Справа № 643/894/20
Провадження № 3/643/674/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2020 року м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Крівцов Д.А., розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення, який надійшов з Московського ВП ГУНП в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 036959 від 31 грудня 2019 року, ОСОБА_1 31 грудня 2019 року о 09:30 годин напроти буд. 132 по вул. Ак. Павлова, здійснював торгівлю бензином без дозвільних документів на даний вид діяльності, чим порушив правила порядку провадження господарської діяльності. Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення, за ч.1 ст.164 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про місце, час та дату судового розгляду неодноразово повідомлявся належним чином шляхом надсилання судових повісток на адресу, зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення та його поясненнях.

Судові повістки повернулись до суду у зв`язку із закінченням строку зберігання у відділенні поштового зв`язку.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було достовірно відомо про складення відносно нього матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності та їх розгляд в Московському районному суді м. Харкова. Так, в протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено, що розгляд справи відбудеться в Московському районному суді м. Харкова.

Вказаний вище протокол та пояснення підписані ОСОБА_1 .

Незважаючи на неодноразові виклики ОСОБА_1 до суду та надіслання йому судових повісток за адресою, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення та його поясненнях, ОСОБА_1 станом судового провадження не цікавився, в судові засідання не з`являвся.

Враховуючи наведене вище, встановлені законодавством строки розгляду справ про адміністративні правопорушення та положення ст. 268 КУпАП, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для подальшого відкладення розгляду справи та вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

В письмових поясненнях, які містяться в матеріалах справи, ОСОБА_1 зазначив, що у зв`язку із відсутністю постійного доходу та роботи, вирішив продати бензин, який зберігався в гаражі, щоб отримати кошти для придбання продуктів. Він вийшов на дорогу з каністрою бензину, після чого до нього підійшов покупець. Коли вони збирались заливати бензин в автомобіль покупця, до них під`їхали працівники поліції та склали відносно нього матеріал про адміністративне правопорушення.

Працівники поліції, які оформлювали матеріал про адміністративне правопорушення, та свідки викликались в судові засідання, проте за викликом до суду не з`явились.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ч. 1 ст. 164 КУпАП, яка називається «Порушення порядку провадження господарської діяльності», передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Вказана норма ч. 1 ст. 164 КУпАП носить бланкетний характер, оскільки у наведеній диспозиції відсилає до закону, що регулює здійснення господарської діяльності та її певних видів.

Під господарською діяльністю, згідно ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України (далі ГК України), розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 ГК України, господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Згідно ст. 42 ГК України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Таким чином, істотною ознакою підприємництва (господарської діяльності) є її систематичність.

Як вбачається з роз`яснень, наданих в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності», під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Відповідно, істотною ознакою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 164 КУпАП, є не тільки факт реалізації певної продукції за винагороду, а й систематичний характер таких дій, оскільки тільки в разі їх систематичності такі дії набувають ознак господарської діяльності.

Систематичність відповідних дій передбачає їх здійснення не одноразово, а не менше ніж три рази протягом календарного року.

Таким чином, до предмету доказування в даній адміністративній справі відноситься в тому числі доведення систематичності здійснення ОСОБА_1 відповідної діяльності з реалізації пального.

Положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Аналогічні положення фактично висловлені Європейським судом з прав людини в остаточному рішенні від 06.06.2018 року у справі «Михайлова проти України», який зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.

Таким чином, органи, що склали матеріал про адміністративне правопорушення, повинні надати суду докази систематичності реалізації ОСОБА_1 продукції, яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалах.

Всупереч вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП, таких доказів суду не надано.

Так, до суду надійшли наступні матеріали справи: протокол про адміністративне правопорушення, два рапорти працівників поліції та письмові пояснення ОСОБА_1 .

Протокол про адміністративне правопорушення, а також інші матеріали справи не містять даних щодо систематичності здійснення ОСОБА_1 відповідної діяльності з реалізації пального.

В письмових поясненнях ОСОБА_1 , останній зазначав на одному випадку реалізації палива, а саме в день, коли відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення.

В постановах Львівського апеляційного суду від 18.03.2020 року по справі № 444/1/20 (номер в ЄДРСР 88321829), від 19.11.2019 року по справі № 454/1660/19 (номер в ЄДРСР 85741045) висловлено правову позицію, згідно якої сам факт реалізації паливно-мастильних матеріалів, як зазначено в протоколі, не може свідчити про те, що особа займається цим видом господарської діяльності, за відсутності такої ознаки, як систематичність.

В постанові Хмельницького апеляційного суду від 27.03.2019 року по справі № 680/26/19 (номер в ЄДРСР 80750327) судом апеляційної інстанції також зроблений висновок, що важливою ознакою господарської діяльності є її систематичність. Особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення (за ч. 1 ст. 164 КУпАП), повинна довести наявність таких випадків, зв`язати їх, а також довести їх повторність.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зміст стандарту доведення поза розумним сумнівом надано, зокрема, в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі № 688/788/15-к, згідно якої вказаний стандарт означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

За таких обставин суд приходить до висновку, що органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення, не надано суду доказів систематичність дій ОСОБА_1 щодо реалізації палива.

Виникли сумніви щодо систематичності дій ОСОБА_1 з реалізації палива суд, керуючись принципом презумпції невинуватості, тлумачить на користь ОСОБА_1 та приходить до висновку щодо недоведеності систематичності здійснення ним відповідної діяльності, а відтак до недоведеності здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності.

За таких обставин суд приходить до висновку, що органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення, не доведено склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, оскільки не доведено систематичність дій ОСОБА_1 щодо реалізації палива.

При цьому суд також враховує, що аналогічні висновки щодо відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП в разі недоведення систематичності здійснення нею відповідної діяльності з реалізації товарів, надання послуг, неодноразово висловлювались судами апеляційної інстанції, зокрема в постановах: Львівського апеляційного суду від 18.03.2020 року по справі № 444/1/20 (номер в ЄДРСР 88321829); Львівського апеляційного суду від 19.11.2019 року по справі № 454/1660/19 (номер в ЄДРСР 85741045); Херсонського апеляційного суду від 25.10.2019 року по справі № 645/3086/19 (номер в ЄДРСР 85343751); Хмельницького апеляційного суду від 27.03.2019 року по справі № 680/26/19 (номер в ЄДРСР 80750327); Херсонського апеляційного суду від 27.12.2019 року по справі № 766/17079/19 (номер в ЄДРСР 86667823); Хмельницького апеляційного суду 19.03.2019 року по справі № 676/863/19 (номер в ЄДРСР 80554690); Дніпровського апеляційного суду від 18.12.2019 року по справі № 202/6506/19 (номер в ЄДРСР 86602746); Луганського апеляційного суду від 27.09.2019 року по справі № 408/4104/19-п (номер в ЄДРСР 84577609).

У відповідності до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене вище, суд закриває провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 164, п. 1 ч. 1 ст. 247, 248-249, 279, 283-284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Речі, вилучені у ОСОБА_1 згідно рапортів працівників поліції - повернути ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Крівцов Д.А.