П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2020 року суддя Черкаського районного суду Черкаської області Суходольський О.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого,-

за ст.44-3 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №517111 від 09.04.2020 року ОСОБА_1 , 09.04.2020 року о 17 годині 50 хвилин в межах с. Хрещатик Черкаського району Черкаської області перебував на прибережній зоні річки Рось та з берега вудкою здійснював вилов риби, чим порушив вимоги п.п. 5 п. 2 постанови КМУ №211 від 11.03.2020 року.

В судове засідання ОСОБА_1 належним чином викликався, однак не з`явився. Будь-яких клопотань до суду не подав. За таких обставин, суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі ОСОБА_1 враховуючи, що ст. 268 КУпАП не передбачена обов`язкова участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП. Згідно практики Європейського Суду з прав людини, зокрема Рішення від 03.04.2008р. справа "Пономарьов проти України", сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов до висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст..44-3 КУпАП та закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП з огляду на наступне.

Статтею 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, встановлених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за які передбачена диспозицією ст. 44-3 КУпАП.

Згідно з постановою КМУ від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SFRS-CoV-2» (зі змінами та доповненнями), на усій території України встановлюється карантин з 12.03.2020 року до 24.04.2020 року.

Підпункт 5 пункту 2 постанови КМУ від 11.03.2020 року № 211 (в редакції діючої на момент вчинення правопорушення), передбачає заборону 5) відвідування парків, скверів, зон відпочинку, лісопаркових та прибережних зон, крім вигулу домашніх тварин однією особою та в разі службової необхідності;

Згідно зі ст. 252 КУпАП України, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази та інші документи.

У якості доказів на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення за ст. 44-3 КУпАП, суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №517111 від 09.04.2020 року, письмове пояснення ОСОБА_1 .

Суд звертає увагу на той факт, що протокол про адміністративне правопорушення та письмові пояснення ОСОБА_1 не є беззаперечними та переконливими доказами вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

З аналізу норм матеріального права, які регулюють вказану сферу суспільних відносин, випливає, що у своїй Постанові №255 від 2 квітня 2020 року Кабінет Міністрів України обмежив наступні права людини та громадянина: право на свободу та особисту недоторканність (Стаття 29 Конституції України), право на свободу пересування (Стаття 33 Конституції України), право на свободу совісті (Стаття 35 Конституції України), право на мирні зібрання (Стаття 39 Конституції України).

Кабінет Міністрів України є вищим виконавчим органом державно влади, який в силу статті 6 Конституції Українии може діяти лише у спосіб та у межах повноважень, передбачених законом. У Рішенні Конституційного Суду України від 18листопада 2004року № 17-рп/2004 вказано, що «здійснення державної влади на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову означає, передусім, самостійне виконання кожним органом державної влади своїх функцій і повноважень. Це не виключає взаємодії органів державної влади, в тому числі надання необхідної інформації, участь у підготовці або розгляді певного питання тощо. Однак така взаємодія має здійснюватися з урахуванням вимог статей 6, 19 Конституції України».

Національне законодавство України в цілому та водний кодекс України, зокрема, не містять нормативного закріплення поняття прибережна зона.

Статтею 33 Конституції України та ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Відповідно до ст.64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України, а саме в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56-60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Разом з тим, на території України не введено воєнного або надзвичайного стану в зв`язку з чим, прва громадян. визначені ст.33 Конституцією України, не є обмеженими.

Отже, відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, судом встановлено, що у справі відсутні докази, які б свідчили про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП у діях ОСОБА_1 , а тому провадження, розпочате в даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, так як відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, оскільки провадження у справі закривається, на ОСОБА_1 не покладається обов`язок щодо сплати судового збору.

Керуючись ст. 9, 245, 251, 254, 256, 268, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 280,283-285 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі №707/756/20 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП, закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: О. М. Суходольський