Тарутинський районний суд Одеської області
_______________________________________________________
Справа № 514/545/20
Провадження по справі № 3/514/176/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2020 року смт Тарутине

Суддя Тарутинського районного суду Одеської області Тончева Н.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Тарутинського ВП Арцизького ВП ГУНП України в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 44-3КУпАП

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №341572 від 24.04.2020 року вбачається, що 23 квітня 2020 року о 12-00 годині ОСОБА_1 будучі особою, що підписала інформаційну угоду на карантин (самоізоляцію), з покинув межі карантину (самоізоляції), які були встановлені у згоді, чим порушив вимоги постанови головного державного санітарного лікаря України МОЗ від 21.03.2020 року №2 ст. 20 ЗУ «про захист населення від інфекційної хвороби» та вчинив адміністративне правопорушення, передбаченест.44-3КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. В письмовій заяві вказав, що 18.04.2020 року він перетнув кордон між Чехією та Україною, під час перетину кордону він підписав згоду на самоізоляцію на 14 днів, однак після прибуття у с. Серпневе Тарутинського району Одеської області порушив умови згоди і пішов до своїх знайомих, свою вину визнав та просив у зв`язку з карантином розгляд справи проводити без його участі.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3КУпАП.

В статті 1Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року визначено, що карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб»№1645-ІІІ від 06 квітня 2000 рокукарантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. До відміни карантину його територію можуть залишити особи, які пред`явили довідку, що дає право на виїзд за межі території карантину.

Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2» (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України №215 від 16 березня 2020 року «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року та постановою Кабінету Міністрів України від №239 від 25 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України») на усій території України з 12 березня 2020 року по 24 квітня 2020 року встановлено карантин.

У відповідності з Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS- CoV-2» було прийнято рішення:

п. 17) самовільно залишати місце обсервації (ізоляції)

Відповідно ст.41 «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року, особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Законом України №530-1Х від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню короновірусної хвороби (COVID-19)» внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, який доповнено статтею ст.44-3(«Порушення правил щодо карантину людей») наступного змісту: Порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян".

У відповідності з постановою Головного державного санітарного лікаря України N 2 від 21.03.2020 року "Про запобігання подальшого занесення на територію України випадків коронавірусної хвороби (COVID-19)" з змінами, внесеними постановою Головного державного санітарного лікаря України №3 від 24 березня 2020 року запроваджено використання форми інформованої згоди особи на проведення протиепідемічних та/або профілактичних заходів.

Зазначену інформовану добровільну згоду особи на проведення протиепідемічних та/або профілактичних заходів було підписано Воронцовим І.А. 18.04.2020 року. Приймаючи умови евакуації з країни поточного перебування і правила проходження карантину, він погодився на власну самоізоляцію в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , протягом 14 діб, починаючи з 18 квітня 2020 року ( а.с.10-10зв.).

Однак, в порушення своїх зобов`язань, 23 квітня 2020 року о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_1 вийшов з дому до магазину « Івушка » за адресою АДРЕСА_2 с. АДРЕСА_1 порушивши умови домашньої самоізоляції.

Крім того, мешканці с. Серпневе Тарутинського району Одеської області, а саме ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в своїх письмових поясненнях підтвердили, що ОСОБА_1 19.04.2020 року повернувся із заробітків з Чехії до с. Серпневе Тарутинського району Одеської області та в порушення режиму самоізоляції ходив по селищу у нетверезому стані, відвідував друзів, ходив до магазину. З цих підстав мешканці селища звернулись до голови селищної ради для прийняття мір про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення умов домашньої самоізоляції.

Отже, будучи особою, що підписала інформаційну згоду на карантин «самоізоляція», ОСОБА_1 покинув межі карантину, які були вказані у згоді, а саме: Одеська область, с. Серпневе, вул. Вінницька, 56, чим порушив Постанову КМУ № 239 від 25.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID -19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3КУпАП.

Обираючи вид стягнення правопорушнику, судд враховує: характер вчиненого правопорушення, яке є істотним в умовах пандемії та має суспільний резонанс, проте не призвело до тяжких наслідків; особу правопорушника, який раніше протягом року до адміністративної відповідальності не притягався; ступінь вини правопорушника, який усвідомлював протиправність своїх дій та знав їх наслідки; майновий стан правопорушника, який офіційно ніде не працює.

Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення не встановлено.

Враховуючи викладене, з метою запобігання вчинення у подальшому нових правопорушень, суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ст. 44-3 КУпАП.

З урахуванням вимог ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.40-1, ст.44-3 КУпАП, ст.ст.275-280,283-287 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП і застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнення проводити на користь держави на розрахунковий рахунок № UA0015447, код за ЄДРПОУ отримувача - 37907783, отримувач - УК у Тарут. р-ні/ Тарутин. р-н/21081100, код платежу - 21081100, банк - Казначейство України (ЕАП), вид платежу: адміністративні штрафи та інші санкції.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 гривень 40 копійок на розрахунковий рахунок № UA0026001, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, код класифікації доходів бюджету - 22030106 , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), отримувач коштів - ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, призначення платежу - судовий збір у справах про адміністративне правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Тарутинський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.М. Тончева