ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2020 Справа №607/2322/20

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Холява О.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №260589 від 04 лютого 2020 року вбачається, що 04 лютого 2020 року о 05.30 год. в м. Тернополі по вул. Гайова водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ЗАЗ 110307 номерний знак НОМЕР_2 , перебував в стані алкогольного сп`яніння. На місці зупинки огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу газоаналізатора Drager Alcotest 6810 ARBL 0894 (повірка дійсна до 18.06.2020 року) на табло якого висвітлило показник 0,90%0 (проміле). Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 (а) ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому правопорушенні не визнав вказавши, що він 04 лютого 2020 року о 05.30 год. в м. Тернополі по вул. Гайова не перебував за кермом автомобіля ЗАЗ 110307 номерний знак НОМЕР_2 , а лише знаходився з друзями біля нього.

В судовому засіданні захисник Верес М.Я., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просив закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях ознак складу вказаного адміністративного правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні 04 березня 2020 року свідок ОСОБА_2 суду повідомив, що працюючи інспектором 4 роти батальйону УПП в Тернопільській області на лінію 102 надійшло повідомлення від водія таксі про те, що водій транспортного засобу ЗАЗ 110307 керує автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Коли вони побачили даний транспортний засіб, то він закінчував рух і зупинився. Підійшли до автомобіля і було складений адміністративний протокол на ОСОБА_1 . Відео з нагрудних камер про рух транспортного засобу немає з технічних причин, бо флешка була вже заповнена.

Допитаний в судовому засіданні 04 березня 2020 року свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що 04 лютого 2020 року він відпочивав разом з друзями. Так як він не вживав алкогольні напої, то був за кермом автомобіля ЗАЗ 110307, д.н.з. НОМЕР_2 . Біля 5 год. 30 хв. ранку підвіз знайомих додому і рухаючись по вул. Гайова в м. Тернополі зупинився, і відійшов в сторону від машини на декілька хвилин, ключі з автомобіля не забирав і автомобіль не виключав. Знаходячись на даній вулиці два рази бачив як проїжджали працівники поліції. Коли повернувся, то побачив працівників поліції. Він сказав працівникам поліції, що даним транспортним засобом керував він, на що йому повідомили, що вже складають протокол про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 . Ніхто із пасажирів автомобіля на місце водія не пересідав.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідків, дослідивши матеріали справи, прихожу до наступного висновку.

Відповідно до ст.1 КУпАП, завданням Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положенням ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини.

Тобто, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У зв`язку з викладеним слід зазначити, що відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Для притягнення особи до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП необхідно встановити або: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, вважають закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись, на що звертав свою увагу Пленум Верховного Суду України в п.27 Постанови від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

В судовому засіданні встановлено та не заперечувалось і самим ОСОБА_1 , що 04 лютого 2020 року о 05.30 год. останній перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, передбачена саме за умови керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, з наявних матеріалів справи не вбачається, що вказана особа керувала транспортним засобом, оскільки керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу (руху транспортного засобу за допомогою двигуна), незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Під керуванням транспортним засобом також розуміється вчинення технічних дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічними можливостями транспортного засобу, що не встановлено в діях ОСОБА_1 , оскільки в наданих матеріалах, не міститься відомостей, що останнім, як водієм, були вчинені дії, пов`язані з приведенням транспортного засобу в рух відповідно до призначення і технічних можливостей транспортного засобу.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Крім того, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 підтвердив факт того, що він особисто перебував за кермом автмобіля ЗАЗ 110307 д.н.з. НОМЕР_2 .

Враховуючи зазначене, суд не вбачає в діях ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху, а саме п.2.9 (а) Правил дорожньогоруху України.

За таких обставин відомості, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не знайшли свого підтвердження, оскільки спростовані як поясненнями ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 в судовому засіданні, так і дослідженими матеріалами справи.

У відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, але працівники поліції, всупереч цих вимог, не забезпечили відповідного доказового матеріалу у справі на обґрунтування складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Положенням ст.7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Саме по собі перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, за уваги недоведення факту керування останнім транспортним засобом, не свідчать про доведеність його винності за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Оскільки, даних про те, що ОСОБА_1 04 лютого 2020 року близько 05.30 год. керував транспортним засобом ЗАЗ 110307 д.н.з. НОМЕР_2 в справі не має, а п.2.9 (а) Правил дорожнього руху забороняє керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції лише водію, яким, відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху, є особа, яка керує транспортним засобом, підстав для проходження ОСОБА_1 огляду, як і для складання протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП не було.

В даному випадку вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення належними та допустимими доказами не доведена.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та враховуючи, що в матеріалах справи відсутні і судом не здобуті належні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд приходить до висновку, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку із чим провадження в даній справі слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 8, 130, 247, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд.

Суддя Холява О.І.