Справа № 127/7128/20
Провадження № 3/127/2425/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.2020 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Михайленко А.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ОБ №167504 - 20.03.2020 року об 04.30год. в м. Вінниця по вул. 600-річчя, 19, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Renault» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння. Від огляду на стан сп`яніння відмовився в КП «ВОНД «Соціотерапія».

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що не відмовлявся від проходження огляду, однак не зумів одразу здати зразки біологічного середовища для аналізу через хвилювання, однак працівники поліції не стали очікувати та склали протокол про адміністративне правопорушення. Тому ОСОБА_1 був змушений самостійно звернутись до КП «ВОНД «Соціотерапія» для огляду на стан сп`яніння. В результаті проходження огляду було встановлено відсутність наркотичних речовин у сечі, що підтверджується висновком КП «ВОНД «Соціотерапія» №0878 (аналіз сечі на мультитест - негативний), а тому просив закрити провадження у справі.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи судом було встановлено наступне.

В судовому засіданні встановлено, що згідно висновку КП «ВОНД «Соціотерапія» №0878, ОСОБА_1 перебував у тверезому стані згідно лабораторного дослідження сечі на мультитест. Огляд проводився в присутності поліцейського ІСРПП №3 Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області Завади С.

Відповідно до абзацу другого ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ч. 3, 5 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п. 12, 13 розділу ІІІ «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом МВС України № 1452/735від 09.11.2015, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Суд дослідивши матеріали справи встановив, що у справі відсутні достатні та належні докази, які підтверджують відмову ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а саме надати зразки біологічного середовища (сечі), або слини, змивів з поверхні губ або крові для аналізу.

Окрім того, згідно п. 6 розділу 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Однак в матеріалах справи відсутні відомості, які підтверджують присутність свідків під час відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я.

Отже, суд не може брати до уваги відомості викладені у висновку медичного огляду КП «ВОНД «Соціотерапія» №0842 від 20.03.2020, оскільки відмова від проходження огляду на стан сп`яніння була зафіксована з порушенням вимог, передбачених «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом МВС України № 1452/735від 09.11.2015 та «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, а тому зазначений висновок, в силу ст. 266 КУпАП, вважається недійсним.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Варто зазначити, що презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі "Надточій проти України" від 15.05.2008.

Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є недоведеним, оскільки в матеріалах справи відсутні належні докази відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, крім того висновок КП «ВОНД «Соціотерапія» №0842 підтверджує відсутність у зразках біологічного середовища ОСОБА_1 наркотичних речовин.

Слід зазначити, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Враховуючи положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також беручи до уваги висновки ЄСПЛ, у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За таких обставин суд вважає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 130, 247, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя