Справа №: 486/611/20 Провадження № 3/486/384/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2020 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - Савіна О.І.

при секретарі - Коршак О.В.

за участю: потерпілої - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Южноукраїнського відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Томськ Росії, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 , 01.04.2020 року о 17.42 год., перебуваючи за місцем свого проживання, в квартирі АДРЕСА_2 , вчинила домашнє насильство в сім`ї відносно своєї матері ОСОБА_3 , висловлюючись на її адресу нецензурною лайкою та погрожуючи фізичною розправою.

Своїми діями вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як, вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї1.

Пунктом 3) ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Згідно п.14) ч.1 ст. 1 зазначеного Закону, психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 пояснила, що 01.04.2020 року, коли повернулась з роботи додому, її донька ОСОБА_2 не хотіла впускати її до квартири, виражалась нецензурною лайкою та погрожувала фізичною розправовю.

ОСОБА_2 в судові засідання не з`явилася 05.05.2012 року та 08.05.2012 року, причину неявки суду не повідомила, про місце та час розгляду справи повідомлялася вчасно та належним чином, шляхом направлення судової повістки рекомендовани листом з повідомленням, про що свідчить наявне в матеріалах справи зворотнє повідомлення про вручення поштового відправлення. Судовому розпорядникові також не вдалось вручити ОСОБА_2 судову повістку, скільки остання не побажала відчини двері. Потерпіла ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що неодноразово нагадувала дочці про дату розгляду справи в суді. При цьому, ОСОБА_2 достеменно було відомо, що справа про адміністративне правопорушення відносно неї розглядатиметься в Южноукраїнському міському суді, про що є відмітка в протоколі про адміністративне правопорушення, та який містить особистий підпис особи, що притягається до адміністративної відповідальності. Таким чином суд вважає, що остання зобов`язана відповідально та у спосіб визначений законом, виконувати свої обов`язки, як особи, що притягається до адміністративної відповідальності. Клопотань про відкладення справи від неї не надходило, тому суд вважає ОСОБА_2 належним чином повідомленою, що є підставою для розгляду справи у її відсутність, як передбачено ч.1 ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за наявним матеріалами справи.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що 01.04.2020 року перебувала на чергування, коли надійшов виклик про вчинення насильства в сім`ї. Приїхавши до помешкання Вторих, виявили, що мати ОСОБА_3 та її дочка ОСОБА_2 були дуже знервовані, ОСОБА_2 поводила себе агресивно, металася по квартирі, сварилась та виражалась нецензурною лайкою навіть в присутності працівників поліції.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За приписами ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, МВС України була розроблена та затверджена наказом від 06.11.2015 року за № 1376 «Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», недотримання норм якої дає підстави для висновку про недопустимість доказів на підтвердження обставин подій та доведеності вини особи у вчиненні відповідного адміністративного правопорушення.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення підтверджується наданими в судовому засіданні поясненнями потерпілої ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_4 , письмовими матеріалами справи, а саме, змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 532679 від 01.04.2020 року, який, згідно положень статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є доказом у справі про адміністративне правопорушення, та письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_3 і самої ОСОБА_2 , з яких слідує, що дійсно 01.04.2020 року між останніми виникла сварки з приводу доньки ОСОБА_2 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка фактично перебуває в іншої бабусі ОСОБА_6 , а ОСОБА_2 вимагала повернути її додому (а.с. 1. 2, 3).

Згідно вимог ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення, згідно положень ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховуються характер правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Дослідивши письмові матеріали справи, враховуючи обставини та характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_2 , суд вважає доцільним накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу передбаченого санкцією ч.1 ст. 173-2 України про адміністративні правопорушення. На думку суду таке адміністративне стягнення буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових адміністративних правопорушень.

У відповідності до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з ОСОБА_2 на користь держави підлягають стягненню витрати пов`язані зі сплатою судового збору.

Керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 визнати винною у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 340 (сто сімдесят) гривень 00 коп. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_2 , на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м.Київ/ 22030106; ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA 0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір розміром 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп..

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області, протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає виконанню протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови, перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя Южноукраїнського міського суду Олександр Іванович Савін