Справа №295/2747/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2020 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Панченко Г. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 , непрацюючого, за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

23.02.2020 о 13-40 ОСОБА_1 м. Житомирі по просп. Незалежності, 2, керував транспортним засобом ГАЗ 24, реєстраційний номер НОМЕР_1 , від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

З матеріалів справи вбачається, що справа не могла бути розглянута раніше тільки з процесуальних підстав, у зв`язку з неявкою в судові засідання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, який не виявляє інтересу до розгляду справи по суті.

Зокрема, ОСОБА_1 неодноразово повідомлявся судом про розгляд справи про адміністративне правопорушення, в судові засідання не з`являвся.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також в рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі, ОСОБА_1 повідомлявся належним чином про дату і час розгляду справи, будь-яких клопотань суду не подавав, суд відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП розглядає справу у його відсутність.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю доказів по справі.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №290561 від 23.02.2020 підтверджується факт вчинення правопорушення та його обставини, а саме, що у вказану дату, час і місці ОСОБА_1 керував транспортним засобом ГАЗ 24, реєстраційний номер НОМЕР_1 , маючи ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя. Він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків (а. с. 1).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в їх присутності ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест для визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Alkotest Drager або проїхати для огляду до закладу охорони здоров`я, на що останній відмовився.

З відеозапису з нагрудної камери патрульного видно, що ОСОБА_1 у присутності двох свідків відмовився пройти тест для визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Alkotest Drager або проїхати для огляду до найближчого закладу охорони здоров`я.

Частина 2 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчиненні будь-якого з порушень, передбачених частиною першою статті 130 КУпАП.

Як вбачається із постанови Житомирського районного суду Житомирської області від 18.03.2019, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 з позбавленням права керування транспортним засобом на 1 рік, ОСОБА_1 08.02.2019 о 10-50 на 26 км а/д Житомир-Чернівці керував автомобілем ВАЗ-2107, реєстраційний номер НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння.

Оскільки адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 було вчинено 08.02.2019, його дії, вчинені 23.02.2020 не підпадають під ознаки правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, виходячи із встановлених обставин, суд вважає за необхідне перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч. 2 ст. 130 КУпАП на ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Діями, що виразилися у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь вини, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Г. В. Панченко

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.