ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2020 Справа №607/2885/20
провадження № 3/607/1220/2020
м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючої судді Воробель Н.П., при секретарі судового засідання Комар Р.В., за участі: прокурора Вікарука Ю.Ю., захисника адвоката Матвіяса А.Б., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, що надійшли від Тернопільського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, народився у м. Борщів Тернопільської області, проживає у АДРЕСА_1 , інспектор роти № 2 батальйону УПП у Тернопільській області ДПП НП України, капрал поліції,

за ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі КУпАП/, -встановив:

Згідно протоколу № 6 від 14 лютого 2020 року про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, ОСОБА_1 , проходячи службу на посаді поліцейського роти № 2 батальйону УПП у Тернопільській області ДПП НП України, що у м. Тернополі, вул. Котляревського, 24, та відповідно до п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», знаючи про наявний в нього реальний конфлікт інтересів, несвоєчасно /тобто 06 січня 2020 року до здійснення повторного виїзду на виклик до цього ж заявника/ повідомив у встановлених цим законом випадках та порядку свого безпосереднього керівника про наявність в нього реального конфлікту інтересів під час здійснення виїзду на повідомлення заявника ОСОБА_2 , який скаржився на неправомірність його дій під час попереднього виклику працівників поліції, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до протоколу № 7 від 14 лютого 2020 року про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, поліцейський роти № 2 батальйону УПП у Тернопільській області ДПП НП України капрал поліції Нестеряк І.В., знаючи про наявний в нього реальний конфлікт інтересів, всупереч вимогам п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», 06 січня 2020 року вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, виїхавши на місце події за зверненням ОСОБА_2 щодо своїх же можливих неправомірних дій, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП /далі - Протоколи/.

Прокурор Вікарук Ю.Ю. Протоколи підтримав; вважає, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачені ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, за що його слід притягнути до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 в суді свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень заперечив. Пояснив, що він разом із ОСОБА_3 входять в групу реагування на факти домашнього насильства «поліна», яка підпорядковується Тернопільському ВП, при цьому обов`язки між ними поділені: службовий планшет, на який надходять виклики, знаходиться у ОСОБА_3 , а він відповідає за автомобіль. 06 січня 2020 року приблизно о 10 год. він із ОСОБА_3 прибули на виклик за адресою: АДРЕСА_2 , це гуртожиток, де виявили ОСОБА_2 , який стояв в коридорі, при вході в кімнату, та хотів написати пояснення. Тому він дав ОСОБА_2 аркуш паперу. В цей час ОСОБА_3 у кімнаті відбирав пояснення у колишньої дружини ОСОБА_2 . Сам ОСОБА_2 сказав лише, що остання не дає йому бачитись із їхнім сином. Колишня дружина та син були в кімнаті, на ОСОБА_2 не звертали уваги. Близько однієї години ОСОБА_2 мовчки стояв в дверях. ОСОБА_3 виніс щодо ОСОБА_2 постанову за завідомо неправдивий виклик поліції. Після цього він з ОСОБА_3 спустились до свого автомобіля і приблизно через 3-4 хв. черговий /не пам`ятає, чи повідомлення надійшло на планшет, який був в ОСОБА_3 чи на телефон останнього/ скерував їх на цю ж саму адресу. Причину виклику він не знав. ОСОБА_3 сказав лише йому, що виклик за тією ж адресою. Піднявшись знову до кімнати АДРЕСА_3 , він запитав в ОСОБА_2 , який перебував в загальному коридорі, про причину виклику, однак той нічого на запитання не відповів, сторонився його, зберігав мовчання. Лише один раз сказав слово «корупція» та комусь телефонував. В цей час він, ОСОБА_1 , просто перебував в коридорі, пояснень не відбирав, в т.ч. в сусідів, а ОСОБА_3 , узявши в кімнаті пояснення в колишньої дружини ОСОБА_2 , вирішив винести постанову щодо останнього за завідомо неправдивий виклик поліції. Він не обговорював з ОСОБА_3 винесення даної постанови і не був знайомий із її змістом. Ближче до вечора цього ж дня вони, після обговорення подій з ОСОБА_3 , зрозуміли можливу неоднозначність ситуації і тому він 07 січня 2020 року подав рапорт про можливий конфлікт інтересів.

Захисник Матвіяс А.Б. вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень за ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, тому провадження у справі щодо нього слід закрити, про що подав письмове клопотання.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Протоколи № 6 та 7 даних про свідків на підтвердження вини ОСОБА_1 не містять.

Таким чином, розгляд даної справи про адміністративне правопорушення здійснюється виключно на підставі тих доказів, які додані до Протоколів особою, уповноваженою на складання протоколу.

