Справа № 219/2641/20
Провадження № 3/219/1075/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2020 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

судді Лапченко О.М.,

за участі секретаря Скорубо Ю.І.,

адвокатів Басана Ю.П., Башинського В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області адміністративний матеріал у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка працює продавцем в зоомагазині « ОСОБА_2 », зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КпАП України,

встановив:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 732306 від 18.03.2020 року, 18.03.2020 року о 16.40 годині ОСОБА_1 , будучи посадовою особою, а саме - продавцем, зоомагазину « ОСОБА_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , не припинила роботу закладу та здійснювала продаж товарів і прийом відвідувачів, чим порушила вимоги п.3 п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», відповідно до якого у зв`язку з встановленням з 12 березня 2020 року до 3 квітня 2020 року на усій території України карантину з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 року до 3 квітня 2020 року було заборонено роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що працює продавцем в зоомагазині « ОСОБА_2 », їй відомо, що наразі на всій території України встановлений карантин. 18.03.2020 року магазин був зачинений, вона знаходилась в магазині, оскільки в її обов`язки входить догляд за тваринами та птахами в магазині. В той день до магазину прийшла дівчина та попросила продати їй спеціалізований лікувальний корм для тварини. Оскільки такий корм не можна придбати у звичайному магазині та він є спеціальним для лікування тварин, тому вона і продала дівчині вказаний корм. Зазначила, що вона не порушувала правил карантину, оскільки магазин офіційно не працював, а прохання дівчини про продаж лікувального корму вона здійснила з метою лікування тварини.

Адвокати Басан Ю.П. та Башинський В.П. в судовому засіданні просили закрити провадження по справі у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КпАП України відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю у її діях складу правопорушення. Вказали, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 року № 239 «Зміни, що вносяться до актів Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2- із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2020 року № 215» підпункти 3 і 4 викладені в іншій редакції, згідно якої до 24 квітня 2020 року заборонена робота суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім: торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами, пестицидами та агрохімікатами, насінням і садивним матеріалом, засобами зв`язку за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів. Наголосили, що згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. А тому вважають, що згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 року № 239 (зміни до Постанов КМУ № 211, № 215) було дозволено торгівлю ветеринарними препаратами та кормами на момент складання на ОСОБА_1 протоколу про скоєння адміністративного правопорушення. Також зазначили, що вказаний протокол складений з численними порушеннями, оскільки протокол має численні неточності та виправлення.

Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, прийшов до наступних висновків.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ст. 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до п.п. 3 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, (зі змінами від 16 березня 2020 року) забороняється з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 року до 3 квітня 2020 року робота суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту.

До суду направлений адміністративний протокол серії АПР № 732306 від 18.03.2020 року, згідно якого 18.03.2020 року о 16.40 годині ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , будучи посадовою особою, а саме - продавцем, зоомагазину « ОСОБА_2 », не припинила роботу закладу та здійснювала продаж товарів і прийом відвідувачів, чим порушила вимоги п.3 п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID НОМЕР_1 , спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Судом встановлено, що до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не долучено доказів, на підставі яких суд мав би можливість вирішити питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, зокрема відомостей на підтвердження того, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, роботу якого заборонено; яке вона має відношення до об`єкту (зоомагазину « ОСОБА_2 »», що розташований за адресою: АДРЕСА_3 ), роботу якого не припинила.

До протоколу на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, працівником Бахмутського ВП не було надано пояснення відвідувачів магазину, згідно яких ОСОБА_1 дійсно здійснювала продаж товарів.

До матеріалів справи долучені пояснення свідка ОСОБА_3 , відповідно до яких остання придбала корм для тварини 18.03.2020 року о 16.30 годині в зоомагазині «Кіса». Однак, з пояснень не вбачається у кого саме ОСОБА_3 придбала корм, також час зазначений «о 16.30 годині», а в протоколі час зазначений «о 16.40 годині».

З пояснень свідка ОСОБА_4 також не вбачається який саме продавець здійснював торгівлю товаром.

Крім того з пояснень ОСОБА_1 , наданих нею у судовому засіданні вбачається, що вона не здійснювала торгівлю товарами, а знаходилась в магазині та доглядала за тваринами та птахами, а ОСОБА_3 вона продала спеціалізований лікувальний корм для тварини, який не можна придбати у звичайному магазині.

Суд також бере до уваги, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 року № 239 «Зміни, що вносяться до актів Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID НОМЕР_1 , спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2- із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2020 року № 215» підпункти 3 і 4 викладені в іншій редакції, згідно якої до 24 квітня 2020 року заборонена робота суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім: торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами, пестицидами та агрохімікатами, насінням і садивним матеріалом, засобами зв`язку за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів.

Також суд звертає увагу, що Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України № 1376 від 06 листопада 2015 року (далі - Інструкція № 1376) встановлює чіткий порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах матеріалів про адміністративні правопорушення, порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також визначає порядок контролю за дотриманням законодавства під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення (крім правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху).

Відповідно до п.п.7, 9 розділу 2 Інструкції № 1376 не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «місце складання протоколу» - населений пункт або географічна точка; у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол» - прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол (повністю, без скорочень); у графі «склав цей протокол про те, що громадянин(ка)» - прізвище, ім`я та по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (повністю, без скорочень); у графі «назва документа, серія, №, ким і коли виданий» - документ, що посвідчує особу (серія, номер паспорта, дата видачі і назва органу, що його видав, або серія, номер іншого документа, що посвідчує особу, яка вчинила правопорушення (службове чи пенсійне посвідчення, студентський квиток тощо), дата видачі і найменування органу (установи, підприємства, організації), що його видав(ла)); у графі «чи притягався(лася) до адміністративної відповідальності» - інформація щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності впродовж року (за наявності); у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол); у графі «до протоколу додається» - пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 732306 та доданих до нього документів, вказаний протокол складений з порушеннями Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України №1376 від 06 листопада 2015 року, а саме - в протоколі по батькові правопорушника вказано як « ОСОБА_5 », а правильно по батькові є « ОСОБА_6 », що підтверджується її паспортом; в графі «місце роботи і посада правопорушника» не вказана посада, а зазначено зоомагазин «Кіса» АДРЕСА_3 ; в протоколі підпис свідка ОСОБА_4 стоїть в графі «підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності»; в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» вказано «на окремому аркуші», і в той же час в графі «від пояснення та підпису відмовився у присутності понятих» - стоять підписи свідків, що свідчить те, що правопорушник відмовився давати пояснення. Крім того, в протоколі є виправлення, а саме - рік народження правопорушника виправлений; місце мешкання понятого ОСОБА_4 вказано як м. Бахмут, між тим зверху слова "Бахмут" дописано "Соледар".

Також в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні й інші відомості, необхідні для вирішення справи, зокрема: не вказано, що саме продала ОСОБА_1 ліки, медичні препарати, лікарське харчування чи інше, та не зазначено особу, якій продала товар, також не зазначено прийом яких саме відвідувачів здійснювала ОСОБА_1 . Крім того кошти, і товари, які є предметом вчинення адміністративного правопорушення, не вилучалися.

Що стосується фото, доданого до протоколу, то суд не бере його до уваги, оскільки з вказаного фото не зрозуміло коли зроблена світлина, яким технічним пристроєм та невідоме місце фотозйомки.

Крім того, відповідно до п.п. 11, 12 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України № 1376 від 06 листопада 2015 року, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення підписується уповноваженою посадовою особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення може бути підписано також цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підписати протокол про адміністративне правопорушення у ньому робиться запис про це.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 732306 та з пояснень в судовому засіданні ОСОБА_1 , вказаний протокол взагалі їй не вручали, протокол вона не підписувала, їй не роз`яснювалися її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, не повідомляли, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто в суді, що підтверджується відсутністю підпису правопорушника в протоколі та є безумовним порушенням при складанні протоколу.

Отже, відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Аналізуючи зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю через відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Так, ОСОБА_1 є лише працівником, а не безпосереднім суб`єктом, що здійснював згадану в протоколі діяльність, тому в розумінні ст. 44-3 КУпАП, вона не є суб`єктом вказаного правопорушення.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується). Суд зауважує, що рішення у справі «Карелін проти Росії» набрало законної сили.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 732306 від 18.03.2020 року не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Оскільки суд не має право самостійно збирати докази по справі, які підтверджують виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, оцінивши надані суду докази, суд вважає за необхідне провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 44-3, 247, 283, 284 КУпАП,

постановив:

закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КпАП України, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя О. М.Лапченко