Справа № 950/172/20
Номер провадження 3/950/129/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2020 року м. Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Чхайло О. В., при секретарі судового засіданні Сивоконь А.І., з участю представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Лебединського ВП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОБ № 146539 від 22.01.2020 року ОСОБА_2 звинувачується в тому, що він 22.01.2020 року о 01:20 год. в м. Лебедин по вул. Садова Сумської області керував автомобілем ВАЗ 21013 з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Представник ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначив, що з вказаним протоколом про адміністративне правопорушення останній не згоден, оскільки при його складанні були допущенні порушення. Крім цього, представник звертає увагу на те, що ОСОБА_2 звинувачується у тому, що він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. В той же час в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження даних фактів. За таких обставин провадження у даній справі має бути закрито.

Вислухавши представника Маслова І.В., дослідивши матеріали справи, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом є завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні…

Ухвалюючи рішення, суд виходить з того, що досліджені судом докази не дають підстав зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, в матеріалах справи мається протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак, суд вважає, що даний доказ не підтверджує вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаного правопорушення та знаходить обґрунтованими доводи його представника про недоведеність звинувачень, висунутих ОСОБА_2 .

Як свідки вчиненого правопорушення, в протоколі вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , але факти, які б могли підтвердити чи спростувати дані особи в судовому засіданні перевірені не були, так як дані свідки до суду не з`явилися з невідомих причин.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортного засобу особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналізуючи положення Кодексу України про адміністративні правопорушення у взаємозв`язку з положеннями відомчих інструкцій, які регулюють питання проходження огляду на стан сп`яніння та оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що огляд особи на стан сп`яніння повинен проводитися співробітниками поліції у певній послідовності, що встановлена в Законі, а саме починатися з відсторонення водія, щодо якого є підстави вважати, що він знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, після, пропозиція проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу і, тільки в разі відмови особи від освідчення на місці або незгоди з результатами такого огляду, направлення правопорушника в заклад охорони здоров`я.

В той же час судом встановлено, що можливості скористатися правом пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу ОСОБА_2 надано не було. Дані про те, що йому пропонувався такий огляд в матеріалах провадження відсутні.

З наведеного суд робить висновок, що дії інспектора не узгоджуються з вимогами закону та вважає, що ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого законом порядку, оскільки такий порядок огляду йому забезпечений не був.

Із практики Європейського суду з прав людини вбачається, що принцип презумпції невинуватості вимагає, зокрема, щоб при виконанні своїх обов`язків судді не починали розгляду справи з упередженням щодо вчинення підсудним правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується; тягар доведення лежить на стороні обвинувачення, і будь-який сумнів тлумачиться на користь обвинуваченого; сторона обвинувачення має повідомити підсудного про висунуте проти нього обвинувачення (для того, щоб він міг підготувати і представити свій захист відповідно) та надати суду докази, достатні для його засудження (пункт 77 рішення у справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» (Barbera, Messegue and Jabardo v. Spain) від 6 грудня 1988 року, пункт 97 рішення у справі «Яношевич проти Швеції» (Janosevic v. Sweden) від 23 липня 2002 року).

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінивши наявні у справі докази, дослідивши всі обставини справи, суд приходить до висновку про недоведеність звинувачень ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, внаслідок чого провадження у справі підлягає закриття згідно зі ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 9, 130, 247, 245, 251, 252, 280 КУпАП;

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі до Сумського апеляційного суду скарги через Лебединський районний суд Сумської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: О. В. Чхайло