Справа №487/2047/20
Провадження №3/487/963/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2020 м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Павлової Ж.П., за участю секретаря Горохівського О.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Завгороднього Є.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Новоєгорівка Баштанського району Миколаївської області, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ст. 173 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №057240 від 25.02.2020, складеного поліцейським 2 взводу 2 роти 2 батальйону Радиченком А.В., 25.02.2020 року близько 22:20 год. ОСОБА_1 в м. Миколаєві, на перетині пр. Центрального та вул. Рюміна, 15, висловлювався нецензурною лайкою, після чого з хуліганських спонукань пошкодив лобове скло службового автомобіля, на зауваження не реагував, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Судом встановлено наступне.

Статтею 173 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, яка тягне за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

Системний аналіз норм ст. 173 КУпАП України, якій кореспондують норми КК України, відповідальність за якою поширюється на невизначене коло осіб та передбачає адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб, тобто реальне позбавлення волі на певний строк, дозволяє дійти до висновку, що за своєю суттю це є кримінальним порушенням/обвинуваченням.

При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений ч. 2 ст. 6 Конвенції, та заборона подвійного притягнення до відповідальності за одне порушення (ст. 4 Протоколу 7 до Конвенції).

Згідно ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав та пояснив, що 25.02.2020 відпочивав з братом ОСОБА_2 в кафе «Его», яке знаходиться на перетині пр. Центрального та вул. Рюміна, де вони вживали алкогольні напої. Пізніше, близько 22:00 він з братом вийшов на вулицю, та відійшов неподалік, щоб порозмовляти по телефону. Через декілька хвилин ОСОБА_1 побачив, як невідомі почали чіплятися до його брата, штовхати та стріляти з пістолета. В подальшому ОСОБА_1 підбіг до місця де відбувалась сутичка, щоб надати допомогу своєму братові. Натомість невідомі почали стріляти і по ногах ОСОБА_1 . Коли на місце сутички прибула патрульна поліція, невідомі особи почали втікати з місця події. Як зазначає ОСОБА_1 , він підбіг до патрульного автомобіля за допомогою, оскільки його брат був поранений в голову та стікав кров`ю, а винні в цьому особи утекли. На його прохання поліцейські не реагували, що його дуже обурювало, на фоні виниклої ситуації. Повідомив, що лобове вікно патрульного автомобіля не розбивав, просто з пересердя грюкнув по капоту, через те що патрульні не виконували свої службові обов`язки.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що 25.02.2020 відпочивав з братом ОСОБА_1 в кафе «Его», яке знаходиться на перетині пр. Центрального та вул. Рюміна. Пізніше, з братом вийшов на вулицю покурити. Крім того ОСОБА_2 зазначив, що до нього підійшли двоє невідомих йому чоловіків, почали чіплятися до нього, штовхати, виникла бійка. В ході бійки невідомі почали стріляти в нього. Трохи пізніше на місце сутички прибула патрульна поліція, а невідомі чоловіки втекли. Свідок зазначає, що його брат ОСОБА_1 , підбіг до патрульного автомобіля та кричав їм, щоб вони наздоганяли тих хто стріляв. Після чого, приїхали інші екіпажі поліції та забрали брата, оскільки на їх думку, він з хуліганських мотивів, розбив лобове скло патрульного автомобіля. На запитання суду ОСОБА_2 повідомив, що ОСОБА_1 лобового скла не розбивав та хуліганських дій не вчиняв.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що він працює таксистом та 25.02.2020 побачив, як на розі вул. Рюміна та пр. Центрального знаходиться багато автомобілів патрульної поліції. Під`їхавши ближче, він побачив свого товариша ОСОБА_2 , в якого була кровотеча з голови. Поліцейські на це не звертали уваги. У зв`язку з цим ОСОБА_3 звернувся до служби «102» зі скаргою на бездіяльність посадових осіб поліції. Крім того, екіпаж патрульної поліції здійснив затримання його іншого товариша ОСОБА_1 , оскільки він, начебто з хуліганських мотивів розбив лобове скло поліцейського автомобіля. Однак, свідок зазначає, що підійшовши до зазначеного авто, побачив, що лобове скло в ньому було ціле.

