КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 359/2374/20
Провадження № 33/824/1739/2020
Головуючий в суді першої інстанції: Ткаченко Д.В.
Доповідач: Трясун Ю.Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2020 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 березня року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, -

за участю особи, яку притягнуто

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 березня 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Відповідно до постанови, 18 березня 2020 року о 14 годині 05 хвилин по вул. Київський Шлях, 35 в м. Бориспіль Київської області водій ОСОБА_1 здійснював перевезення понад 10 пасажирів одночасно в автобусі (транспортний засіб «I-VAN» держаний номерний знак НОМЕР_1 ), який виконував регулярне пасажирське перевезення на міському автобусному маршруті, чим порушив встановлені постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 16 березня 2020 р. № 215 правила щодо карантину людей.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та звільнити його від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, у зв`язку із малозначністю діяння, обмежившись усним зауваженням. Також апелянтом ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

За доводами клопотання про поновлення строку ОСОБА_1 зазначає, що повний текст постанови отримав лише 25 березня 2020 року, тому вважає, що процесуальний строк на оскарження постанови пропущений з поважних причин.

Апелянт вважає оскаржувану постанову необґрунтованою та такою, що ухвалена без урахування всіх обставин справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що постанова Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 16 березня 2020 р. № 215 набрала чинності лише 17 березня 2020 року, а тому законодавством не визначено механізму дій водія у випадку порушення обмежень пасажирами, які, знаючи про заборону, порушують її.

Також, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги його письмові пояснення з протоколу про адміністративне правопорушення, в яких він зазначив, що кількість пасажирів було перевищено лише на дві особи.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає, що воно підлягає задоволенню.

Відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, оскаржувану постанову було ухвалено 19 березня 2020 року. Разом з тим, матеріали справи не містять відомостей про направлення та отримання ОСОБА_1 копії постанови. Відтак, з урахуванням положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню, а подана ОСОБА_1 апеляційна скарга прийняттю до розгляду судом апеляційної інстанції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги.

Переглянувши справу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

За приписами ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, суддя першої інстанції, розглядаючи справу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, в повній мірі дотримався вимог закону.

Як встановлено судом першої інстанції, 18 березня 2020 року о 14 годині 05 хвилин по вул. Київський Шлях, 35 в м. Бориспіль Київської області водій ОСОБА_1 здійснював перевезення понад 10 пасажирів одночасно в автобусі (транспортний засіб «I-VAN» держаний номерний знак НОМЕР_1 ), який виконував регулярне пасажирське перевезення на міському автобусному маршруті, чим порушив встановлені постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 16 березня 2020 р. № 215 правила щодо карантину людей.

Факт порушення правил щодо карантину людей апелянтом не заперечується.

В своїх поясненнях апелянт зазначає, що порушення відбулось в перший день, коли почали діяти обмеження і пасажири ще не усвідомили необхідність обмежень, тому не відреагували на прохання водія залишити салон автобуса. Крім того, апелянт зазначає, що кількість пасажирів в автобусі було перевищено лише на дві особи.

Проте, такі доводи ОСОБА_1 є непереконливими.

Згідно з п.п. 3 п. 4 ч. 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 р. №211(в редакції, викладеній у постанові Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211» від 16 березня 2020 р. № 215), з 12 год. 00 хв. 18 березня 2020 р. до 03 квітня 2020 р. заборонено перевезення понад 10 пасажирів одночасно в автобусах, які виконують регулярні пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах в режимі маршрутного таксі.

Під час апеляційного розгляду не встановлено наявність перешкод ОСОБА_1 викликати патрульну поліцію, стосовно осіб, які порушували правила перевезення.

Так, положеннями ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Отже, не дотримавшись передбачених заборон щодо перевезення пасажирів, ОСОБА_1 порушив встановлені постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 16 березня 2020 р. № 215 правила щодо карантину людей, тобто в його діях наявний склад адміністративного правопорушення.

Досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, ґрунтується на належних і допустимих доказах.

Таким чином, ОСОБА_1 повинен був дотриматися заборону щодо обмеження кількості пасажирів, встановлену постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 16 березня 2020 р. № 215. Не виконавши це, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП, яке не є малозначним. В той час, коли урядом здійснюються заходи, спрямовані на запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, ОСОБА_1 , здійснюючи пасажирські перевезення, нехтував встановленими обмеженнями.

Положеннями ст.ст. 23, 33 КУпАП регламентовано, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Тобто застосування вимог ст.22 КУпАП до особи, на думку апеляційного суду, є правом, а не обов'язком суду.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд вважає, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і мотивованим, відтак підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 березня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун