Справа №: 398/962/20
провадження №: 3/398/465/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

"30" квітня 2020 р. суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Авраменко О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої продавцем продовольчих товарів у ФОП ОСОБА_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ст. 44-3 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 28 березня 2020 року ОСОБА_1 о 12 год. 40 хв. 28 березня 2020 року в магазині «Тютюнок», розташованому за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, пр. Соборний, здійснювала продаж тютюнових виробів в супереч карантинного режиму, чим порушила вимоги п. п. 3 п. 2 Постанови КМУ №211 від 11 березня 2020 року.

Відповідальність за дане адміністративне стягнення передбачена ст. 44-3 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася. Подала до суду заяву, в якій зазначила, що свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП не визнає, оскільки магазин, в якому вона працює здійснює роздрібну торгівлю продуктами харчування, що не заборонено в період карантину. Крім того, просила розглянути справу у її відсутність.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності докази, суддя приходить до наступних висновків.

Згідно з протоколом ОСОБА_1 інкриміновано здійснення продажу тютюнових виробів в умовах карантину, що є порушенням п. п. 3 п. 2 Постанови КМУ №211 від 11 березня 2020 року.

Стаття 44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Зазначена норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за які передбачена ст. 44-3 КУпАП.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (в редакції на час складання протоколу), на усій території України встановлено було карантин з 12 березня до 03 квітня 2020 року (далі Постанова).

Відповідно до п. п. 3 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (в редакції на час складання протоколу) забороняється з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 р. до 03 квітня 2020 р. робота суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту.

Зі змісту Постанови випливає, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП за порушення правил щодо карантину людей необхідна наявність таких умов у їх сукупності: 1) суб`єкт господарювання повинен здійснювати роботу; 2) вказана робота пов`язана із прийманням відвідувачів. Тобто особою, яка має нести відповідальність за порушення п. п. 3 п. 2 Постанови та суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, є безпосередньо суб`єкт господарювання або уповноважена особа суб`єкта господарювання.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

З матеріалів справи вбачається, що в даному випадку суб`єктом господарювання є ФОП ОСОБА_2 . При цьому, ОСОБА_1 є найманим працівником зазначеного суб`єкта господарювання та виконує обов`язки продавця, що підтверджується копією трудового договору від 05 жовтня 2017 року. Із зазначеного договору вбачається, що до повноважень ОСОБА_1 не входить питання припинення роботи суб`єкта господарювання.

Отже, ОСОБА_1 не є ні суб`єктом господарювання, ні уповноваженою особою суб`єкта господарювання в розумінні чинного законодавства України.

Зазначене також підтверджується відеозаписом з нагрудної відеокамери поліцейського. Зокрема, ОСОБА_1 поліцейському повідомила, що на роботу вийшла за вказівкою свого керівника та магазин здійснює продаж не лише тютюнових виробів, а й роздрібну торгівлю продуктами харчування.

З відеозапису чітко вбачається, що магазин дійсно здійснює торгівлю продуктами харчування, що не заборонено Постановою.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В той же час, в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 в супереч вимог п. п. 3 п. 2 Постанови КМУ від 11.03.2020 року здійснювала приймання відвідувачів для продажу товарів.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р., заява №36673/04).

Оскільки, ОСОБА_1 не є безпосередньо суб`єктом господарювання або уповноваженою особою такого суб`єкта господарювання та магазин, в якому вона працює здійснює торгівлю продуктами харчування, що не заборонено Постановою, то суддя приходить до висновку, що в її діях відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суддя вважає, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і склад адміністративного вищезазначеного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 44-3, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 283 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 44-3 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Постанова набирає чинності після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи апеляційним судом, якщо постанову не скасовано.

Суддя О.В.Авраменко