Справа № 192/270/20
Провадження № 3/192/116/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

"04" травня 2020 р. суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Стрельников О.О., розглянувши в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровській області, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, який протягом року до адміністративної відповідальності не притягався,

за правопорушення, передбачені ст. 1222, ч. 1 ст. 130, ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №512013, відносно ОСОБА_1 , згідно якого 18 лютого 2020 року о 17 год. 50 хв. в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області по вул. Задернюка, водію транспортного засобу КІА реєстраційний номер НОМЕР_1 , було подано спеціальний світловий сигнал червоного та синього кольору потім спеціальний звуковий сигнал, який водій проігнорував та не зупинився, чим порушив п. 2.4 Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення передбачене ст. 1222 КУпАП.

Крім того, до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №512009, відносно ОСОБА_1 , згідно якого 18 лютого 2020 року о 17 год. 50 хв. в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області по вул. Задернюка, водій ОСОБА_1 керував автомобілем КІА реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №463745, відносно ОСОБА_1 , згідно якого 18 лютого 2020 року приблизно о 17 год. 50 хв. в АДРЕСА_1 по АДРЕСА_2 , під час виконання службових обов`язків був зупинений працівниками поліції автомобіль КІА реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , котрий вийшовши з автомобіля перебував в стані алкогольного сп`яніння, а саме мав хитку ходу, нечітку мову та різкий запах з порожнини рота, котрий висловлювався нецензурною лайкою та чіплявся за формений одяг працівників поліції та на її зауваження заспокоїтись не реагував, чим вчинив правопорушення передбачене ст. 185 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні винуватим себе у вчиненні адміністративних правопорушень зазначених в протоколах не визнав, пояснив, що 18 лютого 2020 року він повертався до себе до дому і побачив, що позаду нього поліцейська машина подає світлові сигнали, він вважав, що ці сигнали не йому, оскільки ніяких адміністративних правопорушень він не вчиняв, заїхавши до себе до дому та поставивши свою машину в гараж, він вийшов у двір де до нього підійшли поліцейські та застосували до нього фізичну силу, посадили в службовий автомобіль та відвезли до поліцейського відділення. В лікарню його не возили і лікаря до нього не привозили. Він не висловлювався нецензурною лайкою на працівників поліції і не хапав їх за формений одяг.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що справа підлягає закриттю з таких підстав.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №512013, в ньому не вказана частина статті 1222 КУпАП за якою притягуєтья до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , тобто не конкретизовано, яке саме правопорушення вчинив ОСОБА_1 .

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №512009, особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не вказано від огляду на стан якого сп`яніння та де, на місці зупинення чи в медичному закладі, відмовився проходити огляд ОСОБА_1 .

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 185 КУпАП адміністративним правопорушенням є злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Разом з тим, в протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №463745 не зазначено обставин, щодо вчинення ОСОБА_1 злісної непокори законним розпорядженню або вимозі поліцейського, як і не вказано, яке саме розпорядження та вимогу до ОСОБА_1 висували поліцейські.

Слід наголосити, що суддя розглядаючи справу про адміністративне правопорушення не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

За таких підстав, оскільки протоколи про адміністративне правопорушення складені в порушення вимог ст. 256 КУпАП, а суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення позбавлений можливості доповнювати чи змінювати фабулу адміністративного правопорушення викладену в протоколі, тому вважаю, що можливості для висновку, що в діях ОСОБА_1 викладених в протоколах про адміністративне правопорушення є склад адміністративних правопорушень передбачених ст. 1222, ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП немає і тому справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності в порядку ст. 247 КУпАП слід закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1222, 130, 185, 247, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 1222, ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП закрити, за відсутності в його діях складів адміністративних правопорушень передбачених ст. 1222, ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О.О.Стрельников