29.04.2020 Єдиний унікальний номер 205/2461/20
Єдиний унікальний номер 205/2461/20
Провадження № 3-зв/205/2/20
ПОСТАНОВА

29 квітня 2020 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі заяву судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Тауса Максима Маровича про самовідвід по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який притягається за вчинення адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Тауса М.М. перебуває справа про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

13 квітня 2020 року суддею Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Таусом М.М. по справі було заявлено самовідвід, в обґрунтування якого він посилався на те, що в провадженні судді Тауса М.М. перебуває кримінальне провадження № 0000161 за обвинуваченням ОСОБА_1 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. Таким чином, вважає, що участь судді у розгляді справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, може викликає сумнів у неупередженості та об`єктивності судді, забезпеченні справедливого і неупередженого розгляду справи. Тому вважає за доцільне заявити самовідвід від участі у розгляді даної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Матеріали заяви про відвід в провадження судді канцелярією суду було передано 28 квітня 2020 року.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а згідно з ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Аналогічне положення міститься у ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», згідно з яким кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Відповідно ст. 1 КУпАП, завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а згідно вимог ч. 2 ст. 7 провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання законності.

При цьому чинний КУпАП не містить положень щодо можливості відводу судді та передачі провадження на розгляд іншого суду.

ЄСПЛ неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності (п. 53 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України» (Yeloyev v. Ukraine), заява № 17283/02); п. 19 рішення від 18.12.2008 у справі «Новік проти України» (Novik v. Ukraine), заява № 48068/06), а КСУ у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні КСУ поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Виходячи із системного аналізу вказаного законодавства України, усталеної правової позиції ЄСПЛ, який за певних умов поширює стандарти Конвенції для кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення (рішення від 30.01.2015 у справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12; рішення від 09.06.2011 у справі «Лучанінова проти України» (Luchaninova v. Ukraine), заява № 16347/02); рішення від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine), заява № 7460/03), враховуючи принцип правової визначеності, який є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права (ст. 3 Основного Закону) та який знайшов своє закріплення у судовій практиці КСУ, ВСУ, ВС і прецедентних рішеннях ЄСПЛ, апеляційний суд приходить до переконання, що зазначена справа, належить до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення.

Відтак, на цю категорію справ поширюється гарантії ст. 6 Конвенції, що у свою чергу надає можливість застосувати аналогію права при вирішенні питання щодо направлення до іншого суду заяви про відвід судді, тобто застосувати у межах своєї компетенції до КУпАП іншої норми закону, зокрема положень КПК, які регламентують подібні відносини, заповнивши тим самим прогалину у законодавстві України про адміністративні правопорушення, що є невід`ємним правом осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності та їх захисників (правом на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції), а для суддів усіх інстанцій важливим елементом законного і справедливого правосуддя, оскільки мова не йде про норми, які встановлюють виключення або спеціальне правове регулювання.

Статтями 75, 76 КПК України визначено підстави для відводу та самовідводу судді, серед яких відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України існує така підстава для відводу (самовідводу), як наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Відповідно до ст. 80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу.

Статтею 81 КПК України, передбачено, що у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійсню судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку встановленому ч. 3 ст. 35 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1.1. Бангалорських принципів поведінки судді суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Згідно зі ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Неупередженість є необхідною умовою виконанням суддею своїх обов`язків.

У пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Такий же обов`язок на суддю покладено також ч. 1 ст. 80 КПК України.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні «Білуха проти України», в якому зазначено, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критерієм.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року, справа «Білуха проти України», вказано, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. При вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини сумніватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція відповідного судді є важливою, але не вирішальною. Головним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими. З огляду на це навіть зовнішні вияви можуть мати певне значення, або іншими словами, «правосуддя повинно не тільки здійснюватися, повинно бути також видно, що воно здійснюється». Важливим питанням є забезпечення у демократичному суспільстві довіри громадськості до суду.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що наведені обставини суддею Таусом М.М. відповідають вимогам, що дають підстави для задоволення заяви про самовідвід, тому для забезпечення умов, за яких у учасників розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та громадськості не виникали будь-які сумніви щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, заява судді про самовідвід підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 75-76, 80-82, 369, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Тауса Максима Маровича про самовідвід по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який притягається за вчинення адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, задовольнити.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, передати до канцелярії Ленінського районного суду м. Дніпропетровська для виконання вимог ст. 35 КПК України щодо автоматизованого розподілу справи для розгляду по суті.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: