ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер судової справи: 658/4510/19
Номер провадження: 33/819/77/20
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2020 року м. Херсон

Суддя Херсонського апеляційного суду Заіченко В.Л., за участю правопорушника ОСОБА_1 та його представника адвоката Остаповець О.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 29 січня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 29.01.2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. (600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 384,20 грн.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає постанову судді від 29.01.2020 року відносно нього незаконною та необґрунтованою, посилаючись на те, що ніхто за керування транспортним засобом у стані сп`яніння протокол відносно нього не складав і відповідних доказів перебування його у стані алкогольного сп`яніння суду надано не було.

Допит як свідка працівника поліції ОСОБА_2 вважає незаконним, та показання останнього є недопустимим доказом.

Судом, за його клопотанням, в судовому засіданні не було допитано свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що на його думку є підставою для не прийняття судом їх письмових пояснень, як доказів по справі.

Також, вказує на те, що він 02.11.2019 року о 00 год.05 хв. не керував транспортним засобом ВАЗ 212093 д/н НОМЕР_1 . Вважає, що матеріалами адміністративної справи не доведено, що за кермом автомобіля був він, працівники поліції його не зупиняли, а тому він не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Просить постанову суду скасувати та провадження по справі відносно нього закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення адвоката Остаповець О.І., правопорушника ОСОБА_1 , які підтримали доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП - апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП - провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. На суд покладається обов`язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Апеляційним судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 095098 від 02.11.2019 року, згідно якого водій ОСОБА_1 02.11.2019 року, о 00:05 години в с.Чернянка по вул. Леніна Каховського району Херсонської області, керував автомобілем марки ВАЗ 212093 д/н НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився, в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність, за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до 245, 251, 252 КУпАП, постанова суду відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 є законним та обґрунтованим, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджена зібраними по справі доказами, а саме: даними зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 095098 від 02.11.2019 року, рапортом інспектора поліції, письмовими поясненнями свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , відібраними на місці події та відеозаписом з місця події, доданим до матеріалів адміністративної справи при надходження в суд першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції вважає, що твердження ОСОБА_1 про те, що він не керував автомобілем ВАЗ 212093 д/н НОМЕР_1 спростовуються доказами по справі, а саме відеозаписом, з якого вбачається, на протязі декількох хвилин працівники поліції на автомобілі переслідували автомобіль ВАЗ 212093 д/н НОМЕР_1 , і при зупинці автомобіля ВАЗ 212093 д/н НОМЕР_1 біля двору з нього, з боку водійського сидіння , вибіг ОСОБА_1 та забіг на територію двору.

В судовому засіданні в суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що на відеозапису зафіксовано, що дійсно він вибіг з автомобіля та забіг на територію двору, однак не зафіксовано, що він керував даним автомобілем, а тому вважає, що не доведено його провини в скоєнні адміністративного правопорушення, а автомобілем керував його племінник.

Однак суд вважає, що його доводи повністю спростовуються самим відеозаписом, на якому крім, ОСОБА_1 , який з боку водійського сидіння вибіг з автомобіля та забіг на територію двору інших осіб, які б виходили з автомобіля не зафіксовано.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху (п.1.3 ПДР України - учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, п. 1.9 ПДР України - особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством).

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено, оскільки у відповідності до вимог п. 2.5 ПДР України - водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст.130 КУпАП. Тобто, об`єктивна сторона правопорушення полягає не тільки в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само і в ухиленні осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п.6 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року № 1395).

Водій ОСОБА_1 від огляду ухилився, а тому відповідні його дії та ознаки сп`яніння, зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків - є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає, оскільки відповідальність особи за ч.1 ст. 130 КУпАП настає не тільки у разі керуванні транспортним засобом у стані сп`яніння, а й у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 таким правом не скористався, не вказав заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, невідповідність внесених до протоколу даних, заходи забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення в порядку передбаченому ст. 267 КУпАП ОСОБА_1 не оскаржував, а тому у суду першої інстанції та у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для визнання об`єктивними тверджень апелянта, що протокол відносно ОСОБА_1 складено з порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, що протокол є упередженим та не відповідає дійсним обставинам.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції належним чином врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 34 КУпАП, обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбаченні ст. 35 КУпАП та обґрунтовано обрав вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що відповідає обставинам справи, вимогам ст. ст. 23, 33 КУпАП та вимогам Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зважаючи на те, що «будь яка особа яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

Суд вважає за можливим не брати до уваги надані в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції довідки з Малокаховської сільської ради та ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що ОСОБА_3 , який є свідком адміністративного правопорушення, з 16.05.2019 року перебуває в лавах Збройних Сил України, як доказ його неможливості бути присутнім в якості свідка 02.11.2019 року при складанні адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 , т.я. це не спростовує можливості знаходження на місці скоєння адміністративного правопорушення ОСОБА_1 .

Доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду та спростовуються матеріалами адміністративної справи, інших доводів, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не зазначено, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції або закриття провадження у справі, підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст.ст. 294, 295 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 29 січня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - без зміни.

Постанова Херсонського апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: