БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 3/497/2/20
УХВАЛА
про розгляд клопотання щодо примусового приводу свідків

31.01.2020 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кравцової А.В.,

секретар судового засідання Бекметова Х.В.,

за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград матеріали про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Болград Одеської області, громадянина України, приватного підприємця, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , особу якого встановлено за паспортом серії НОМЕР_1 , що виданий 09.07.2002 року Болградським РВ ГУ МВС України в Одеській області,

- про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
29.09.2019 року поліцейським взводу №2 роти №1 батальону №1 полку УНП в Одеській області Козісом Владиславом Миколайовичем було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №132958, згідно якого в цей день, о 02:39, гр. ОСОБА_2 в м.Одеса на вул.Ляпидевського, біля буд.№7, керував автомобілем Мерседес С200, д/з НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, але від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився у присутності двох свідків.

У судовому засіданні, яке фіксується за клопотанням ОСОБА_1 приладом аудіо- та відеофіксації "Аккорд", ОСОБА_2 , що заперечує факт скоєння ним вищевказаного правопорушення, заявив клопотання про витребування доказів, надавши письмове клопотання про це, а також про виклик свідків у судове засідання для встановлення своєї невинуватості.

Судом, за клопотанням ОСОБА_1 , були викликані та допитані в якості свідків працівники поліції: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , проте ОСОБА_1 , з метою доведеності своєї невинуватості наполягає на допиті свідків, що не з`явилися, але були викликані до суду належним чином судовими повістками, оголосивши їх примусовий привід, а саме: ОСОБА_9 та ОСОБА_9 , а також працівників поліції Албула О.А. та ОСОБА_10 .

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення. Ст.251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є лише одним з джерел доказування факту скоєння правопорушення. Статтею 280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, тощо.

