Справа № 585/964/20
Номер провадження 3/585/357/20
П О С ТА Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2020 року м.Ромни

Суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області Євлах О.О. за участю секретаря судових засідань Безручко О.П., правопорушника Козлова П.В.

розглянувши матеріали, які надійшли від Роменського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 від 22.01.1996 р., РКППО НОМЕР_2 -

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст.124, 130 ч.1, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и л а:

На розгляд суду надійшли три матеріали відносно ОСОБА_1 і враховуючи, що справи провадження № 3/585/357/20, 3/585/358/20 та 3/585/359/20 одночасно розглядаються судом, вважаю за необхідне справи про адміністративні правопорушення об`єднати та розглянути в одному провадженні, присвоївши реєстраційний № 585/964/20 (номер провадження 3/585/357/20).

Так, до суду надійшов протокол серії ДПР18№212308 від 12 квітня 2020 року, в якому зазначено, що цього дня об 11 годині 20 хвилин в м.Ромни по вул.Монастирська 4ж в прибудинковій території водій ОСОБА_1 керував автомобілем DAEWOO Lanos д/н НОМЕР_3 та під час руху заднім ходом не скористався допомогою сторонніх осіб, не впевнившись , що це буде безпечно, скоїв наїзд на перешкоду - транспортний засіб ВАЗ 210994 д/н НОМЕР_4 , котрий стояв припаркований. ОСОБА_1 порушив п.10.9 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ст..124 КУпАП.

Крім того, до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 212307, згідно якого 12 квітня 2020 року об 11 годині 20 хвилин в м.Ромни по вул.Монастирська 4ж в прибудинковій території водій ОСОБА_1 керував автомобілем DAEWOO Lanos д/н НОМЕР_3 та після залишення місця ДТП вживав алкоголь і від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, згідно встановленого порядку відмовився, чим порушив п.2.10Є ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.130 КУпрАП.

Також до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 212307, згідно якого 12 квітня 2020 року об 11 годині 20 хвилин в м.Ромни по вул.Монастирська 4ж водій ОСОБА_1 керував автомобілем DAEWOO Lanos д/н НОМЕР_3 , скоїв ДТП та після цього місце пригоди залишив, чим порушив п.2.10 «а» ПДР України, відповідальність за яке передбачена ст.122-4 КупАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину в скоєнні наїзду на автомобіль визнав. Зазначив, що дійсно в м.Ромни по вул..Монастирській 4ж здійснив наїзд на автомобіль ВАЗ, який належить ОСОБА_2 . Про дорожню пригоду вони в поліцію не повідомляли, оскільки він пообіцяв останньому відшкодувати всі завдані ним збитки, після чого вони поїхали кожен у своєму напрямку. Пізніше, коли він вже перебуваючи вдома, святкував день народження сина і разом з гостями перебував за столом, до нього приїхали працівники поліції, забрали його у відділок та склали відносно нього протоколи, які зараз надійшли до суду. Він їм пояснював, що місце ДТП він не залишав, оскільки і про саму пригоду ні ним ні ОСОБА_2 нікуди не повідомлялось. А від проходження огляду на стан сп`яніння він дійсно відмовився, оскільки одразу ж їм сказав, що вживав спиртні напої, як вони і бачили, у себе вдома, разом з гостями на день народженні сина. Пояснював поліцейським, що місце ДТП він не полишав і не розуміє, чому йому не можна було святкувати день народження сина. Вину у скоєнні правопорушення за ч.4ст.130 та ст.122-4 КУпАП не визнав.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що він припаркував свій автомобіль в м.Ромни по вул.Монастирській,4Ж, біля відділення «Нова Пошта». ОСОБА_1 здійснив наїзд на його автомобіль, пошкодив крило. Поліцію вони не викликали, оскільки ОСОБА_1 пообіцяв йому відшкодувати завдані збитки. ОСОБА_1 дуже поспішав, і після їх розмови, швидко сів у машину та поїхав у своїх справах. Від чого у нього (потерпілого) виникли сумніви, що ОСОБА_1 відшкодує йому завдані збитки. Після телефонного дзвінка своєму знайомому, той порадив йому звернутись у поліцію і оформити ДТП, аби гарантовано отримати відшкодування від ОСОБА_1 , що він і зробив. Додав, що вимоги не полишати місце ДТП він ОСОБА_1 не ставив і про те, що буде звертатись у поліцію не повідомляв. Візуально ОСОБА_1 на момент скоєння ним ДТП та розмови з ним був тверезим, будь-яких ознак сп`яніння він в нього не помітив, хоча вони і спілкувались дуже короткий проміжок часу. Додав, що збитки ОСОБА_1 йому відшкодовано.

Перевіривши надані докази, заслухавши пояснення учасників, суд приходить до наступних висновків.

За змістом складеного відносно ОСОБА_1 протоколу за ст.122-4 КУпАП вбачається, що 12.04.2020 року, об 11 годині 20 хвилин в м.Ромни по вул.Монастирська 4ж водій ОСОБА_1 керував автомобілем DAEWOO Lanos д/н НОМЕР_3 , скоїв ДТП та після цього місце пригоди залишив, чим порушив п.2.10 «а» ПДР України, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Згідно диспозиції ст.122-4 КУпАП,встановлена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

У відповідності з п.1.10 Правил дорожнього руху України, залишення місця дорожньо-транспортної пригоди - це дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Із пояснень потерпілого ОСОБА_2 , наданих в суді, вбачається, що місце ДТП було залишене ОСОБА_1 за взаємною згодою їх обох.

