ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2020 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Кифлюк В.Ф., розглянувши матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Першотравневого районного суду м. Чернівців від 03 квітня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення щодо нього за ст.164 ч.1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівців від 03 квітня 2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КУпАП і на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. без конфіскації.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн.40 коп.

Згідно постанови суду, 12.03.2020 року о 15 год. 40 хв. ОСОБА_1 в м . Чернівці по вул . Фастівській, 33Б надавав послуги з перевезення пасажирів на таксі автомобілем ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 без наявності (одержання) ліцензії на здійснення даного виду господарської діяльності, яка підлягає ліцензуванню, тим самим порушив вимоги п.24 ст.7 Закону України «Про ліцензування».

На цю постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

На обґрунтування своїх вимог апелянт вказував, що однією з обов`язкових ознак підприємницької діяльності, як виду господарської діяльності, є систематичність її здійснення, а в матеріалах провадження відсутні відомості про здійснення ним регулярних пасажирських перевезень та відсутні докази на підтвердження здійснення ним господарської діяльності, пов`язаної з наданням послуг автоперевезення. Фактично йому в вину поставлено лише те, що на його автомобілі був встановлений знак таксі -«шашка» з номером телефону одного з операторів таксі. Він в суді пояснив, що мав намір надавати послуги з перевезення пасажирів для заробітку у зв`язку з важким матеріальним становищем, але нікого ЄУНСС 725/1507/20 провадження №33/822/173/20 головуючий у 1 інстанції Федіна А.В.

з пасажирів ще не перевозив. Вказував також, що суд обставин інкримінованого йому правопорушення не встановив, а лише навів в постанові зміст протоколу про адміністративне правопорушення. Ще апелянт вказував, що господарська діяльність є підприємницькою діяльністю. А згідно ст.42 ГК України, підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична на власний ризик діяльність. Фактів

перевезення ним пасажирів не встановлено. Вважає, що його дії могли б кваліфікуватись як замах на вчинення правопорушення. Ще зазначав, що в матеріалах справи відсутні відомості про здійснення ним регулярних пасажирських перевезень.

Заслухавши ОСОБА_1 , який просив задовольнити подану ним апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, перевіривши матеріали провадження та доводи апелянта, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП. апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Оскільки в поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 не оспорює той факт, що він не зареєстрований як фізична особа-підприємець, в нього відсутня ліцензія на право здійснення господарської діяльності у виді перевезення пасажирів на таксі і що 12.03.2020 року о 15 год. 40 хв. на час рейдової перевірки транспортних засобів на вул. Фастівська, 33Б в м. Чернівці його автомобіль ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 був обладнаний відповідним знаком «таксі», в цій постанові не наводяться докази на підтвердження цих обставин.

Відповідно до ч.1 ст.3 Господарського кодексу України, господарська діяльність - це діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно ст.164 ч.1 КУпАП, правопорушенням, передбаченим цією нормою, є провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу. Іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Оскільки ОСОБА_1 не зареєстрований як фізична особа-підприємець, посилання його на ст.42 ГК України, є недоречним, оскільки він займався не підприємницькою діяльністю, а господарською діяльністю.

Посилання апелянта на те, що в матеріалах справи відсутні відомості про здійснення ним регулярних перевезень пасажирів, ніяким чином не впливає на кваліфікацію його дій, оскільки йому інкриміновано і визнано винуватим у здійсненні господарської діяльності без відповідної ліцензії, яка підлягає ліцензуванню.

А наявність на автомобілі ОСОБА_1 на час перевірки транспортних засобів працівниками Державної служби України з безпеки на транспорті знаку «таксі» свідчить про те, що останній займався перевезенням пасажирів, тобто здійснював відповідну господарську діяльність.

Оскільки ОСОБА_1 не був зареєстрований як фізична особа-підприємець, не мав відповідної ліцензії на здійснення господарської діяльності з перевезення пасажирів, а займався цією діяльністю, суд першої інстанції правильно кваліфікував дії останнього за ст.164 ч.1 КУпАП.

Підстав для зміни чи скасування оскаржуваної постанови суду немає, а тому в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 необхідно відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити, а постанову Першотравневого районного суду м. Чернівців від 03 квітня 2020 у справі про адміністративне правопорушення щодо нього за ст.164 ч.1 КУпАП, залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф.Кифлюк

Копія. Згідно з оригіналом: суддя