ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2020 Справа №607/3784/20

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Грицай К.М., за участю адвоката Василишина К.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання по АДРЕСА_2

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції надійшли в суд матеріали адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №196191 від 22.02.2020року, 22.02.2020 року о 21год. 35 хв. в м. Тернополі по вул. Проектна водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21043», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора алкотест ARLМ-0400, повірка дійсна до 08.07.2020 року, або в мед. закладі КНТ «КУТОР`ТОР водій категорично відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 у судовому засіданні своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснивши суду, що 22.02.2020року, року, близько 21 год. 30 хв., він керував транспортним засобом «ВАЗ 21043», д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Проектна та їхав додому. Його зупинили працівники поліції та запропонували надати документи та відкрити багажник автомобіля. Він виконав усі вимоги працівників поліції, надав документи, відкрив багажник, проте працівники поліції відразу вказали, що в автомобілі був запах алкоголю та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння. Він відмовився на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням спеціальних технічних засобів, оскільки у той день він алкогольних напоїв не вживав та не керував транспортним засобом в стані сп`яніння. Вказав, що на місці зупинки транспортного засобу працівники поліції не пояснили, які саме ознаки алкогольного сп`яніння у нього було виявлено, не надавали йому для проходження огляду на стан сп`яніння технічний прилад, не роз`яснювали порядку такого огляду, не пропонували пройти огляд у медичному закладі. Вказує, що докази його вини відсутні, тому просить суд закрити провадження у справі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що 22.02.2020 року, близько 21 год. 30 хв. на вул. Проектна в м. Тернополі вона та інший свідок були присутні під час того, як працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, якого зупинили на що він відмовився. Вказала, що працівники поліції не пояснили, які саме ознаки алкогольного сп`яніння у нього було виявлено, не надавали йому для проходження огляду на стан сп`яніння технічний прилад, не роз`яснювали порядку такого огляду, чи пропонували пройти огляд у медичному закладі, вона не пам`ятає. Вказала, що письмові пояснення вона не писала особисто, лише підписала, оскільки було темно, не дуже уважно читала, що підписувала.

Адвокат Василишин К.В. в судовому засіданні просив справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадженням закрити у зв`язку із відсутністю доказів його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки відсутні докази, які саме ознаки алкогольного сп`яніння були виявлені у водія, крім того, порушено порядок огляду на стан сп`яніння, оскільки працівниками поліції не було запропоновано пройти огляд у медичному закладі, також, не було доведено підстав зупинки транспортного засобу, не зафіксовано факту порушення ОСОБА_1 ПДР, зокрема, увімкнення дальнього світла фар у населеному пункті. Також, матеріалами справи не підтверджено присутність свідків під час відмови від проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, крім того, відеозапис із нагрудних камер працівників поліції не збігається із номером, вказаним у протоколі та є неповним, а будь-які сумніви у доведеності вини тлумачаться на користь особи.

Частина перша статті 130 КУАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2«Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМ України від 17 грудня 2008 р. № 1103 із наступними змінами, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану,установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до п. 2, 3розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 09.11.2015 року за №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оглядом матеріалів відеофіксації з нагрудних камер працівників поліції ВО-000008, що містяться на долученому до протоколу диску встановлено, що на місці зупинки транспортного засобу інспектор поліції не вказував, які саме ознаки алкогольного сп`яніння виявлені у ОСОБА_1 . Також, встановлено, що дане відео є неповним та на ньому не зафіксовано відмови ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, тобто даний відеозапис не відображає відомостей про вчинення правопорушення, тому суд не бере даний доказ до уваги.

Згідно письмових пояснень свідка ОСОБА_3 вказано, що 22.02.2020 року о 21.40 год. він був присутній під час огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 , поліцейські запропонували водієві пройти такий огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора драгер, на що водій відмовився, також відмовився проїхати в найближчий медичний заклад для проходження огляду на стан сп`яніння, але водій відмовився.

Проте, письмовими поясненнями даного свідка не підтверджено місця зупинки транспортного засобу, підстав для проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння чи виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння. Тому, суд критично оцінює зазначені письмові пояснення ОСОБА_3 , оскільки вони є суперечливими, та не бере їх до уваги як неналежний доказ.

На підставі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про

адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції».

Згідно приписів ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Чинне законодавство пов`язує відповідальність за відмову від проходження водія від освідчення на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, встановлену ст.130 КУпАП, лише за наявності обов`язкових для цього складових правопорушення, а саме: керуванням такою особою транспортним засобом та наявності у цієї особи ознак такого сп`яніння.

Разом з тим, під час розглядусправи в судовому засіданні не було здобуто достатньо належних доказів на підтвердження факту виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, та факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП, а протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не є беззаперечним доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В силу ч. 1 ст. ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Таким чином, наявні у справі докази, які безпосередньо досліджені в судовому засіданні, не підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України та відповідно наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно із п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене вважаю, що справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід провадженням закрити відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 130, 266, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками ч. 1 ст. 130 КпАП України закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяК. М. Грицай