Номер справи 237/1392/20
Номер провадження 3/237/950/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

30.04.20 року м. Курахове

Суддя Мар`їнського районного суду Донецької області Кучко Яна Юріївна, розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

На адресу Мар`їнського районного суду Донецької області суду надійшов матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 виконуючи службові обов`язки у прикордонному наряді «Огляд транспортних засобів» 13 лютого 2020 року мав при собі не задекларовані у встановленому порядку в Журналі обліку (декларування) грошових коштів, що буде знаходитись у військовослужбовців під час несення служби в прикордонному наряді, особисті речі, а саме: 7100 гривень та не здійснив доповідь безпосередньому командиру про наявність у нього не задекларованих встановленим порядком грошових коштів у розмірі, що перевищують встановлені норми, у сумі 7100 грн.

ОСОБА_1 у судовому засіданні проти протоколу про адміністративне правопорушення заперечував у повному обсязі, подав до суду письмове заперечення, в якому виклав свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прихожу до висновку про те, що справа підлягає закриттю за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 1 статті 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Склад правопорушення - сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою для притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності.

Частиною 2 статті 172-18 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України.

Таким чином, суб`єкт вказаного адміністративного правопорушення є спеціальним, тобто дане правопорушення може бути вчинене виключнол особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, а не будь-якою фізичною особою, яка досягла віку настання адміністративної відповідальності.

Водночас, до матеріалів справи не долучено будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 , перебуваючи на території КПВВ «Мар`їнка» входив до складу наряду з охорони державного кордону України.

Долучені до протоколу про адміністративне правопорушення витяги з книги прикордонної служби ВПС «Мар`їнка» та книги штатно-посадового обліку впс «Мар`їнка» не містять будь-яких відомостей про включення ОСОБА_1 до складу наряду з охорони державного кордону України.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення також необхідно враховувати, що КПВВ «Мар`їнка» є одним із контрольних пунктів через які здійснюється в`їзд/виїзд осіб з/до тимчасово окупованих територій України, які в розумінні ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Таким чином, перетинаючи вказаний КПВВ «Мар`їнка» особа переміщується з/до тимчасово окупованих тертиторій України та не здійснює перетинання державного кордону України, що, відповідно, й ставить під обгрунтований сумнів саму моживість включення ОСОБА_1 до складу наряду з охорони державного кордону України на даному пропускному пункті.

Окрему увагу суд вважає за необхідне приділити складеному протоколу про адміністративне правопорушення та долученим до нього матеріалам на підвтердження наявності у діях ОСОБА_1 інкримінованого йому складу адміністративного правоопрушення.

Законодавче тлумачення поняття доказів у справі про адміністративне правопорушення наведене у ст. 251 КУпАП України, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Складання протоколу це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення, як первинний засіб доказування, має відповідати вимогам ст. 256 КУпАП та повинен бути складений із дотриманням всіх правових норм, що регулюють порядок такого складання

Особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення інкриміновано вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, дата вчинення адміністративного правопорушення зазначена 13 лютого 2020 року, дата складання протоколу про адміністративне правопорушення 26 березня 2020 року.

Частиною 2 статті 254 КУпАП визначено, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Таким чином, суд констатує, що протокол про адміністративне правопорушення складено в порушення відведеного ч. 2 ст. 254 КУпАП 24 годинного строку, а саме майже через півтора місяці після можливого вчинення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що свідчить про неможливість визнання вказаного протоколу у якості допустимого доказу та його подальше використання на підтвердження наявності у діях ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

На підтвердження вини ОСОБА_1 до протоколу про адміністративне правопорушення долучено копію матеріалів службового розслідування, водночас суд зазначає, що в даному випадку необхідно враховувати той факт, що особи, які безпосередньо проводили службове розслідування, за результатами якого складено висновок про винуватість ОСОБА_1 не є безсторонніми (незаінтересованими) особами, а є службовими особами державного органу, які ініціювали проведення такої перевірки, внаслідок чого напряму зацікавлені у притягненні до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , тому зазначений вище висновок службового розслідування не може мати перевагу над іншими доказами у справі.

Надаючи правову оцінку долученим до матеріалів справи письмовим поясненням ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , суд зазначає, що що вказані пояснення викладені печатним текстом. Письмові пояснення водія є цілковитим відтворенням один одного. Така міра узгодженості між свідченнями свідків у справі дає підстави вважати, що їх пояснення були ретельно скоординовані, та викликає обґрунтовані сумніви щодо свободи надання таких пояснень, та правильності, правдивості зазначених у них відомостей, а також існування самого факту надання таких свідчень.

Також, суд зазначає, що прийняття вказаних письмових пояснень свідків у якості допустимого доказу свідчитиме про порушення принципів адміністративного судочинства, зокрема принципу безпосередності дослідження доказів, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду по справі № 560/751/17 від 27 червня 2019 року.

Крім того, суд звертає увагу також на приписи ч. 2 статті 277 КУпАП, згідно якої справи даної категорії, а саме справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями з 172-10 по 172-20 КУпАП, розглядаються протягом доби, тобто особа, яка склала протоколу про адміністративне правопорушення, повинна була забезпечити разом із поданням до суду матеріалів про адміністративне правопорушення, явку зазначених у самому протоколі свідків, водночас вказаних вимог дотримано не було.

Приписами статті 61 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Як вбачається з постанови по справі про адміністративне правопорушення, ухваленою Мар`їнським районним судом Донецької області (суддя Сметаняк О.Я.) 04 березня 2020 року відносно ОСОБА_1 вже було подано до суду матеріали про адміністративне правопорушення за одним і тим самим інкримінованим ОСОБА_1 фактом правопорушення. За наслідками розгляду справи у суді провадження по справі про адміністративне правопорушення було закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, після вирішення судом справи та її закриття, в ігнорування вимог Конституції України, було повторно складено протокол про адміністративне правопорушення за одним і тим самим інкримінованим ОСОБА_1 фактом правопорушення, змінивши при цьому кваліфікацію вчиненого. При цьому, суд зазначає, що КУпАП не наділено осіб, уповноважених на адміністративне правопорушення, правом повторного складання протоколів про адміністративне правопорушення ані до, ані після вирішення справи судом. При повторному складенні протоколу про адміністративне правопорушення, особа, уповноважена на його складання, повинна була врахувати норми статті 19 Конституції України, згідно якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

При цьому суд враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

З врахуванням наведеного, суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-18 КУпАП не знайшов свого підтвердження під час розгляду матеріалів адміністративної справи в суді, а тому провадження в даній справі необхідно закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, керуючись ст. ст. 23, 33, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.172-18 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова в порядку провадження по справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання скарги до Донецького апеляційного суду через Мар`їнський районний суд Донецької області.

Суддя Я.Ю. Кучко