Справа №461/1765/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2020 року м.Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Радченко В.Є., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Головного управління Держпраці у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, директора ПП «Шлях до надії», яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №ЛВ11174/894/АВ/П/ПТ від 19 лютого 2020 року, з метою проведення інспекційного відвідування у ПП "Шлях до надії" 13.02.2020 о 13 год. 50 хв. інспекторами праці здійснено вихід за місцем здійснення господарської діяльності підприємства - м. Львів пл. Св. Теодора, буд. 12 у ході якого встановлено, що на робочому місці при виконанні трудових функцій офіціанта знаходилася ОСОБА_2 (зафіксовано засобами відеофіксації), яка в усних поясненнях інспекторам праці зазначила, що стажувалася на підприємстві один тиждень з графіком роботи з 9:00 до 23:00, а з 13.02.2020 року працює на посаді офіціанта. Під час інспекційного відвідування адміністрацією підприємства надано наказ №137 від 13.02.2020 про прийняття на роботу працівника ОСОБА_2 на посаду офіціанта з 13.02.2020, а також повідомлення про прийняття на роботу вказаного працівника, яке отримане ГУ ДПС у Львівській області (Галицький р-н м. Львова) 13.02.2020 о 14:15 год., тобто після початку інспекційного відвідування та надання пояснень інспекторам праці.

Зазначені в протоколі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 3 ст.41 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи без її участі. У клопотанні зазначила, що працівник ОСОБА_2 була прийнята на роботу, про що винесено відповідний наказ. В день прийняття її на роботу скеровано повідомлення в центральний орган виконавчої влади ГУ ДПС м Львова. Тому, вважає, що в її діях немає складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП. Просила закрити провадження у справі у зв`язку з малозначністю вчиненого діяння.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.3 ст.24 КЗпП України, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.3 ст.41 КУпАП адміністративна відповідальність настає за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства.

Отже, диспозицією частини третьої статті 41 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Тобто, визначальним для наявності складу даного правопорушення є фактичний допуск до роботи, тобто виконання функціональних обов`язків, які передбачає той чи інших рід занять та оплата праці за її виконання без оформлення трудового договору.

Обґрунтовуючи правопорушення, інспектор праці зазначає, що інспекційним відвідуванням, проведеним 13.02.2020 у ПП "Шлях до надії", директором якого є ОСОБА_1 , встановлено порушення вимог ч. 1,3 ст. 24 КЗпП України, а саме працівника ОСОБА_2 допущено до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Проте будь-яких об`єктивних даних, які б безперечно свідчили про факт допущення 13.02.2020 ОСОБА_2 до роботи без укладення трудового договору в протоколі не наведено і до нього не додано. Матеріали справи не містять належних доказів того, що ОСОБА_2 була допущена до роботи без належного оформлення трудових відносин. Натомість самим інспектором в доданих матеріалах до протоколу надається копія наказу (розпорядженняу) №137 від 13 лютого 2020 року про прийняття на роботу ОСОБА_2 в кафе «Мартуся» на посаду офіціанта.

Таким чином встановлено, що між ПП "Шлях до надії" та ОСОБА_2 на час проведення перевірки існував трудовий договір, тобто вимоги ч.1,3 статті 24 КЗпП України були дотримані, відтак складу адміністративного правопорушення за вказаною статтею не вбачається.

Крім того, в провину ОСОБА_1 поставлено та включено до складу адміністративного правопорушення за ч.3 ст. ст. 41 КУпАП допуск працівника до роботи без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Водночас, диспозиція ч.3 ст.41 КУпАП не передбачає відповідальність за неповідомлення ДФС про прийняття працівників на роботу.

Слід відмітити, що наявність інших правопорушень вимог законодавства про працю, в тому числі порушення Порядку повідомлення фіскальної служби про прийняття працівника на роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року №413 не складає об`єктивну сторону адміністративного правопорушення за ч.3 ст.41 КУпАП, а може бути кваліфіковане за ч.1 ст. 41 КУпАП, проте за вказаною частиною статті протокол відносно ОСОБА_1 не складався.

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом .

Згідно п.1 ст.247 КУпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши письмові матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП не знайшла свого підтвердження належними та достатніми доказами, тому провадження по справі підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.7, 247, 283, 285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 41КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.Є. Радченко