До Протоколів додано такі документи та їх копії: пояснення ОСОБА_1 від 14 лютого 2020 року; лист-скерування прокуратури Тернопільської області від 20 січня 2020 року; повідомлення ОСОБА_2 від 15 січня 2020 року у Прокуратуру Тернопільської області; лист-запит Тернопільського управління Департаменту внутрішньої безпеки від 03 лютого 2020 року; лист-відповідь Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області від 28 січня 2020 року; рапорт Нестеряка І.В. від 07 січня 2020 року; копії сторінок із книги нарядів Тернопільського ВП № 2263; постанови ГАА№ 768678 та ГАА № 768679 по справі про адміністративне правопорушення від 06 січня 2020 року щодо ОСОБА_2 ; заява та пояснення ОСОБА_4 від 06 січня 2020 року; заява ОСОБА_2 ; протокол про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 544320 від 06 січня 2020 року; три рапорти Тернопільського ВП від 06 січня 2020 року за повідомленнями ОСОБА_2 ; рішення про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та надсилання справи на новий розгляд; наказ № 2332 від 10 вересня 2019 року із списком; наказ № 871 від 30 серпня 2019 року; наказ № 317 від 01 квітня 2020 року, наказ № 2377 від 13 вересня 2019 року; доручення № 10483/04/20-2019 від 11 вересня 2020 року; цитати положень Закону України «Про запобігання корупції»; лист-запит від 03 лютого 2020 року та лист-відповідь від 05 лютого 2020 року із документами, що стосуються особи ОСОБА_1 .

При цьому, документи, долучені до Протоколів, які стосуються події 20 січня 2020 року, до уваги судом не беруться на підставі ст. 279 КУпАП, відповідно до якої розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

За результатами отримання пояснень, дослідження Протоколів, доданих до них документів, судом встановлені наступні обставини:

капрал поліції Нестеряк І.В. із 02 грудня 2019 року є інспектором роти № 2 батальйону УПП у Тернопільській області ДПП НП України /наказ № 940/о/с від 02 грудня 2019 року/.

Відповідно до п.п. «з» ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією.

Він ознайомлений із вимогами Закону України «Про запобігання корупції», що підтверджується його підписами на відповідних пам`ятках від 16 травня 2018 року та 02 грудня 2019 року.

ОСОБА_1 відряджений із 17 вересня 2019 року в оперативне підпорядкування Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області до складу мобільної групи реагування на факти вчинення домашнього насильства /наказ начальника ГУНП в Тернопільській області № 2377 від 13 вересня 2019 року/.

06 січня 2020 року ОСОБА_1 спільно із дільничним офіцером поліції відділу превенції патрульної поліції ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 заступив на добове чергування в групу реагування на факти вчинення домашнього насильства «поліна» у м. Тернополі Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області /Книга нарядів Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області від 01 січня 2020 року інв. № 2263/.

06 січня 2020 року о 10:30 до Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області від ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_2 , надійшло повідомлення про те, що його колишня дружина ОСОБА_4 перешкоджає бачитися із їхньою спільною дитиною. Повідомлення зареєстровано в ІТС ІПНП /Журнал єдиного обліку/ Тернопільського ВП за № 579 від 06 січня 2020 року.

Як вбачається із рапорту /а.с. 25/, за скеруванням чергового, на місце події о 10:33 06 січня 2020 року виїжджали: «поліна»; згідно рапорту ОСОБА_3 06 січня 2020 року о 10:36 в ході проведення перевірки було встановлено те, що колишня дружина заявника ОСОБА_4 звернулась із заявою про те, що її колишній чоловік ОСОБА_2 здійснив завідомо неправдивий виклик спеціальних служб поліції щодо факту нібито того, що вона не дає змоги бачитись з дитиною; про те з письмової заяви ОСОБА_4 стало відомо те, що її колишній чоловік ОСОБА_2 навіть не зайшов в квартиру, а відразу ж зателефонував на 102 та взагалі не намагався побачитись зі своєю дитиною 06 січня 2020 року.

Постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ГАА № 768678 від 06 січня 2020 року дільничного офіцера Тернопільського ВП Микитіна Н.І. ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП /завідомо неправдивий виклик поліції/.

Згідно рапорту інспектора ЧЧ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області Гутмана Є.П. від 06 січня 2020 року, 06 січня 2020 року о 11:34 надійшло повідомлення ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_2 , про те, що він скаржиться на дії працівників поліції УПП Микитіна Н.І ОСОБА_5 та Нестеряка І.В., які виїжджали до нього на виклик та зі слів заявника вибірково включали відеокамеру та перешкоджали рішенню суду; за повідомленням відправлено патруль «поліна», завдання прийняв: « ОСОБА_6 » 06 січня 2020 року о 11:37; прибув та виконано: « ОСОБА_6 »; рапорт дільничного офіцера Микитіна Н.І. від 06 січня 2020 року 12:02: зібрано матеріали /а.с. 29/.

