29.04.2020 Справа № 756/1755/20
Унікальний №756/ 1755/20
Провадження №3/756/1159/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2020 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Яценко Н.О., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції МВС України в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в ТОВ «Група компаній сільгосппродукт» на посаді водія, місце проживання: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 01 лютого 2020 року №ДПР 18 № 254644 ОСОБА_1 01.02.2020 року о 14 год.46 хв. в м.Києві по пр-ту Героїв Сталінграду, 17-а керував автомобілем «Лексус» д.н. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, тремтіння пальців рук, блідість шкіряного покриву на обличчі, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КпАП України.

В судовому засіданні 28.02.2020 ОСОБА_1 свою вину не визнавав, суду пояснював, що в наркотичному стані він не перебував. На момент затримання працівниками поліції йому зателефонував керівник і він повинен був забрати його дітей, а тому працівникам поліції зазначав, що він не відмовляється від проходження медичного огляду однак для того щоб не втратив роботу просив їх заїхати забрати дітей свого керівника та після цього пройти медичний огляд. Також зазначав, що направлення на проходження медичного огляду, що знаходиться в матеріалах справи йому видано не було. Також посилався на те, що автомобіль працівники поліції в нього не вилучали та не роз`яснювали, що за відмову пройти медичний огляд передбачена відповідальність .

Враховуючи те, що на відео не зафіксована інформація про надання водію направлення на медичний огляд, що міститься в матеріалах справи, захисник наполягав на витребуванні в управлінні патрульної поліції відеоматеріалу в повному обсязі, оскільки наданий суду відеозапис не містить зображення про надання працівниками поліції водію направлення на медичний огляд . Судом 11.03.2020 року на адресу Управління патрульної поліції у м.Києві направлено запит про витребування відеозапису з бодікамери інспектора поліції з моменту зупинки автомобіля та моменту надання водію направлення на огляд , проте на час розгляду справи повний відеозапис суду не надано.

В судовому засіданні 29.04.2020 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Прохоров О.О. просив суд закрити провадження по справі через відсутність в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення та через невідповідність наданого суду відео з бодікамери інспектора поліції письмовим матеріалам справи.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст.252 КпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справив їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 1 ст.130 КУпАП встановлює відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.31, 40 Закону України „Про Національну поліцію", Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 №100, поліція використовує технічні засоби - нагрудні відеокамери (відеореєстратори).

Використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції (п. 1.3 Розділу І Інструкції).

Відповідно до п.3.3. Розділу III вищенаведеної Інструкції нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при поверхневому огляді; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відеофіксації поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації.

З оглянутого в судовому засіданні відео з боді камери інспектора поліції убачається, що працівник поліції запропонував водію пройти огляд у лікаря нарколога і зразу запитав «відмовляєтеся чи їдете ? » . Також з відео убачається, що ОСОБА_1 в телефонній розмові повідомляє керівника, що його зупинили працівники поліції і він зараз буде їхати за дітьми. Також на відео зафіксовано, що ОСОБА_1 зазначає, що згоден пройти огляд у лікаря-нарколога і не відмовляється від проходження, однак йому слід забрати дітей свого керівника і зразу згоден пройти медичний огляд. На що працівники поліції повідомляють, що або він їде з ними на медичний огляд або фіксують як відмову від огляду. З наданого суду відео не убачається , що ОСОБА_1 працівники поліції надавали направлення на проходження на медичний огляд, яке міститься в матеріалах справи. Фактично вважаю, що в даному випадку не можна вважати, що водій відмовився від проходження медичного огляду у лікаря-нарколога , оскільки органом, що складено протокол не доведено вимоги на таке проходження у встановленому законом порядку (п.8,12 розділу 12 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп*яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Стаття 265-2 КпАП України передбачає, що у разі наявності підстав вважати , що водієм вчинено порушення, передбачені частиною першою , другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 121, статтями 121-1,122-5, 126, частиною першою, другою третьою і четвертою статті 130, статтями 132-1, 206-1 цього Кодексу, працівник відповідного підрозділу Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку ( якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення. Однак, як слідує з матеріалів справи, маючи підозру про перебування особи у стані наркотичного сп`яніння транспортний засіб не вилучався, водій від керування транспортним засобом відсторонений не був не дивлячись на те, що повідомляв працівникам поліції, що йому слід їхати за дітьми.

Виходячи з положень ст.8, ст.62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При чому ЄСПЛ у справі «Allenet de Ribemont v. France» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008 року, заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

З урахуванням викладеного, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки протилежне судом не встановлено, а відтак провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУПА.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.245,247,280,283,284 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня її постановлення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення до виконання три місяці, з дня набрання постановою законної сили.

Суддя