Провадження №3/263/119/2020
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2020 року м. Маріуполь
Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Хараджа Н.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124, 122-4 КпАП України,
ВСТАНОВИЛА:
Від ОСОБА_1 надійшла заява про проведення судового засідання за його відсутністю та закрити справу у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.
Постановою суду від 14.11.2019 року по справі було призначено судову автотехнічну експертизу, на вирішення якої було постановлено питання: внаслідок чого відбулось зіткнення автомобілів ВАЗ 2109, дн. НОМЕР_2 , та ВАЗ 2103, дн. НОМЕР_3 ? чи відповідали дії водія ВАЗ 2109, дн. НОМЕР_2 , технічним вимогам ПДР? чи відповідали дії водія ВАЗ 2103, НОМЕР_3 , технічним вимогам ПДР? яка була траєкторія руху ТЗ в момент настання ДТП? яка була швидкість ТЗ у різні моменти розвитку ДТП? яке було розташування ТЗ відносно проїзної частини на момент контакту ТЗ? на якому місці дороги сталося зіткнення ТЗ? чи знаходились дії водія ОСОБА_2 в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою? чи знаходились дії водія ОСОБА_1 в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою?
Так, п. 10.1 Правил дорожнього руху України передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення , є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилученням речей і документів, а також іншими документами.
Враховуючи вищевикладені норми діючого законодавства та конкретні обставини справи, дослідивши висновок вказаного експерта, який не спростовує обставини викладені в протоколі, та відсутність доказів, які б спростовували обставини викладені у протоколі, суд приходить до висновку, що факт інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення мав місце 05.10.2019 року та підтверджується складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця події, письмовими поясненнями, та іншими матеріалами.
При цьому, згідно висновку судової автотехнічної експертизи від 27.03.2020 року, зробленого на підставі пояснень сторін,свідків та матеріалів справи, дії водія ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху України, та знаходились в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, оскільки водій ОСОБА_1 , виконуючи вищезгадані вимоги Правил дорожнього руху України, мав технічну можливість запобігти даній дорожньо-транспортній пригоді.
Згідно п.7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю якщо на момент розгляду справи про адміністративне закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.
Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.
Правопорушення передбачене ст.124 КУпАП не є триваючим і вважається закінченим з моменту його вчинення.
При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених ст.38 КУпАП, суд враховує положення ст. 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.
КУпАП чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії.
Тобто, приписи 247 статті КУпАП є імперативними, і чітко вказують, що суд повинен лише закрити провадження, і не вирішувати при цьому жодних інших питань.
Отже, після виключення провадження унеможливлюється здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності. Це дає підстави вважати про відсутність у суду прав з`ясувати і встановлювати вину чи невинуватість особи в постанові про закриття провадження у справі.
Як вбачається з матеріалів справи правопорушення було вчинено 05 жовтня 2019 року.
На час розгляду справи після проведення експертизи, тримісячний термін накладення адміністративного стягнення, визначений КУпАП сплинув.
На думку суду, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.
Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Враховуючи те, що з дня вчинення правопорушення минуло більше ніж три місяці, тому в силу ч.2 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення відносно ОСОБА_1 не може бути накладено, а адміністративна справа підлягає закриттю, у зв`язку з закриттям провадження, суд позбавлений встановити винність чи не винуватість в скоєнні інкримінованого йому правопорушення.
На підставі зазначеного, керуючись статтями 247, 251, 252, 278 КУпАП, суд, -
ПОСТАНОВИЛА:
Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п.7 ст.247 КупАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладання адміністративного стягнення..
Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом 10-ти діб з дня її оголошення.
Суддя: Н.В. Хараджа