З протоколу за ст.122-4 КУпАП вбачається, що він складений 12.04.2020 року, о 15 годині 10 хвилин в м.Ромни, протокол за ст.124 КупАП складений цього дня о 14 годині 45 хв., а за ч.4ст.130 КУпАП ,- цього дня о 13 годині 50 хв., тобто, протокол за наслідками ДТП складений через три години після самого ДТП.

Викладене вище свідчить про те, що ОСОБА_1 не вчиняв дій, за які, в розумінні диспозиції ст.122-4 КУпАП, настає адміністративна відповідальність за цим законом, оскільки відсутні достовірні дані та докази, що ОСОБА_1 залишив місце ДТП без згоди іншого учасника ДТП та поліцейськими вживались заходи для його розшуку.

Отже, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення,передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 в скоєнні ним правопорушення передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП, то суд зазначає наступне.

З протоколу за ч.4ст.130 КупАп вбачається, що 12 квітня 2020 року об 11 годині 20 хвилин в м.Ромни по вул.Монастирська 4ж в прибудинковій території водій ОСОБА_1 керував автомобілем DAEWOO Lanos д/н НОМЕР_3 та після залишення місця ДТП вживав алкоголь і від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, згідно встановленого порядку відмовився, чим порушив п.2.10Є ПДР України, тим самим вчинив правопорушення за ч.4 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч.4 ст.130 КУпАП, відповідальність за цією статтею настає у випадку вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Стаття 62 Конституції України закріплює положення, що відображають сутність презумпції невинуватості: «Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана покаранню, поки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь».

У рішенні № 23-рп/2010 від 22.12.2010 Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Отже, процедура притягнення до адміністративної відповідальності, ґрунтується, в тому числі, і на закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, у тому числі визначену п. 2 ст.6 презумпцію невинуватості, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа "Надточій проти України" від 15.05.2008). Зокрема з огляду на санкцію ч. 4 ст.130 КУпАП, яка відповідає покаранню за вчинення злочину невеликої тяжкості ( ч. 2 ст.12, ч.2 ст. 53 КК України).

З цього випливає, що обов`язок доводити вину, як складова презумпції невинуватості, покладається на адміністративний орган та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі.

Європейський суд з прав людини встановив критерій доведеності «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25).

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 04.07.2018 у справі 688/788/15-к, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Доведення об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого 4 ст.130 КУпАП, на відміну від інших правопорушень, визначених іншими частинами цієї статті, передбачає не тільки встановлення факту перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, але і доказування моменту вживання водієм алкоголю у даному випадку після події ДТП.

Про вживання спиртних напоїв після ДТП ОСОБА_1 не заперечував, а пояснював це тим, що у його сина було день народження, спиртні напої він вживав уже дома, оскільки з місця ДТП вони поїхали обопільно з потерпілим і він не вважав, що йому не можна святкувати день народження.

Такі пояснення, з урахуванням пояснень потерпілого ОСОБА_2 , спростовують доведення вини ОСОБА_1 відповідно до стандарту «поза розумним сумнівом» у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

Аналогічні положення містить п. 10 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015.

Проте всупереч вказаних приписів, матеріали справи не містять акту огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 після ДТП вживав спиртні напої, а від проходження медичного огляду відмовився в присутності двох свідків, тоді як з пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , долучених до матеріалів справи, вбачається, що вони підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від підпису в протоколі та отримання його копії, а не відмову від проходження медичного огляду (а.с.10)

Наведені обставини не дають можливості суду встановити наявність складу адміністративного правопорушення за ч.4ст.130 КУпАП,а тому суд доходить висновку про необхідність закриття провадження у справі згідно з п. 1 ст.247 цього Кодексу, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Разом з тим, суд приходить до висновку, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП доведена.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 212308 від 12.04.2020 року, вбачається, що ОСОБА_1 12.04.2020 року, об 11 годині 20 хвилин в м.Ромни по вул.Монастирська 4ж керував автомобілем DAEWOO Lanos д/н НОМЕР_3 та під час руху заднім ходом не скористався допомогою сторонніх осіб, не впевнившись, що це буде безпечно, скоїв наїзд на перешкоду - транспортний засіб ВАЗ 210994 д/н НОМЕР_4 , котрий стояв припаркований.;(а.с.2)

Зі схеми наслідків ДТП від 12.04.2020 року вбачається факт пошкодження автомобіля ВАЗ 210994 д/н НОМЕР_4 , котрий стояв припаркований м.Ромни по вул.Монастирська 4ж. ( а.с.3)

ОСОБА_1 не заперечував факту скоєння ДТП.

Оскільки у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення за ст. 122-4 КУпАП та ч.4ст.130 КУпАП, то провадження за цими статтями відповідно до ст.247 п.1 КУпАП підлягає закриттю, а за ст.124 КУпАП, то в цій частині суд визнає ОСОБА_1 винуватим у вчиненні цього адміністративного правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП, у виді штрафу, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, з ОСОБА_1 слід стягнути 420 грн. 40 коп. судового збору на користь держави.

Справу в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП та ч.4 ст.130 КУпАП необхідно закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 124, 221,247, 283-284,287 - 291, 298-299, 326 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 420 (чотириста двадцять ) гривень 40 коп. судового збору на користь держави на рахунок: Отримувач коштів : ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету : 22030106.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст..122-4 та ч.4 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 10-ти днів з моменту її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги через Роменський міськрайонний суд Сумської області, а правопорушником з дня її отримання.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ О.О.Євлах