Справа № 755/8827/20 Головуючий в суді І інстанції - Дзюба О.А.
Провадження № 33/824/4374/2020 Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., за участі: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Приходько А.А., прокурора Прокопова О.Е., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Приходька А.А. на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 08 вересня 2020 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 08 вересня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1726 КУпАП та закрито провадження у справі, у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він, обіймаючи посаду заступника директора з комерційних питань Державного підприємства «Український медичний центр сертифікації», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до підпункту «а» п.2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст. 1726 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч.1 ст.45 цього Закону, несвоєчасно, без поважних причин, 10.04.2019 подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік.

Крім того, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду заступника директора з комерційних питань Державного підприємства «Український медичний центр сертифікації», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до підпункту «а» п.2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до 1726 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч.1 ст.45 цього Закону, несвоєчасно, без поважних причин, 15.04.2019 подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік.

У апеляційній скарзі захисника указано на те, що постанова є незаконною та необґрунтованою, не відповідає фактичним обставинам справи та підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що ОСОБА_1 станом на 2017 та 2018 роки не обіймав жодну із перелічених у ст. 65 Господарського кодексу України посад. В той час, статутом Державного підприємства «Український медичний центр сертифікації» не визначено інших, незазначених у цій статті, осіб посадовими особами. Відтак, на переконання апелянта, відповідно до норм Господарського кодексу України, ОСОБА_1 станом на 2017 та 2018 роки не був посадовою особою юридичної особи публічного права. Поряд з цим, стороною захисту зазначено про те, що в діях ОСОБА_1 був відсутній умисел на несвоєчасне подання щорічної декларації за 2017 та 2018 роки з огляду на наступні обставини. Так, ОСОБА_1 не подавав декларацію за 2017 та 2018 роки, оскільки знав, що на інших підприємствах осіб, які зобов`язані подавати щорічні декларації повідомляють про даний обов`язок, та зазначені особи повинні затвердити факт їх повідомлення про те, що вони є суб`єктами декларування, своїми підписами. Однак, ОСОБА_1 ніхто не повідомляв про те, що він є суб`єктом декларування і про обов`язок подати щорічну декларацію. Просив змінити постанову в частині підстави закриття провадження у справі. Закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , та його захисника, які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили апеляційну скаргу задовольнити;

прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1726 КУпАП не ґрунтуються як на вимогах закону, так і на матеріалах справи.

Відповідно до підпункту «а» п.2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, члени Ради Національного банку України (крім Голови Національного банку України), особи, які входять до складу наглядової ради державного банку, державного підприємства або державної організації, що має на меті одержання прибутку, господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі є суб`єктами на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

У суді першої інстанції встановлено те, що ОСОБА_1 із 05.01.2016 року обіймав посаду заступника директора з комерційних питань Державного підприємства «Український медичний цент сертифікації».

Відповідно до статуту Державного підприємства «Український медичний центр сертифікації», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України № 406 від 18.06.2014 року, ДП «Український медичний центр сертифікації» створене наказом Міністерства охорони здоров`я України, а тому у відповідності до ч.2 ст.81 Цивільного кодексу України є юридичною особою публічного права.

Відповідно до посадової інструкції заступника директора з комерційних питань ДП «Український медичний центр сертифікації», посада заступника директора з комерційних питань відноситься до категорії «Керівники». Аналіз обов`язків, покладених посадовою інструкцією на ОСОБА_1 указує на те, що на нього покладені адміністративно-господарські та організаційно-розпорядчі обов`язки. Наведене дає підстави стверджувати те, що ОСОБА_1 дійсно є посадовою особою юридичної особи публічного права і на нього відповідно до «а» п.2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» поширюється дія зазначеного Закону. Із посадовою інструкцією ОСОБА_1 ознайомлений 13.01.2016 року.

Врахувавши наведені обставини, суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про те, ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за ч.1 ст. 1726 КУпАП. Доводи апеляційної скарги у цій частині не ґрунтуються на вимогах закону.

Є обґрунтованими і висновки судді місцевого суду про наявність у діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1726 КУпАП. Так, об`єктивна сторона цього правопорушення проявляється у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Відповідно до ч.1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, до яких, відповідно до займаної ним посади та покладених на нього обов`язків відноситься і ОСОБА_1 , зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік ОСОБА_1 подав 15.04.2019 року. Поважних причин порушення строку подання декларації у ході провадження у цій справі не встановлено.

Щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік ОСОБА_1 подав 10.04.2019 року. Поважних причин порушення строку подання декларації у ході провадження у цій справі не встановлено.

Із урахуванням наведеного суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1726 КУпАП. Доводи апеляційної скарги у цій частині не ґрунтуються на вимогах закону.

Між тим, суд вважає, що у ході провадження у цій справі не доведена наявність у діях ОСОБА_1 суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1726 КУпАП. Суб`єктивна сторона цього адміністративного правопорушення характеризується умислом: прямим чи непрямим. За змістом ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення вважається таким, яке вчинене умисно коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх (прямий умисел) або свідомо допускала настання цих наслідків (непрямий умисел). Між тим, матеріали справи не містять доказів, які би указували на те, що ОСОБА_1 усвідомлював протиправний характер своєї спочатку бездіяльності, а потім і дії. Зокрема, матеріали справи не містять доказів того, що він був обізнаний про те, що його посада відноситься до посад, на які поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та, що він зобов`язаний щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається НАЗК. Доводи прокурора про те, що ОСОБА_1 повинен був знати про особливості займаної ним посади та обов`язок подавати декларацію судом не сприймаються, оскільки за своїм змістом таке посилання прокурора є припущенням щодо даних фактів, що не може застосовуватись у процесі доказування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Суд вважає, що до указаних правовідносин доцільно застосувати принцип правової (юридичної) визначеності, який гарантує забезпечення легкості з`ясування змісту права і можливість скористатися цим правом у разі необхідності. Застосування указаного принципу дає підстави стверджувати те, що роботодавець, при прийнятті ОСОБА_1 на роботу зобов`язаний був довести до його відома особливості займаної ним посади з точки зору положень Закону України «Про запобігання корупції», обов`язки, які виникають у ОСОБА_1 у зв`язку із зайняттям цієї посади, а також інші необхідні обставини та умови пов`язані із виконанням своїх посадових обов`язків та дією закону України «Про запобігання корупції». Між тим, матеріали справи не містять доказів, які би указували на те, що указані дії роботодавцем при прийняття ОСОБА_1 на роботу були виконані. Прокурор у ході апеляційного розгляду пояснив, що у даній справі зібрані усі докази на доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення. Наведене дає підстави стверджувати про недоведеність наявності у діях ОСОБА_1 суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1726 КУпАП, що указує на відсутність у його діях складу даного правопорушення.

За цих умов, постанова судді Дніпровського районного суду м. Києва від 08 вересня 2020 року щодо ОСОБА_1 не може визнаватись законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі із підстав, передбачених п.1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1726 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Приходько А.А. задовольнити частково.

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 08 вересня 2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 1726 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька