Справа№464/1856/20
пр.№ 3/464/1150/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2020 суддя Сихівського районного суду м.Львова Горбань О.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Львівській області про адміністративне правопорушення відносно,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого водієм в "Медфарм", одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АА 199071 від 06 квітня 2020 року, ОСОБА_1 06.04.2020 року близько 21.15 год. перебував на дитячому майданчику, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , чим порушив вимоги підпункту 6 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» в редакції Постанови Кабінету Міністрів України №255 від 02.04.2020.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину категорично заперечив, вказав, що проживає по АДРЕСА_3 квітня 2020 року повернувся з дружиною та дитиною додому, припаркував автомобіль та дружина пішла у магазин. Вказує, що не перебував на дитячому майданчику, жодного правопорушення не вчиняв. Просить закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Судом досліджені письмові докази: протокол серії АА №199071 від 06.04.2020, рапорт працівника поліції від 06.04.2020.

В розумінні правової позиції висловленої у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 року №489/4827/16а вбачається, що свідчення службової особи інспектора патрульної поліції не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху, тому і рапорт який був складений поліцейським взводу №2 роти №3 батальйону №1 УПП в Львівській області ДПП Херович О.Р. не можна вважати доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Крім цього, у рапорті від 06.04.2020 зазначено, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, зафіксовано нагрудним відеорєстратором 1433, 1441.

Однак, всупереч вимогам ст.251 КУпАП матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять вказаного відеозапису на підтвердження обставин, викладених у протоколі. Будь-яких інших доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП суду не надано.

В той же час з досліджених судом матеріалів, оглянувши сайт гугл/мапс, не можливо зробити беззаперечний висновок про те, що ОСОБА_1 , проживаючий у будинку АДРЕСА_4 , знаходився на території дитячого майданчику, розташованого за адресою АДРЕСА_5 .Львів, вул АДРЕСА_2 .

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Відповідно до статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не здобуто достатніх, належних і допустимих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Таким чином, оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що достатніх, допустимих та безсумнівних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП при обставинах, зазначених у протоколі, яким визначаються межі даного судового розгляду, не надано, його винуватість у вчиненні вказаного правопорушення поза розумним сумнівом не доведена, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.44-3, ст.ст.247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Сихівський районний суд м.Львова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя: О.Ю.Горбань