Справа № 216/1404/20
Провадження № 3/216/860/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

10 квітня 2020 року Суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Сидорак В.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 55147266 складеним 10 березня 2020 року державним виконавцем Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Матвієнко А.О., гр. ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, а саме: має заборгованість по аліментам сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, яка станом на 01.03.2020 рік становить 75598,63 грн., що тягне за особою адміністративну відповідальність, передбачену частиною 1 статті 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у зв`язку з чим судна підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП вважає за можливе розглянути справу без його присутності на підставі письмових доказів, наявних в матеріалах справи.

Судом встановлено, що на виконанні Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби перебуває судовий наказ виданий Долинським районним судом Кіровоградської області від 16.10.2017 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня подачі заяви, а саме з 13 жовтня 2017 року.

14.11.2017 року державним виконавцем Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ОСОБА_4 . відкрито виконавче провадження з примусового виконання судового наказу № 3388/1083/17 виданого Долинським районним судом Кіровоградської області 16 жовтня 2017 року.

Відповідно до розрахунку державного виконавця загальна заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_1 за період 13.10.2017 року по 01.03.2020 року становить 75598,63 грн., що сукупно перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Диспозиція ст. 183-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

З об`єктивної сторони даний адміністративний проступок характеризується бездіяльністю, яка полягає у невиконанні особою свого обов`язку по сплаті аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї. При цьому, для утворення складу правопорушення є обов`язковим настання суспільно шкідливих наслідків у виді виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Адміністративна відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» № 2234-VIII від 07.12.2017 року, що набрав законної сили 06.02.2018 року.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Статтею 8 КУпАП передбачено, що закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

З огляду на наведене, за загальним положенням, закони та інші нормативно-правові акти, не мають зворотної сили в часі, тобто не поширюються на поведінку, що мала місце в той період, коли відповідний акт ще не був прийнятий або ще не набрав чинності.

Не має зворотної сили закон, що вперше встановлює юридичну відповідальність за певну поведінку, так і акт, який обтяжує відповідальність за вчинення будь-якого діяння порівняно з діючим законом. Виняток з цього правила становлять закони або інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність і саме тому, мають зворотну силу.

Принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів знайшов своє відображення і в ст. 7 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини.

Враховуючи викладене, оскільки ст. 183-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несплату аліментів та передбачає суспільно корисні роботи, як вид адміністративного стягнення, то дана норма не має зворотної дії в часі.

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 55147266 від 10.03.2020 року; копією судового наказу № 388/1083/17 виданим 16.10.2017 року, постановою про відкриття виконавчого провадження від 14.11.2017 року; розрахунком заборгованості, згідно з яким у ОСОБА_1 станом на 01.03.2020 року існує заборгованість по аліментам, яка складає 75598,63 грн. Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 повідомлявся про наявність у нього заборгованості та викликався 16.10.2019 року до державного виконавця, про що свідчить поштове відправлення, яке надсилалося на адресу правопорушника.

Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне, визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що такі докази є достатніми та логічно пов`язані з обставинами адміністративного правопорушення, зібрані у відповідності з нормами КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, відсутність обставин які б пом`якшували чи обтяжували відповідальність за адміністративне правопорушення з метою виховання правопорушника та попередження вчинення нових правопорушень, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП України, судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 183-1 279, 280 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України « Про судовий збір», суддя -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп. на користь держави.

Відповідно до ст. 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно з ст. 325-4 КУпАП у разі ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до адміністративної відповідальності. У разі злісного ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до кримінальної відповідальності в порядку, встановленому законом.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, який виніс постанову.

Суддя В.В. Сидорак