06 січня 2020 року дільничним офіцером Микитіним Н.І. щодо ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АПР № 544320 та постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГАА № 768679 за ст. 183 КУпАП /а.с. 24, 27/.

Згідно рапорту /а.с. 26/, 06 січня 2020 року о 11:40 до Тернопільського ВП надійшло повідомлення ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_2 , про те, що його колишня дружина не дає бачитись з сином та не виконує рішення суду, яке зареєстроване в ІТС ІПНП /Журнал єдиного обліку/ Тернопільського ВП за № 587 від 06 січня 2020 року; прийняв та прибув ОСОБА_7 ; рапорт дільничного офіцера поліції Сиротюка від 06 січня 2020 року о 11:45: «Виконує «поліна».

Як вбачається із повідомлення ОСОБА_2 , зареєстрованого в Прокуратурі Тернопільської області 15 січня 2020 року за № 78е/н, останній заявив про те, що 06 січня 2020 року він, зателефонувавши на лінію 102, повідомив поліцію про зловживання службовими повноваженнями та перешкоджанню виконанню судового рішення поліцейськими Микитіним Н.І. та Нестеряком І.В., що прибули за адресою: АДРЕСА_2 ; через кілька хвилин прибули ці ж поліцейські для розгляду його повідомлення; про наявність реального конфлікту інтересів у цих осіб ОСОБА_2 повідомив інспектора чергового відділу чергової служби УПП в Тернопільській області та просив замінити згаданий патруль, однак відповідна посадова особа не вжила передбачених законом заходів; ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розглянули справу та винесли постанову у справі про адміністративне правопорушення за завідомо неправдивий виклик поліції /а.с. 13/.

ОСОБА_1 , як вбачається із його рапорту, підписаного ним 07 січня 2020 року та зареєстрованого у Тернопільському ВП ГУНП в Тернопільській області 08 січня 2020 року за № 198, доповів начальнику Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області Гаврилюку С. про те, що можливе виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів при розгляді звернення ОСОБА_2 від 06 січня 2020 року, зареєстрованого в ЖЄО за АДРЕСА_4 , у зв`язку з чим просить розгляд даної скарги доручити іншому працівнику /а.с. 16/.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням /проступком/ визнається протиправна, винна /умисна або необережна/ дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відсутність хоча б одного з цих елементів складу адміністративного правопорушення виключає адміністративну відповідальність.

Вимогами ст. 280 КУпАП на орган /посадову особу/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення покладено обов`язок з`ясувати не лише те, чи було вчинено діяння, але і питання винуватості особи у його вчиненні.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП передбачено відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів /ч. 1 даної статті/, та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів /ч. 2 ст. 172-7 КУпАП/.

Суб`єктивна сторона цих правопорушень характеризується виключно умисною формою вини.

Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно з приміткою 2 до ст. 172-7 КУпАП, у цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Аналогічне визначення реального конфлікту інтересів наведено також у абз. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції».

Таким чином, для наявності в діяннях особи складу правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, необхідно встановити:

- умисне неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів - наявної суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень /ч. 1 ст. 172-7 КУпАП/;

- умисне вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів, тобто за наявності суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що вплинуло на об`єктивність або неупередженість вчинення таких дій, або прийняття таких рішень /ч. 2 ст. 172-7 КУпАП/.

При цьому, як роз`яснено в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від від 22 травня 2017 року № 223-943/0/4-17, для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

У Протоколах ОСОБА_1 ставиться у вину те, що перед повторним виїздом за повідомленням ОСОБА_2 , він знав про те, що останній скаржиться на можливі неправомірні дії його та ОСОБА_3 , тобто те, що ОСОБА_1 знав про наявний в нього реальний конфлікт інтересів, однак не повідомив про нього свого керівника саме перед цим повторним виїздом та вчиняв дії в умовах реального конфлікту інтересів, які виразились у виїзді на місце події за зверненням ОСОБА_2 .

Однак, на переконання суду, матеріалами справи не доводиться суб`єктивна сторона складу правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

