Справа № 751/1148/20 Головуючий у 1 інстанції Яременко І. В.
Провадження № 33/4823/127/20
Категорія - ст.472 МК України
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2020 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю представника Північної митниці Держмитслужби - Євдокименка А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника Північної митниці Держмитслужби Євдокименка А.В. на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 квітня 2020 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки РФ, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

закрито провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Місцевим судом встановлено, що згідно протоколу про порушення митних правил, 05 грудня 2019 року, о 17.00 год., під час митного контролю потягу № 53 «Київ - Санкт-Петербург», у вагоні № 18, місце № 15, ОСОБА_1 усно та письмово заявила, що переміщує лише особисті речі. Під час проведення митного огляду багажу гр. ОСОБА_1 , в сумці з особистими речами було виявлено не задекларовану у встановленому порядку старовинну ікону із зображенням святої, розміром 140х175мм на дереві, покриту металом темного кольору. Згідно ст.13 Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» від 21.09.1999 року, a також додатку 1 Інструкції «Про порядок оформлення права на вивезення, тимчасового вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України», затвердженої наказом Міністерства культури та мистецтв України від 22.04.2002 року №258, наказу Міністерства культури України від 28.11.2018 № 1044 «Питання видачі свідоцтва на право вивезення культурних цінностей з території України», для вивезення ікони потрібне «Свідоцтво на право вивезення культурних цінностей з території України» і вона підлягає обов`язковому письмовому декларуванню. Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки порушення митних правил, передбачених ст.472 МК України.

Закриваючи провадження по справі, місцевий суд зазначив, що ікона, яку перевозила ОСОБА_1 , не потребувала спеціального дозволу на переміщення через державний кордон України, а тому не підлягала обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Не погодившись із рішенням суду, представник Північної митниці Держмитслужби Євдокименко А.В. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив постанову місцевого суду скасувати та ухвалити нову, якою притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.472 МК України, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 300 грн. та конфіскації на користь держави ікони «Св. Княгиня Ольга». В обґрунтування скарги зазначив, що постанова місцевого суду ухвалена без урахування усіх фактичних обставин справи та повного дослідження і надання належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам та обставинам. Вказав, що місцевим судом неправильно було витлумачено висновок експерта, а також проігноровано вимоги Інструкції про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України, затвердженої Наказом Міністерства культури і мистецтв України від 22 квітня 2002 року № 258. Зокрема, для вивезення з митної території України ікони «Св. Княгиня Ольга» ОСОБА_1 повинна була мати висновок державної експертизи.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явилася, про час і місце розгляду справи була поінформована належним чином.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП, участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши пояснення представника митниці Євдокименка А.В., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

За змістом ст.489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 472 МК України передбачена відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Як убачається з матеріалів справи, 05.12.2019 року щодо ОСОБА_1 було складено протокол про порушення митних правил, згідно якого вона, 05 грудня 2019 року, о 17.00 год., під час митного контролю потягу № 53 «Київ - Санкт-Петербург», у вагоні № 18, місце № 15, усно та письмово заявила, що переміщує тільки особисті речі. Під час проведення митного огляду багажу гр. ОСОБА_1 , в сумці з особистими речами було виявлено не задекларовану у встановленому порядку старовинну ікону із зображенням святої, розміром 140х175 мм, на дереві, покриту металом темного кольору. Відповідно до ст.13 Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» від 21.09.1999 року №1068-XIV, a також додатку 1 Інструкції «Про порядок оформлення права на вивезення, тимчасового вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України», затвердженої наказом Міністерства культури та мистецтв України від 22.04.2002 року №258, наказу Міністерства культури України від 28.11.2018 № 1044 «Питання видачі свідоцтва на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей з території України» для вивезення ікони потрібне «Свідоцтво на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей з території України» і вона підлягає обов`язковому письмовому декларуванню (а.с.2).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , які знаходяться у матеріалах справи, вбачається, що ікона, яку виявив інспектор митниці у її речах, дісталась їй у спадщину від батька. Хто зображений на іконі та її вік, їй не відомо. Колись ця ікона належала її бабусі (а.с.5).

Відповідно до п.1.5 ч.1 Інструкції про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України, затвердженої Наказом Міністерства культури і мистецтв України від 22.04.2002 року № 258, дія даної Інструкції не поширюється на сувенірні вироби, предмети культурного та ужиткового призначення серійного і масового виробництва за переліком згідно з додатком 1.

Згідно додатку 1 до пункту 1.5 вищевказаної Інструкції «Перелік сувенірних виробів, предметів культурного і ужиткового призначення серійного і масового виробництва, на вивезення (тимчасове вивезення) яких дозвіл Державної служби контролю не потрібен», дозвіл Державної служби контролю не потрібен на: живопис, пластика малих форм, авторська графіка, гобелени, вироби декоративно-ужиткового мистецтва з кераміки, фарфору, фаянсу, скла, дерева, металу, текстилю та інших матеріалів, створені після 1950 року.

З наявного у матеріалах справи висновку експерта КЗ «Чернігівський обласний художній музей ім. Г.Галагана» Чернігівської обласної ради № 28 від 07.02.2020 року слідує, що представлена на експертизу ікона «Св. Княгиня Ольга» є зразком продукції тиражного виробництва, значно поширеної на початку XX ст. по всій Російській імперії, в тому числі і на українських землях, не має значної історичної та культурної цінності, не може бути занесена до Державного реєстру національного культурного надбання, не може бути рекомендована до включення до Музейного фонду України; для вивозу її за межі України достатньо висновку державної експертизи, інші дозвільні документи не потрібні (а.с.14).

Враховуючи вищевказані норми Закону, беручи до уваги висновок експерта, апеляційний суд вважає, що при переміщенні через державний кордон України ікони ОСОБА_1 повинна була мати при собі висновок державної експертизи.

Відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, повністю доведена, а постанова місцевого суду прийнята при неповному з`ясуванні обставин справи, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, як незаконна.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що застосування заходів виховного впливу до ОСОБА_1 буде достатнім для усвідомлення останньою протиправної поведінки, щоб не допускати подібного в майбутньому, оскільки вчинене нею правопорушення не призвело до великої суспільної шкоди, а тому існує можливість звільнити її від адміністративної відповідальності, на підставі ст.22 КУпАП, у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, з оголошенням їй усного зауваження.

Керуючись ст.ст.22, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника Північної митниці Держмитслужби Євдокименка А.В. - задовольнити частково.

Постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 квітня 2020 року про закриття провадження по справі щодо ОСОБА_1 , на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України - скасувати.

На підставі ст.22 КУпАП, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ст.472 Митного кодексу України, за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі - закрити.

Постанова є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний