Постанова

Іменем України

05 травня 2020 року

Смт Краснопілля

Справа № 578/472/20

Провадження № 3/578/136/20

Суддя Краснопільського районного суду Сумської області Косар А.І., за участю адвоката за ордером серія ПТ № 179508 на надання правової допомоги ОСОБА_1 Василець Сергія Олексійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , місце роботи: ФОП « ОСОБА_2 », продавець на ринку м. Лебедина Сумської області,

за статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі також - КУпАП/,

Установив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 444728 від 17.04.2020, ОСОБА_1 17 квітня 2020 року о 08.15 год. здійснювала продаж продуктів харчування (паски) з порушенням санітарних та протиепідемічних заходів з автомобіля ГАЗ 3302 номерний знак НОМЕР_1 на перехресті вулиць Сумська Осіння в смт Краснопілля Краснопільського району Сумської області, а саме: відсутність у ОСОБА_1 медичної книжки, не оброблений автомобіль деззасобами, на наявному деззасобі відсутня дата виготовлення, наявність біля транспортного засобу значного скупчення людей, більше 10 осіб на відстані меншою ніж 1 м один від одного, чим порушила пп. 2 п. 8 постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 зі змінами. ОСОБА_1 торгувала як фізична особа, не підприємець, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене статтею 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином.

Адвокат Василець С.О. на судовому засіданні висловив процесуальну думку про закриття справи у відношенні ОСОБА_1 за відсутністю складу адміністративного правопорушення за статтею 44-3 КУпАП та зазначив, що ОСОБА_1 є лише працівником, і у розумінні положень статті 44-3 КУпАП не є суб`єктом вказаного правопорушення. 17.04.2020 експедитором ОСОБА_1 , яка працює у ФОП ОСОБА_3 , на перехресті вулиць Сумська Осіння в смт Краснопілля Краснопільського району Сумської області, дійсно проводилася виїзна торгівля хлібобулочними виробами. Начальник відділу державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Краснопільського районного управління Головного управління Держспоживслужби в Сумській області Крамаренко М ОСОБА_4 спільно з працівниками поліції провів обстеження місця, де здійснювала ОСОБА_1 торгівлю хлібобулочними виробами, про що було складено Акт санітарно епідеміологічного обстеження об`єкта від 17.04.2020. Актом встановлено, що медичний огляд експедитором ОСОБА_1 не пройдений, медична книжка на робочому місці відсутня, відсутній антисептик для обробки рук, 0.2 % розчин дезактиву без дати виготовлення, остання дезінфекційна обробка автомобіля проведена 29.03.2020. За наслідками виявлених порушень на ОСОБА_1 17.04.2020 складено протокол про адміністративне правопорушення за статтею 42 КУпАП і того ж дня піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 102 грн. 22.04.2020 ОСОБА_1 сплатила штраф. Звернув увагу суду, що правопорушення, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серія АПР18 № 444728 від 17.04.2020 та в Акті санітарно - епідеміологічного обстеження об`єкта від 17.04.2020 є ідентичними, тобто, за одні й ті ж самі правопорушення ОСОБА_1 не може бути двічі притягнута до адміністративної відповідальності.

Крім того, норма статті 44-3 КУпАП носить бланкетний характер, тобто серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Однак у протоколі про адміністративне правопорушення серія АПР18 № 444728 від 17.04.2020 не зазначено, які саме норми ПКМУ №211 від 11.03.2020 порушено ОСОБА_1 , у чому полягають ці порушення.

Крім того, ПКМУ №211 від 11.03.2020, на яку зроблено посилання у протоколі про адміністративне правопорушення серія АПР18 № 444728 від 17.04.2020, не містить поділу п. 8 на підпункти.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Вважаю за необхідне зазначити, що за змістом статті 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно з вимогами стст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно зі статтею 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Стаття 44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність фізичних осіб та посадових осіб за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно- протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Виходячи з змісту вказаного закону, диспозиція статті 44- 3 КУпАП є бланкетною, а тому при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності за цією статтею потрібно посилатись до конкретних правил і норм, які регулюють відносини щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм.

Так, згідно зі статтею 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за які передбачена диспозицією статті 44-3 КУпАП.

Згідно постанови КМУ від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України корона вірусу COVID-19» в редакції від 02 квітня 2020 року, на усій території України було встановлено карантин з 12 березня до 24 квітня 2020 року, та затверджено ряд заборонних заходів.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі також - Конвенція).

Так, частина перша статті 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Згідно з частиною другою статті 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». Згідно з положеннями частини третьої статті 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення частини першої статті 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Суддею встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення Серія АПР18 № 444728 від 17.04.2020 зазначено про те, що ОСОБА_1 здійснювала з транспортного засобу торгівлю продуктами харчування /пасками/, чим порушила вимоги пп.2 п.8 Постанови КМУ від 11.03.2020 № 211.

Структура нормативного акту - це його будова, обумовлене внутрішнім особливим змістом, тому єдиної формули, придатної для всіх видів актів, не існує. Проте є певні загальні положення і правила, якими оперує юридична техніка.

Стаття - основна структурна одиниця закону, оскільки у вітчизняному правотворчості відсутня практика оформлення законодавчого акту суцільним текстом. Особливе положення закону в системі права, в тому числі визначає і ту обставину, що він ділиться на статті, в той час як інші нормативні акти - на пункти і підпункти.

Заборонні заходи під час дії карантину визначені у пункті 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (в редакції на час складання протоколу).

Згідно з п.8 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (в редакції на час складання протоколу) регламентує Міністерству охорони здоров`я забезпечити тимчасове припинення проведення планових заходів з госпіталізації та планових операцій, крім термінових та невідкладних.

Однак підпункту 2 пункту 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (в редакції на час складання протоколу) у нормативно правовому акті не існує.

Тобто, фабула в протоколі про адміністративне правопорушення Серія АПР18 № 444728 від 17.04.2020 зазначена без посилання на відповідний нормативно-правовий акт, який регулює правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковим для виконання.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Держава має організувати свою правову систему таким чином, щоб їх правоохоронні органи могли дотримуватись зобов`язань щодо уникнення порушень прав і свобод людини, принципу верховенства права, ураховуючи практику Європейського суду з прав людини.

Враховуючи зазначені обставини, суддя вважає вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності, в спосіб, що визначений законодавством, не доведеною.

Згідно п. 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 44-3 КУпАП, в зв`язку з чим вважаю за можливе до цих правовідносин застосувати статтю 247 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що справа підлягає закриттю, судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.

Керуючись статтями 247, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

Постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 444728 від 17.04.2020 відносно ОСОБА_1 за статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п.1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Краснопільський районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом /посадовою особою/ правомочним розглядати скаргу.

Суддя А. І. Косар