Так, суду не надано жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 06 січня 2020 року після залишення будинку за адресою АДРЕСА_2 , та до прибуття на це ж саме місце за повторним викликом ОСОБА_2 , було відомо зміст цього повторного виклику, який надійшов у Тернопільський ВП ГУНП в Тернопільській області від ОСОБА_2 06 січня 2020 року о 11 год. 34 хв., у якому останній скаржився на дії ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Як встановлено судом із пояснень ОСОБА_1 та допитаного за клопотанням сторони захисту свідка ОСОБА_3 , скерування за цим викликом не надходило безпосередньо ОСОБА_1 ; ОСОБА_3 , який є старшим групи та відповідальним за службовий планшет, на які приходять виклики від чергового інспектора чергової частини, та який знаходився саме в нього, не повідомив ОСОБА_1 у зв`язку із чим їм слід повернутись на це саме місце події, яке вони кілька хвилин тому покинули. ОСОБА_3 пояснив, що ОСОБА_1 , повторно піднявшись з ним на третій поверх до помешкання, де проживає колишня дружина ОСОБА_2 , жодних дій не вчиняв, залишився перебувати в коридорі, поки він в кімнаті брав пояснення в ОСОБА_4 З ОСОБА_1 він не обговорював питання притягнення ОСОБА_2 до відповідальності, лише, повернувшись в коридор, він, свідок, в присутності ОСОБА_1 оголосив про своє рішення притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за завідомо неправдивий виклик поліції, ознайомив останнього з його правами та постановою.

Жодних підстав не довіряти поясненням ОСОБА_3 , який попереджений про кримінальну відповідальність за давання суду завідомо неправдивих показань, в суду немає. Матеріалами справи такі пояснення свідка жодним чином не спростовуються. Щодо відомостей, наведених лише у Протоколах про те, що ОСОБА_1 знав про реальний конфлікт інтересів, то вони до уваги не беруться з огляду на те, що не підтверджуються жодними іншими об`єктивними доказами.

Більше того, рішення про скерування за адресою: АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 38, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за саме цим повторним викликом ОСОБА_2 о 11 год. 34 хв. приймав інспектор черговий Тернопільського ВП Гутман Є.П., про що зазначено у протоколах та рапорті від 06 січня 2020 року /а.с. 29/. Вказаний рапорт не містить даних про дачу завдання по події саме ОСОБА_1 , завдання по події прийняв ОСОБА_3 .

Таким чином, стверджувати про те, що ОСОБА_1 перед повторним виїздом усвідомлював протиправний характер своєї бездіяльності неповідомлення про реальний конфлікт інтересів, передбачав наслідки цього і бажав їх настання, в суду підстав немає.

При цьому, як встановлено, ОСОБА_1 про можливу наявність в нього реального конфлікту інтересів повідомив рапортом, поданим ним начальнику Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області Гаврилюку С., як зазначено у самому рапорті - 07 січня 2020 року, який зареєстровано у Тернопільському ВП ГУНП в Тернопільській області 08 січня 2020 року; наступним робочим днем після 06 січня 2020 року, є 08 січня 2020 року. Таким чином, зі сторони ОСОБА_1 формально було виконано вимоги п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції». Твердження прокурора про протилежне нічим не підтверджуються.

Як встановлено судом, виїзд на місце події, що ставиться у вину ОСОБА_1 , як дія, що вчинена в умовах реального конфлікту інтересів, мав місце за обставин, при яких ОСОБА_1 не був повідомлений про його причину.

Таким чином, умисел на вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів зі сторони ОСОБА_1 виключається.

У протоколі № 7 не зазначено, в чому проявлялись дії, вчинені ОСОБА_1 в умовах реального конфлікту інтересів: ставиться в вину лише виїзд на місце події. Матеріали справи не містять будь-яких документів, складених ОСОБА_1 , чи відомостей про вчинені ним будь-які дії, як то: отримання пояснень від потерпілих, свідків, інших осіб і т.п. під час повторного виїзду за викликом ОСОБА_2 .

Як вказано вище, для встановлення факту наявності реального конфлікту інтересів, крім наявності приватного інтересу та його суперечності службовим чи представницьким повноваженням, необхідно, щоб така суперечність реально впливала на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Як встановлено, жодних рішень ОСОБА_1 не приймав. Сам по собі виїзд на місце події, без реалізації ОСОБА_1 будь-яких інших службових повноважень як поліцейським, на переконання суду, не є тою дією, вчинення якої можна оцінити на предмет об`єктивності та неупередженості.

Тобто, об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-2 КУпАП, у протоколі № 7 не відображена.

Твердження прокурора про те, що ОСОБА_1 був присутній при ознайомленні ОСОБА_3 із правами ОСОБА_2 , зачитуванні постанови щодо останнього, однак не вжив жодних заходів для припинення своїх дій в умовах реального конфлікту інтересів, до уваги братись не можуть з огляду на межі розгляду справи про адміністративне правопорушення, визначені Протоколами.

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Карелін проти Росії» від 20 вересня 2016 року зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Отже, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутня наявність реального конфлікту інтересів; по справі не доведено умисел особи на вчинення адмінправопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, що виключає їх об`єктивну та суб`єктивну сторону.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1 та 2 ст.172-7 КУпАП, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 10, 245, 247, 251, 252, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП, Законом України «Про запобігання корупції», суд

постановив:

провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяН. П. Воробель