Справа № 3/593/121/2020
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Бережанський районний суд Тернопільської області

"03" квітня 2020 р. м.Бережани Тернопільської області

Суддя Бережанського районного суду Тернопільської області Німко Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бережани Тернопільської області справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бережани Тернопільської області, старшого прапорщика командира автомобільного взводу автомобільної роти підвозу пального та мастильних матеріалів військової частини НОМЕР_1 , одруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, проживаючого по АДРЕСА_1 , відомості про притягнення протягом року до адміністративної відповідальності відсутні,-

В С Т А Н О В И В:
Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №196177, складеного 05 січня 2020 року поліцейським роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП молодшим лейтенантом Репелою Д.П., вбачається, що ОСОБА_1 05 січня 2020 року о 22 год. 20 хв. по вул.Бандери в м.Тернопіль, керував транспортним засобом марки Skoda Octavia А5, номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп?яніння проводився за допомогою Драгер Алкотест 7510, показник тесту становив 0,42 ‰.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце його проведення. Подав клопотання про розгляд справи у його відсутності у зв`язку із запровадженням карантину, просив задовольнити клопотання командира військової частини НОМЕР_1 про звільнення його від адміністративної відповідальності.

До суду також надійшло клопотання командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд колективу військовї частини НОМЕР_1 , як такого, що визнав свою вину, щиро розкаявся, запевнив, що в подальшому не допустить подібних правопорушень.

Суд вважає за можливе розглянути справу й прийняти рішення, виходячи із наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю, виходячи з такого.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.

Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При винесенні рішення суд зазначає, що стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року, затвердженої спільним наказом МОЗ та МВС № 1452/735 (далі - Інструкція) визначено, що:

-за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;

-поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки;

-огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції;

-перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки;

-установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Як вбачається із роздруківки тестування на алкоголь Драгер Алкотест 7510 від 05.01.2020 року, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведено 05 січня 2020 року о 22 год. 34 хв. у м.Тернопіль по вул.С. Бандери, 90, згідно результатів якого у видихуваному ОСОБА_1 повітрі виявлено 0,00 ‰ алкоголю.

Із досліджених у судовому засіданні відеозаписів, що містяться на оптичному диску, доданому до матеріалів справи в підтвердження факту порушення ОСОБА_1 ПДР вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки траспотрного засобу за допомогою газоаналізатора, однак змістом відеофайлів не встановлено показника такого тесту щодо кількості проміле алкоголю, виявленого у ОСОБА_1 при такому огляді.

Суд зазначає, що такі докази не є належними у даній справі, оскільки не містять відомостей про перебування ОСОБА_1 за обставин, вказаних у протоколі, у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 247 п. 1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність складу адміністративного правопорушення.

З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, дослідивши та перевіривши докази по справі на їх належність, допустимість й достатність у логічному взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо перебування ОСОБА_1 - особи, що притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом за обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопрушення серії ОБ №196177 від 05 січня 2020 року, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та були спростовані доказами, дослідженими в ході судового розгляду, у зв`язку з чим провадження підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

При вирішенні клопотання командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд колективу військовї частини НОМЕР_1 , суд виходить із такого.

Відповідно до ч.1 ст.21 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

Аналізуючи наведену норму законодавства можна дійти висновку, що звільнення від адміністративної відповідальності можливе лише за умови вчинення особою адміністративного правопорушення та доведення вини такої особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відтак, згадане клопотання про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу не підлягає до задоволення, оскільки в ході розгляду справи не доведено вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 247, 283, 284, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Відмовити у задоволенні клопотання командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд колективу військовї частини НОМЕР_1 .

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв?язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Н.П.Німко