Поліцейський 2 взводу 2 роти 2 батальйону УПП в Миколаївській області Радиченко А.В. , яким було складено даний протокол у судове засідання не у судове засідання не з`явився.

Згідно протоколу АА №096258 про адміністративне затримання ОСОБА_1 25.02.2020 доставлений до Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області.

Відповідно виписки №559 від 25.02.200 ОСОБА_1 знаходився в стані алкогольного сп`яніння.

В рапортах патрульних УПП в Миколаївській області Олени Туз та ОСОБА_4 серед іншого зазначено, що ОСОБА_1 25.02.2020 вдарив рукою по лобовому склі патрульного автомобіля.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справа, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Склад правопорушення за ст. 173 КпАП України передбачає нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші дії, що порушують громадський спокій і спокій громадян.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку. Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною статтею, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу. До таких місць можна віднести під`їзди житлових будинків, підземні переходи, ліфти, таксофони, заклади охорони здоров`я, навчальні та освітньо-виховні заклади, дитячі майданчики, спортивні майданчики та приміщення закритих спортивних споруд, громадський транспорт; стадіони, приміщення відкритих та закритих спортивних споруд, заклади громадського харчування, приміщення закладів культури, приміщення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, інших державних установ; приміщення підприємств, установ та організацій всіх форм власності.

Також обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наслідки у вигляді порушення громадського спокою і спокою громадян.

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих - головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана. За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень статті 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Об`єктом захисту норм ст. 173 КУпАП та ст. 296 КК України є громадський порядок, який слід розуміти як стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших позаюридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації (спілкування), у поведінці в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного, у нормальному функціонуванні органів державної влади, місцевого самоврядування, різних установ, організацій, громадських об`єднань, інших інституцій, які займаються корисною суспільною діяльністю.

Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного (нікчемного) приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою та/або фізичним насильством, зокрема із використанням травмуючих властивостей таких предметів, як вогнепальна зброя, і призводять до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.

Правильну кримінально-правову оцінку хуліганства та відмежування його від, зокрема, посягань проти життя і здоров`я людини, а звідси визначення однаковості чи неоднаковості застосування норми закону про кримінальну відповідальність, належить проводити за сукупністю ознак суспільно небезпечного діяння, які згідно із законом про кримінальну відповідальність охоплюються поняттям склад злочину і визначають діяння як злочинне та кримінально каране.

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок та інші зазначені вище об`єкти захисту. Зміст та спрямованість цього діяння висновуються із характеру дій особи, яка їх вчиняє, а також із стосунків, які склалися між такою особою та потерпілим.

Особливість мотиву хуліганства полягає у причинній зумовленості. Спонуки вчинити такі дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони, здебільшого, позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість), чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.

У контексті сказаного слід послатися й на роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 10 «Про судову практику у справах про хуліганство», в яких зазначено, що суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій. Дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями Кримінального кодексу України, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише у тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення 25.02.2020 року близько 22:20 год. ОСОБА_1 в м. Миколаєві, на перетині пр. Центрального та вул. Рюміна, 15, висловлювався нецензурною лайкою, після чого з хуліганських спонукань пошкодив лобове скло службового автомобіля.

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення та з досліджених в судовому засідання доказів не вбачається, що лобове скло патрульного автомобіля було пошкоджено, а інших доказів на підтвердження даного факту суду не надано.

Що стосується висловлювань ОСОБА_1 нецензурною лайкою та те, що він вдарив рукою по патрульному автомобілю, то як встановлено в судовому засіданні, останній вчинив внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків патрульними поліцейськими, які не здійснювали затримання невідомих осіб, що здійснювали хуліганські дії та не викликали швидку медичну допомогу його брату ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що в даному випадку в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, ст. ст. 61, 62 Конституції України, ст. ст. 7, 173, 245, 247, 251, 252, 254, 256, 278, 280, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в Миколаївському апеляційному суді через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Ж.П. Павлова