Справа № 304/450/20 Провадження № 3/304/187/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2020 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Чепурнов В.О., при секретарі судового засідання Гавій Л.В., з участю представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Попюка М.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , водія ПАТ «Ужгородське АТП», громадянина України, -

за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 150845 від 20 березня 2020 року ОСОБА_1 ставиться за вину те, що він 20 березня 2020 року близько 07.00 год. по вул. Ужгородській в м. Перечин Закарпатської області здійснював нерегулярні перевезення пасажирів в кількості 16 осіб на транспортному засобі марки «Neoplan», державний номерний знак НОМЕР_1 , з перевищеним встановленої кількості пасажирів, визначеної абзацом 3 підпункту 4 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року.

Зазначені дії ОСОБА_1 поліцейським СРПП №3 Перечинського ВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області сержантом поліції Плавайком В.В. кваліфіковано за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 надані: протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 150845 від 20 березня 2020 року, рапорт старшого інспектора Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області Лазар В.В., копія посвідчення водія ОСОБА_1 , копію дорожнього листа автобуса № УАТ00005511 від 20 березня 2020 року, копію паспорта №20 автобусного маршруту регулярних спеціальних перевезень приміського (міського, приміського, міжміського) від 30 листопада 2010 року, копія умов здійснення перевезень на маршруті, копія характеристики маршруту, копія розкладу руху автобусів та відеозапис.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак його представник адвокат Попюк М.І. просив закрити дану справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, посилаючись на обставини, викладені у раніше поданих письмових поясненнях до протоколу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Попюка М.І., суддя приходить до такого висновку.

Згідно зі ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, необхідними елементами адміністративного правопорушення є доведення факту протиправності дій особи та її вини.

Адміністративна відповідальність особи за ст. 44-3 КупАП передбачена за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає в порушенні встановлених правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України, іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Водночас, підставою для притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Об`єктивна сторона правопорушення це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб`єктивна сторона правопорушення це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є вина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Постанова судді, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Так, абзацом 3 підпункту 4 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (в редакції станом 20 березня 2020 року) забороняється з 12.00 год 18 березня 2020 року до 03 квітня 2020 року перевезення понад 10 пасажирів одночасно в одному транспортному засобі у міському електричному (трамвай, тролейбус) та автомобільному транспорті, що здійснює регулярні пасажирські перевезення на міських маршрутах у звичайному режимі руху.

Разом з цим, Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 року №239 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» внесено зміни в абзац 3 підпункту 4 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211, зокрема, службовими та/або орендованими автомобільними транспортними засобами підприємств, закладів та установ за умови забезпечення водіїв та пасажирів під час таких перевезень засобами індивідуального захисту в межах половини кількості місць для сидіння і виключно за маршрутами руху, погодженими з органами Національної поліції, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів.

Послуги з перевезення пасажирів автобусами можуть надаватися за видами режимів організації перевезень: регулярні, регулярні спеціальні, нерегулярні.

Перевезення пасажирів автобусами в режимі регулярних спеціальних пасажирських перевезень здійснюють автомобільні перевізники на автобусних маршрутах спеціальних перевезень на договірних умовах із замовниками транспортних послуг.

За правилами статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено основні терміни, зокрема регулярні пасажирські перевезення - перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування за умовами, визначеними паспортом маршруту, затвердженим в установленому порядку органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування або уповноваженими органами Договірних Сторін у разі міжнародних перевезень; регулярні спеціальні пасажирські перевезення - перевезення певних категорій пасажирів (працівників підприємств, школярів, студентів, туристів, екскурсантів та інших) на автобусному маршруті за умовами, визначеними паспортом маршруту, затвердженим в установленому порядку замовником транспортних послуг або уповноваженими органами Договірних Сторін у разі міжнародних перевезень; нерегулярні пасажирські перевезення - перевезення пасажирів автобусом, замовленим юридичною або фізичною особою з укладанням письмового договору на кожну послугу, в якому визначають маршрут руху, дату та час перевезень, інші умови перевезень та форму оплати послуги, або перевезення за власний кошт.

Згідно ст. 35 ЗУ «Про автомобільний транспорт» - послуги пасажирського автомобільного транспорту поділяють на послуги з перевезення пасажирів автобусами, на таксі та легковими автомобілями на замовлення.

Разом з цим, згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року (справа №1-7/99) вирішено, зокрема, положення ч. 1 ст. 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи).

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КУпАП закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів.

Здійснюючи компаративний аналіз первинної норми абзацу 3 підпункту 4 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 і зміни, внесені до такої Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 року №239 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України», суддя дійшов до висновку про пом`якшення відповідальності ОСОБА_1 , а тому вважає, що в даному випадку підлягає використанню нова редакція Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211.

З дослідженого у судовому засіданні протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 150845 від 20 березня 2020 року вбачається, що цього ж дня близько 07.00 год. по вул. Ужгородській в м. Перечин Закарпатської області здійснював нерегулярні перевезення пасажирів в кількості 16 осіб на транспортному засобі марки «Neoplan», державний номерний знак НОМЕР_1 , з перевищеним встановленої кількості пасажирів, визначеної абзацом 3 підпункту 4 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року (а. с. 2).

В той же час, відповідно до абзацу 5 підпункту 4 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 р. № 239), в одному транспортному засобі та автобусах, які виконують регулярні пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, кількості пасажирів, яка одночасно не перевищує половини кількості місць для сидіння, передбачених технічною характеристикою транспортного засобу та визначених у реєстраційних документах, за умови перевезення людей у засобах індивідуального захисту, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів.

Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на транспортний засіб «Neoplan», державний номерний знак НОМЕР_1 , в розділі особливі відмітки зазначено, що даний автобус має 51 сидячих місць з місцем водія (а. с. 3).

Отже, з урахуванням вищевикладеного, суддя вважає, що ОСОБА_1 20 березня 2020 року близько 07.00 год по вул. Ужгородській у м. Перечин здійснюючи перевезення 16 пасажирів на транспортному засобі Neoplan», державний номерний знак НОМЕР_1 , не перевищив на перевезення кількості пасажирів, встановленої абзацом 3 підпункту 4 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211.

Крім цього, відповідно до пункту 13 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.1997 р. № 176 (зі змінами і доповненнями) перевезення пасажирів автобусами залежно від режиму їх організації можуть бути регулярними, регулярними спеціальними та нерегулярними.

Згідно п. п. 45, 46 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.1997 р. № 176, регулярні спеціальні перевезення організовуються для перевезення працівників підприємств, установ та організацій, учнів, студентів та інших організованих груп пасажирів. Регулярні спеціальні перевезення здійснюються на підставі договору, згідно з яким автомобільний перевізник надає підприємству, установі та організації, яка виступає замовником послуг, послуги з перевезення організованої групи пасажирів за певним маршрутом і визначеним розкладом руху, протягом передбаченого договором строку.

Із наданої представником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокатом Попюком М.І. копії договору «Про надання транспортних послуг» від 02 серпня 2010 року вбачається, що у п. 1.1 такого замовник поручає, а Виконавець здійснює транспортні перевезення працівників Замовника за маршрутами згідно замовлень (надалі «Послуги»), які можуть змінюватися на підставі замовлень Замовника (а. с. 33-35).

Таким чином, під час дії карантину, встановленого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 р. № 239), допускається перевезення пасажирів працівників підприємства, установи, організації за спеціальними регулярними перевезеннями, організованими відповідно до пунктів 13, 45-50 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.1997 р. № 176 (зі змінами і доповненнями). Аналогічний висновок встановлений роз`ясненням КМ України від 19.03.2020 року щодо здійснення регулярних спеціальних перевезень в умовах карантину.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом ст. 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При цьому суддя враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom, заява № 25) від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» (Korobov v. Ukraine, заява № 39598/03) від 21 жовтня 2011 року Європейським судом з прав людини зазначено, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 здійснював перевезення пасажирів не порушуючи вимоги Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 зі змінами та доповненнями, а відтак провадження по даній справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Згідно з п. 1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтею 62 Конституції України, статтями 7, 9, 245, 247, 251, 253, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення № 304/450/20 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:Чепурнов В. О.