Неявка свідків у судове засідання, в даному разі, перешкоджає розгляду справи про адміністративне правопорушення в розумні строки, передбачені ч.1ст.277 КУпАП, унеможливлює своєчасний та об`єктивний розгляд справи, призводить до затягування судового процесу та порушує процесуальні права інших учасників судового розгляду.
Особа може бути піддана заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, що кореспондується із ст.245 КУпАП, за якою завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
За ч.1ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. А, відповідно до ст.ст.246 і 248 КУпАП, порядок провадження у справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України. Однією з засад розгляду справи про адміністративне правопорушення є рівність громадян перед законом і органом, який розглядає справу. Вичерпний перелік осіб, що беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, встановлений главою 21 КУпАП, за якою учасниками провадження є: особа, яка притягується до адміністративної відповідальності (ст.268 КУпАП); потерпілий (ст.269 КУпАП); законні представники та представники (ст.270 КУпАП); захисник (ст.271 КУпАП); свідок та експерт (272 КУпАП); перекладач (ст.275 КУпАП). Порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення встановлено Главою 22 КУпАП, за ч.2ст.279 якої у засіданні заслуховуються виключно особи, що беруть участь у розгляді справи.
Таким чином, діючим КУпАП участь співробітників поліції, в т.ч. й тих, що склали відповідний протокол, у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, не передбачено. Участь поліцейських у даних справах можлива лише в разі набуття ними процесуального статусу свідка (ст.272 КУпАП), для чого судом має бути ухвалене відповідне рішення на підставі клопотання про виклик та допит в якості свідка певного співробітника поліції, право на заявлення якого передбачено діючим КУпАП для вичерпного кола осіб, а саме клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, законного представника чи представника, або клопотання потерпілого. Чинним законодавством навіть не передбачено виклик та допит співробітників поліції з ініціативи суду, що розглядає справу про адмінправопорушення, в т.ч. й з метою своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи (ст.245 КУпАП), та є незаконним, оскільки це становитиме порушення принципу змагальності, права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (адже особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом), про що наголошено ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016р.).
Слід зазначити, що діючим КУпАП на співробітників поліції покладено виключно обов`язки, наслідком виконання яких може бути лише складання адмінпротоколу з наступним його розглядом в суді, їм не надано будь-яких процесуальних прав під час судового розгляду відповідної справи, що узгоджується із завданням поліції, визначення якого міститься у ст.2 ЗУ «Про національну поліцію». Так, згідно ст.251 КУпАП на співробітників поліції, як на осіб, що в силу ст.255 КУпАП уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, в т.ч. й за ст.130 КУпАП, покладено імперативний обов`язок щодо збирання доказів, які в силу системного аналізу вимог ст.ст.251 та 256 КУпАП мають бути додані до протоколу та/або посилання на які мають міститися у самому протоколі; а ст.ст.260, 265-1 та 266 КУпАП (глава 20 «Заходи забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення») передбачено імперативний обов`язок співробітників поліції тимчасово вилучати посвідчення водія, у зв`язку з тим, що ст.130 КУпАП передбачає накладення стягнення у вигляді позбавлення права керуванням транспортним засобом, та відсторонення від керування транспортними засобами осіб, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з наступним оглядом особи на стан сп`яніння. Поряд з цим, за вимогами ч.2ст.266 КУпАП встановлення поліцейським ознак сп`яніння в особи, що керує транспортним засобом є правовою підставою для огляду на стан сп`яніння та/або направлення такої особи для огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Тобто, з системного аналізу ст.ст. 260, 265-1 та 266 КУпАП вбачається, що в разі складання відповідного адміністративного протоколу за ст.130 КУпАП стосовно певного водія, відносно нього мають одночасно бути застосовані наступні заходи забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення: вилучення посвідчення водія; відсторонення від керування транспортними засобом; огляд на стан сп`яніння. До того ж, слід зазначити, що відшкодування шкоди, заподіяної громадянинові незаконним застосуванням заходів забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, провадиться у порядку, встановленому законом, та гарантовано ч.3ст.260 КУпАП, у зв`язку з чим допит в якості свідків співробітників поліції, що склали відповідний протокол за ст.130 КУпАП, втрачає будь-який сенс, оскільки вони є зацікавленими особами, що безумовно будуть виправдовувати правомірність складення такого протоколу, через що їх свідчення не можуть братися судом до уваги.
Таким чином, у даному випадку, судом враховується, що лише допит усіх можливих свідків та дослідження усіх доказів в повному обсязі визначить доведеність вини (невинуватості) ОСОБА_1 . Крім того, оскільки адміністративне стягнення у виді штрафу, разом з позбавленням права керування транспортним засобом, мають каральний і стримуючий характер, оскільки розмір штрафу за ст.130 КУпАП в декілька разів перевищує розмір мінімальної заробітної плати по Україні, а проведений порівняльно-правовий аналіз із санкцією, яка передбачена за порушення правил дорожнього руху і міститься в Кримінальному кодексі України (частина перша статті 286 ) свідчить, що штраф за вказане адміністративне правопорушення перевищує розмір штрафу за кримінально каране діяння за національним законодавством України, свідчить про те, що адміністративне правопорушення, яке передбачене статтею 130 КУпАП і у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_1 , може бути віднесено до «кримінального обвинувачення» в розумінні статті 6 Конвенції із розповсюдженням відповідних гарантій щодо справедливого судового розгляду (в деяких справах проти України Європейський Суд розглядав питання про віднесення правопорушень передбачених КУпАП до «кримінального аспекту» в розумінні Конвенції, що з огляду на суворість передбаченого покарання правопорушення, не є незначним (див. пункт 33 рішення у справі «Гурепка проти України» (F 2)), тому такі адміністративні провадження слід вважати, по суті, кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції.
Оскільки нормами КУпАП прямо не регламентовано порядок виконання примусового приводу у судове засідання свідків, суд, враховуючи аналогічність процесу за КУпАП та кримінально-процесуальним кодексом України, на що неодноразово наголошував й ЄСПЛ, вважає за необхідне застосувати примусовий привід свідків у даному випадку виходячи з аналогії закону. Так, ст.327 КПК України регламентує, що "Якщо в судове засідання не прибув за викликом свідок, спеціаліст, перекладач або експерт, заслухавши думку учасників судового провадження, суд після допиту інших присутніх свідків призначає нове судове засідання і вживає заходів для його прибуття. Суд також має право постановити ухвалу про привід свідка та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення у випадках та в порядку, передбачених главами 11 та 12 цього Кодексу". А ст.140 КПК України регламентує що "Привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час. 2. Рішення про здійснення приводу ухвалюється: під час судового провадження - судом за клопотанням сторони кримінального провадження, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, або з власної ініціативи. Рішення про здійснення приводу постановлюється у формі ухвали. 3. Привід може бути застосований до підозрюваного, обвинуваченого або свідка. Привід свідка не може бути застосований до неповнолітньої особи, вагітної жінки, осіб з інвалідністю першої або другої груп, особи, яка одноосібно виховує дітей віком до шести років або дітей з інвалідністю, а також осіб, які згідно із цим Кодексом не можуть бути допитані як свідки. Привід співробітника кадрового складу розвідувального органу України під час виконання ним своїх службових обов`язків здійснюється тільки в присутності офіційних представників цього органу".
До належно викликаних особи, особисту участь якої визнано судом обов`язковою, свідка, які без поважних причин не прибули у судове засідання або не повідомили причини неприбуття, може бути застосовано привід до суду через органи внутрішніх справ з відшкодуванням у дохід держави витрат на його здійснення. Про привід суд постановляє ухвалу, в якій зазначає ім`я фізичної особи, яка підлягає приводу, місце проживання (перебування), роботи, служби чи навчання, підстави застосування приводу, коли і куди ця особа має бути доставлена, якому органу внутрішніх справ доручається здійснення приводу. Ухвала про привід до суду передається для виконання до органу внутрішніх справ за місцем провадження у справі або за місцем проживання (перебування), роботи, служби чи навчання особи, яка підлягає приведенню до суду. Ухвала про привід до суду оголошується учаснику адміністративного процесу, до якого застосовується привід, особою, яка її виконує.

