"27" квітня 2020 р. Справа № 363/876/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2020 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Чірков Г.Є., розглянувши матеріали, які надійшли від Вишгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 ,

який притягається до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

15 лютого 2020 року о 06 год. 30 хв. в м. Вишгород по вул. Набережна, 4, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ днз. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, порушення мови та координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду повторно не прибув та про причини своєї неявки суд не повідомив, однак у протоколі та письмових ствердив, що напередодні купив марихуану та від проходження огляду відмовляється.

У відповідності до ст. 268 КУпАП, під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто лише у випадку, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд вважає за можливе розглянути матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за його відсутності, так, як вважає, що його повторна неявка до суду, без поважної причини є небажанням надати пояснення у суді та уникнути відповідальності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Основними доказами по справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 510307, копія постанови серія БАА № 767942, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 15.02.2020 року, письмові пояснення ОСОБА_1 від 15.02.2020 року, направлення на огляд водія до Вишгородської ЦРЛ, витяги з ІПС МВС України «Армор» та копія постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 23.01.2020 року у справі № 755/19385/19, з яких вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, при цьому підтвердив, що напередодні курив марихуану.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КупАП України передбачає в тому числі і ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, а суб`єктивна сторона правопорушення передбачає умисну форму провини.

Ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження медичного огляду є порушенням п. 2.5. Правил дорожнього руху, відповідно до яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За таких обставин, суд доходить висновку, що відомості у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху є достовірними та підтверджені зазначеними вище доказами.

Разом з тим, з матеріалів справи висновується, що 23.01.2020 року постановою Дніпровського районного суду м. Києва у справі № 755/19385/19 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні ним 07.11.2019 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

За таких підстав, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні усі ознаки складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, а його вину в тому, що він повторно протягом року відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, доведено повністю.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_1 скоїв грубе правопорушення, яке у разі не виявлення його працівниками поліції, могло потягнути за собою тяжкі наслідки.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП, пом`якшують або ж обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суд не вбачає.

Правилами дорожнього руху України встановлено, що водій, це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно витягу з ІПС МВС України «Армор» ОСОБА_1 24.06.2014 року отримав посвідчення водія серія НОМЕР_2 .

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також з метою його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, буде доречним застосувати, щодо нього стягнення у межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 відноситься до категорій осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Таким чином суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке, передбачено ч. 2 ст. 130 КУпАП.

При обранні стягнення суд ураховує конкретні обставини справи та дані про особу правопорушника.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 33, 130, 283 і 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 200 (однієї тисячі двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп. на користь держави.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Вишгородський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя