Справа № 947/5400/20
Провадження № 3/947/1882/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2020 року суддя Київського районного суду м. Одеси Федулеєва Ю.О., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності (протокол серії ДПР18 № 313777 від 25.02.2020 року):

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

25.02.2020 року о 02 годині 28 хвилин, ОСОБА_1 керував автомобілем «Ford Fusion», н/з НОМЕР_1 в м. Одеса по вул. Дача Ковалевського, 144/10, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився, свою вину не визнав, з обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення не погодився. Зазначив, що від проходження медичного огляду від не відмовлявся, й більше того, вимагав відвести його до медичного закладу для огляду на встановлення його стану, що підтверджується відповідним записом у протоколі про адміністративне правопорушення. Наявне у матеріалах справи про адміністративне правопорушення направлення до медичного закладу було складено за його відсутності, у ньому відсутній підпис посадової особи, яка його склала. В подальшому він самостійно знайшов медичний заклад, де було проведено його огляд на стан сп`яніння, яким було спростовано факт його перебування у стані алкогольного сп`яніння. На дії інспекторів патрульної поліції ним було направлено 3 (три) скарги, висловлено прохання викликати інший екіпаж, а також було самостійно здійснено виклик медичної допомоги для проведення його освідування, однак йому було повідомлено про не можливість проведення вказаного освідування. В цілому, він зазначив, що транспортним засобом він не керував, а перебував на пасажирському сидінні. З огляду на викладене, просив визнати його невинним, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З досліджених матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 вищевказаних вимог законодавства не дотримався. Зокрема, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 313777 від 25.02.2020 року, письмовими поясненнями свідків, які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, а також наявним в матеріалах справи відеозаписом, який був переглянутий в судовому засіданні.

Так, в частині доводів ОСОБА_1 в судовому засіданні щодо того, що транспортним засобом він не керував, суд зазначає наступне. Як було встановлено в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення під час перегляду наявного в матеріалах адміністративної справи відеозапису (запис на якому здійснювався безперервно), після зупинки транспортного засобу «Ford Fusion», н/з НОМЕР_1 , з-за керма водія вийшов ОСОБА_1 , який жодним чином не заперечував, що він керував вказаним транспортним засобом. В подальшому, при вирішенні питання про проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 почав повідомляти, що він транспортним засобом не керував. Вказана поведінка, на думку суду з боку ОСОБА_1 спрямована виключно на уникнення встановленої законом відповідальності, а тому його доводи в судовому засіданні в частині не керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не можуть вважатися обґрунтованими.

Крім того, при вирішенні вказаного питання, суд також надає оцінку долученим до матеріалів адміністративної справи письмовим поясненням ОСОБА_1 , з яких вбачається, що він транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не керував, в свою чергу інспектор патрульної поліції порушив вимоги КУпАП, оскільки в обов`язковому порядку не відсторонив його від керування транспортним засобом.

Так, суд зазначає, що вказаними письмовими поясненнями частково спростовуються доводи ОСОБА_1 щодо не керування ним транспортним засобом, які ним були повідомлені в судовому засіданні, оскільки з одного боку, він зазначає, що транспортним засобом не керував, а з іншого вказує, що не керував транспортним засобом саме в стані алкогольного сп`яніння, а в діях інспектора патрульної поліції, який його не відсторонив від керування транспортним засобом вбачаються ознаки порушення норм КУпАП.

Відтак, викладене лише підтверджує висновки суду щодо необґрунтованості його доводів в частині не керування ним транспортним засобом «Ford Fusion», н/з НОМЕР_1 .

В частині посилання ОСОБА_1 на ту обставину, що протокол складено відносно нього невірно, оскільки він не перебував в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується пройденим ним самостійно у медичному закладі висновком такого огляду, суд наголошує, що ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 313777 від 25.02.2020 року інкримінується не факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а відмова від проходження огляду для встановлення такого стану.

Щодо посилання ОСОБА_1 на долучений ним висновок щодо результатів медичного огляду від 25.02.2020 року, суд знову ж таки зазначає, що предметом даного судового розгляду є не факт керування чи ні водієм ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а підтвердження або спростування факту його відмови від проходження у встановленому законом порядку огляду для встановлення наявності або відсутності у нього стану алкогольного сп`яніння.

В частині доводів ОСОБА_1 щодо того, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі суд зазначає наступне. Так, під час перегляду безперервного відеозапису в судовому засіданні було встановлено, що дійсно, водій ОСОБА_1 після відмови ним від проходження огляду на стан сп`яніння на місці з застосуванням приладу Драгер, який викликав у нього сумніви щодо його належної сертифікації, ОСОБА_1 було повідомлено інспекторів патрульної поліції про його бажання пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, що підтверджується відповідним записом в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 313777 від 25.02.2020 року.

Між тим, в ході перегляду означеного відеозапису судом було встановлено, що водій ОСОБА_1 з одного боку не заперечував проти проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, однак з іншого при кожному разі коли інспекторами патрульної поліції йому пропонувалося проїхати до медичного закладу висловлював свою незгоду. Така поведінка водія ОСОБА_1 не може свідчити про те, що ним було дотримано вимоги законодавства з приводу обов`язковості проходження на вимогу поліцейського відповідного огляду, оскільки поведінка ОСОБА_1 явно свідчила про те, що наміру проходити огляд він не мав.

Крім того, судом надається належна правова оцінка наявним у матеріалах адміністративної справи письмовим поясненням свідків, які підтвердили факт перебування водія ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а також факт відмови від проходження ним огляду в медичному закладі. Більше того, на відеозаписі зафіксовано, що свідки висловлювались з приводу неадекватного стану водія ОСОБА_1 .

Щодо посилання ОСОБА_1 в судовому засіданні на факт наявності поданих ним скарг на дії інспекторів патрульної поліції, а також на здійснення ним виклику іншого екіпажу, суд зазначає, що на переглянутому відеозаписі було зафіксовано, що на місці зупинки транспортного засобу «Ford Fusion», н/з НОМЕР_1 перебував не один екіпаж.

На підставі викладеного, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в повному обсязі доведена, сумнівів у обґрунтованості складеного протоколу чи долучених до протоколу додатків у суду не має.

Таким чином, в діяхОСОБА_1 встановлена наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан сп`яніння.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на порушника за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин під час вчинення даного правопорушення, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до порушника адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КпАП України у вигляді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Керуючись ст. 130, ст.ст. 283-285 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

Термін позбавлення ОСОБА_1 права керувати всіма видами транспортних засобів обчислювати з дня вилучення або здачі документа, який посвідчує таке право.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Федулеєва Ю. О.