудня 2019 року ОСОБА_1 особисто в Ренійському районному суді Одеської області зробила в повному обсязі фотокопії матеріалів справи, зазначивши що претензій немає (а. с. 62).

26 грудня 2019 року ОСОБА_1 поштою подала до суду апеляційну скаргу на постанову Ренійського районного суду Одеської області від 08 жовтня 2019 року (а. с. 72).

Таким чином, посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, як на підставу поновлення строку на апеляційне оскарження на те, що діти хворіли, тому вона вимушено постійно знаходилась вдома, апеляційний суд не може вважати поважною підставою для такого поновлення, оскільки, вони спростовуються матеріалами справи.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Також в рішенні «Пономарьов проти України» суд звернув увагу на те, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип правової визначеності, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Таким чином Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги причини, якими обґрунтовуються поважність пропущення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд приходить до висновку, що в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду не наведено жодної об`єктивної обставини, яка б перешкоджала ОСОБА_1 реалізувати своє право на апеляційне оскарження постанови суду в передбачений для цього законом строк, а вказані в обґрунтування клопотання доводи, спростовуються матеріалами справи, тому не належать до поважних причин пропуску процесуального строку.

За таких обставин, оскільки ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу після закінчення встановленого законом десятиденного строку на апеляційне оскарження, та не навела достовірних причин припуску такого строку, приходжу до висновку, що строк на апеляційне оскарження не може бути поновленим, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Ренійського районного суду Одеської області від 08 жовтня 2019 року - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ренійського районного суду Одеської області від 08 жовтня 2019 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.М. Драгомерецький