Справа № 932/4458/20
Провадження № 3/932/1893/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2020 року Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська у складі

головуючого судді Татарчук Л.О.,

при секретарі Яковенко Г.С.,

за участю прокурора Карпенка Р.І.,

особи, яка притягується ОСОБА_1 ,

до адміністративної відповідальності

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро, протокол про адміністративне правопорушення, відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, не працюючого, мешкаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення № 250 від 26.03.2020 року, ОСОБА_1 , займаючи посаду молодшого інспектора відділу охорони Державна установа «Дніпровська виправна колонія № 89», будучи згідно п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», припинивши діяльність пов`язану з виконання функцій держави або місцевого самоврядування, перебуваючи за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , маючи відповідну технічну можливість, несвоєчасно, без поважних причин, тобто поза межами терміну подачі декларації після звільнення (до 01.04.2019 року), а саме лише о 13 год. 19 хв. 30.05.2019 року, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після звільнення за минулий за 2018 рік, шляхом вчинення відповідних дій спрямованих на подачу та заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використання програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив правопорушення пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у скоєнні даного корупційного правопорушення визнав та пояснив, що дійсно після звільнення не подав щорічну декларацію після звільнення за 2018 рік, в термін, як передбачено законодавством, до 1 квітня 2019 року, з власної необережності. Наміру приховати свої доходи не мав, опублікував дану декларацію 30.05.2019 року.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та просив суд визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та призначити штраф.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, а його вина у вчиненні даного правопорушення знайшла своє підтвердження, виходячи з наступного.

Так, відповідно до витягу із наказу № 37 о/с від 21.06.2016 року начальника Державної установи «Дніпровська виправна колонія № 89» ОСОБА_1 призначено на посаду молодшого інспектора відділу охорони Державної установи «Дніпровська виправна колонія № 89» (а.с. 28).

22.06.2016 року ОСОБА_1 під підпис був ознайомлений з вимогами антикорупційного законодавства (а.с. 23,24-27).

Згідно наказу начальника «Дніпровська виправна колонія № 89» від 24.05.2018 року № 113/ос-18 сержанта внутрішньої служби, інспектора відділу охорони Державної установи «Дніпровська виправна колонія № 89» ОСОБА_1 звільнено зі служби у Державній кримінально-виконавчій службі України з 24 травня 2018 року (а.с. 29).

Відповідно до положень про державну установу «Дніпровська виправна колонія № 89», затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 3700/5 від 29.11.2019 року, Дніпровська виправна колонія № 89 є державною установою, яка входить до складу Державної кримінально-виконавчої служби України. Органом управління виправної колонії є Міністерство юстиції України. Діяльність виправної колонії контролюється та координується Південно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції та Адміністрацією ДКВС України (а.с. 33-42).

Згідно п.6 ст.14 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України», особам рядового та начальницького складу присвоюються такі спеціальні звання, молодший начальницький склад сержант внутрішньої служби.

Тобто, ОСОБА_1 , будучи сержантом внутрішньої служби, був посадовою особою молодшого начальницького складу, а отже, згідно п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» був суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, та на нього розповсюджувався обов`язок подачі наступного року після припинення діяльності декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік.

У відповідності до ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції», Національне агентство з питань запобігання корупції з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати рішення з питань, що належить до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти.

Частиною 2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», передбачено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у п. 1, п.п. «а» і «в» п. 2, ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно з п.п.3, п.5 Розділу 2 порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року № 3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», декларація суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а», «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 Закону, подається до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Однак, в порушення вказаних вимог, ОСОБА_1 опублікував декларацію після звільнення за минулий (2018) рік лише о 13 год. 19 хв. 30.05.2019 року, за типом «після звільнення», тобто поза межами строку встановленого законом для подачі декларації після припинення діяльності (а.с. 49, 50-52).

А відтак вважаю, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП та його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.172-6 КУпАП, як несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

До обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 відповідно до ст.34 КУпАП, суд відносить щире каяття.

Обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 відповідно до ст.35 КУпАП, судом не встановлено.

Відповідно до ст.ст.22,33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України. При вирішенні питання про накладення стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При цьому, суди, за наявності підстав, повинні обговорювати питання про можливість звільнення таких осіб від адміністративної відповідальності, у зв`язку з малозначністю правопорушення на підставі ст.22 КУпАП, згідно якої таке звільнення можливе за правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки і не завдає значних збитків державним чи суспільним інтересам.

Оцінюючи в сукупності наявні по справі докази, характер вчиненого правопорушення, зважаючи на ту обставину, що ОСОБА_1 щиро розкаявся у скоєному, а також враховуючи дані про його особу, відсутність збитків державним, суспільним інтересам або інтересам конкретних фізичних осіб, суд приходить до висновку про невеликий характер суспільної небезпеки та про малозначність вчиненого ОСОБА_1 правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП та приходить до висновку, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням на підставі ст. 22 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 283-284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, на підставі ст.22 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л.О. Татарчук