В разі неможливості здійснення приводу особа, яка виконує ухвалу про привід до суду, через начальника органу внутрішніх справ негайно повертає її суду з письмовим поясненням причин невиконання.
Враховуючи наведене та беручи до уваги той факт, що ОСОБА_1 не визнає себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, а також те, що пояснення свідків, які були присутні в місці складання протоколу, засвідчили його складання своїми підписами, але не були попереджені про кримінальну відповідальність за неправдиві свідчення, та з огляду на твердження ОСОБА_1 про те, що пояснення свідків суду можуть мати істотне значення для правильного встановлення фактичних обставин справи, є необхідність доручити підрозділу поліції, працівники якого склали протокол, забезпечити явку вказаних свідків у дане судове засідання.
Що ж до примусового приводу працівників поліції, явку яких просить забезпечити шляхом примусового приводу ОСОБА_1 у своєму клопотанні, то суд дійшов наступного.
При складанні протоколу поліцейські мусять враховувати, що їм, можливо, доведеться свідчити в суді, що понятих (свідків) суд може викликати у судове засідання для надання пояснень. При складанні протоколу працівники поліції мають враховувати можливість приходу свідків до суду, попереджати свідків про їх обов`язок з`явитись до суду в разі необхідності, оскільки працівники поліції мають відстоювати свою роботу до кінця, супроводжувати провадження у справі про адміністративне правопорушення та доводити перед судом свою правоту з тим, щоб жодна винна особа не уникла адміністративної відповідальності, а місія суду щоб жодна невинна особа не була покарана.
Враховуючи викладене, суд, дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_1 в частині оголошення примусового приводу працівників поліції, з огляду на те, що судом вже допитано шість працівників поліції, які були присутні під час складання вищезгаданого протоколу і їхні пояснення не містять протиріч, а том й допит в якості свідків інших співробітників поліції, що були присутніми під час складання вищевказаного протоколу за ст.130 КУпАП, втрачає будь-який сенс, оскільки вони є зацікавленими особами, у з в`язку з чим, безумовно, будуть виправдовувати правомірність складення протоколу.

Оскільки доведеність вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення покладається Законом на працівників поліції, суд вважає, що виконання примусового приводу, тобто, забезпечення явки свідків до суду, слід доручити поліцейському підрозділу, працівники якого склали вищевказаний протокол.

Керуючись ст.ст. 245, 251, 272, 277 278, 280 КУпАП, суд
ПОСТАНОВИВ:
Відкласти судове засідання на 14:00 годину 12.03.2020 року та призначити його у приміщенні Болградського районного суду Одеської області за адресою: м.Болград, вул.25Серпня,192, зала №6.

Задовольнити клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів та оголошення примусового приводу свідків.

Оголосити примусовий привід свідків у даному адміністративному провадженні, а саме: гр.гр. ОСОБА_9 та ОСОБА_9 .

Доручити начальнику Управління патрульної поліції в м.Одеса ГУНП в Одеській області (65114 м.Одеса, вул.Ак.Корольова,5) виконання примусового приводу у призначене судове засідання на 14:00 годину 12.03.2020 року з дотриманням вимог ст.143 КУпАП наступних свідків:
- громадянку ОСОБА_9 , що, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №132958 від 29.09.2019р. є свідком правопорушення і проживає за адресою: АДРЕСА_3 ;
- та громадянку ОСОБА_9 , що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №132958 від 29.09.2019р. є свідком правопорушення і проживає за адресою: АДРЕСА_3 .
Постанова оскарженню не підлягає та підлягає негайному виконанню в частині забезпечення суд доказами.

Суддя А.В. Кравцова

Стаття 143. Виконання ухвали про здійснення приводу.

1. Виконання ухвали про здійснення приводу може бути доручене відповідним підрозділам органів Національної поліції, органів безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, Національного антикорупційного бюро України або Державного бюро розслідувань.

Частина перша статті 143 із змінами, внесеними згідно із Законами № 1698-VII від 14.10.2014, № 901-VIII від 23.12.2015\

2. Ухвала про здійснення приводу оголошується особі, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу.

3. Особа, рішення про здійснення приводу якої прийнято слідчим суддею, судом, зобов`язана прибути до місця виклику в зазначений в ухвалі про здійснення приводу час у супроводі особи, яка виконує ухвалу.

У випадку невиконання особою, що підлягає приводу, законних вимог щодо виконання ухвали про здійснення приводу, до неї можуть бути застосовані заходи фізичного впливу, які дозволяють здійснити її супроводження до місця виклику. Застосуванню заходів фізичного впливу повинно передувати попередження про намір їх застосування. У разі неможливості уникнути застосування заходів фізичного впливу вони не повинні перевищувати міри, необхідної для виконання ухвали про здійснення приводу, і мають зводитися до мінімального впливу на особу. Забороняється застосування заходів впливу, які можуть завдати шкоди здоров`ю особи, а також примушення особи перебувати в умовах, що перешкоджають її вільному пересуванню.