Справа № 661/1594/20
Провадження № 3/661/979/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2020 року

Суддя Новокаховського міського суду Херсонської області Чирський Г.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.44-3 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18№ 731653, 07.04.2020 р. о 14:10 год. гр. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 магазин «ІНФОРМАЦІЯ_2» здійснювала торгівлю дитячими товарами, а саме: іграшками, одяг та канцтовари, чим порушила вимоги постанови КМ» від 11.03.2020 р. №211 п.п.3 п.2.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення не визнала та пояснила, що вона працює бухгалтером-касиром у вказаному магазині, який 07.04.2020 р. о 14:10 год. працював з дотриманням норм та правил карантину, надавав послуги з продажу продуктів харчування для немовлят, а також предметів першої необхідності.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, виходячи з наступного.

У статті 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 6 квітня 2000 року визначено, що карантин це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно ст. 29 Закону карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб»,з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, і з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 року Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 року до 24 квітня 2020 року на усій території України установлено карантин.Постановою КМУ № 255 від 02.04.2020 р. внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. N 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., N 23, ст. 896) - із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 16 березня 2020 р. N 215, від 20 березня 2020 р. N 242, від 25 березня 2020 р. N 239 та від 29 березня 2020 р. N 241, зміни.

Відповідно до п.п.3 п.2 Постанови КМУ №211 від 11.03.2020 р. в редакції зі змінами внесеними постановою КМУ від 02.04.2020 р., що діяли на час вчинення правопорушення, заборонено до 24 квітня 2020 р. перебування в громадських місцях осіб, які не досягли 14 років, без супроводу батьків, усиновлювачів, опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків-вихователів, інших осіб відповідно до закону або повнолітніх родичів дитини.

Згідно з п.п. 8 п. 2 Постанови КМУ від 11.03.2020 р. в редакції зі змінами внесеними постановою КМУ від 02.04.2020 р. забороняється до 24 квітня 2020 року роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім: - торгівлі продуктами харчування, пальним, деталями та приладдям для транспортних засобів та сільськогосподарської техніки, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, технічними та іншими засобами реабілітації, ветеринарними препаратами, кормами, пестицидами та агрохімікатами, насінням і садивним матеріалом, добовим молодняком свійської птиці, засобами зв`язку та телекомунікацій, в тому числі мобільними телефонами, смартфонами, планшетами, ноутбуками та іншими товарами, що відтворюють та передають інформацію, в спеціалізованих магазинах, які обов`язково повинні мати прямі контракти з операторами зв`язку, за умови забезпечення персоналу (зокрема захист обличчя та очей) та відвідувачів засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, у тому числі виготовленими самостійно, перебування в приміщенні не більше одного відвідувача на 10 кв. метрів торговельної площі, а також дотримання інших санітарних та протиепідемічних заходів;провадження діяльності з надання фінансових послуг, діяльності фінансових установ і діяльності з інкасації та перевезення валютних цінностей, а також медичної практики, діяльності з виготовлення технічних та інших засобів реабілітації, ветеринарної практики, діяльності автозаправних комплексів, діяльності з продажу, надання в оренду, технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів, періодичних випробувань автотранспортних засобів на предмет дорожньої безпеки, сертифікації транспортних засобів, їх частин та обладнання, технічного обслуговування реєстраторів розрахункових операцій, діяльності з підключення споживачів до Інтернету, поповнення рахунків мобільного зв`язку, сплати комунальних послуг та послуг доступу до Інтернету, ремонту офісної та комп`ютерної техніки, устаткування, приладдя, побутових виробів і предметів особистого вжитку, об`єктів поштового зв`язку, кваліфікованих надавачів електронних довірчих послуг за умови забезпечення персоналу (зокрема захист обличчя та очей) та відвідувачів засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, у тому числі виготовленими самостійно, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів;торговельної діяльності та діяльності з надання послуг громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення персоналу (зокрема захист обличчя та очей) та відвідувачів засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, у тому числі виготовленими самостійно, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів;діяльності закладів розміщення, в яких проживають медичні працівники та особи в обсервації, а також інші особи відповідно до рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій.

Диспозицією ст. 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 , зазначено норми які передбачають відповідальність за інше правопорушення, що не стосується суті правопорушення зазначеного у протоколі та не відповідають фактичним обставинам справи, встановлених судом.

Крім того, у судовому засідання встановлено, що ОСОБА_1 є найманим працівником, при цьому факт здійснення продажу вказаних товарів в умовах магазину, що здійснює торгівлю дитячими товарами не підтверджений жодним належним та допустимим доказом, а додані до протоколу фотознімки, не можуть бути належним доказами, оскільки не містять жодних відзнак, дати, місця їх створення та виготовлення, а також посилання на відповідний технічний прилад.

Відтак, відповідний пункт постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS- CoV-2» від 11 березня 2020 року № 211 в редакції, що діяла на час складення протоколу, який би встановлював відповідні обмеження та визначив би наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не містить.

Викладена в протоколі про адміністративне правопорушення оцінка правопорушення не відповідає дійсним обставинам справи, що встановлені в судовому засіданні та підтверджені матеріалами справи, а відтак свідчить про невірну кваліфікацію дій ОСОБА_1 .

У відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно зі ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

На обґрунтування провини ОСОБА_1 , всупереч вимогам ч.2ст.251 КУпАП, до протоколу не надано жодних об`єктивних та безсторонніх доказів, які б дозволяли суду на підставіст.252 КУпАП зробити висновок про доведеність факту вчинення ним інкримінованого правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Враховуючи зазначене, а також те, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серія АПР18 № 731653 від 07 квітня 2020 року не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до ст.247п. 1, ст.284ч. 1 п. 3КУпАПу зв`язку з відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 3, 8, 9, 62 Конституції України, ст.ст.9-11, 33, 44-3, 221, 245, 247 п. 1, 251, 266, 283-285 КУпАП, суд

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Г. М. Чирський