Справа 573/642/20
Номер провадження 3/573/298/20
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 квітня 2020 року м. Білопілля

Суддя Білопільського районного суду Сумської області Черкашина М.С., розглянувши матеріали, які надійшли із Білопільського ВП ГУНП України в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, РНОКПП: НОМЕР_1

за ч. 1 ст. 130, ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

14 квітня 2020 року до Білопільського районного суду надійшли протоколи: серії ОБ № 145005 від 12 квітня 2020 року, серії ОБ № 025392 від 12 квітня 2020 року, серії ОБ №025393 від 12 квітня 2020 про адміністративне правопорушення, складені відносно ОСОБА_1 за вчинення останнім адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП.

Зі змісту протоколу серії ОБ № 145005 вбачається, що 12 квітня 2020 року о 11:00 год. по вул. Заводській в смт. Миколаївка Білопільського району Сумської області, гр. ОСОБА_1 керував автомобілем марки DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_2 із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, млява мова. Від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння ухилився шляхом відмови у присутності двох свідків. При цьому скоїв ДТП та зник з місця події.

Своїми вищевказаними протиправними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, адміністративна відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Крім того, зі змісту протоколу серії ОБ № 025392 вбачається, що 12 квітня 2020 року о 11:00 год. гр. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_2 , виїжджаючи на головну дорогу, при повороті ліворуч допустив порушення вимог дорожнього знаку 2.1, а саме: уступити дорогу, не надав переваги в русі та допустив зіткнення з автомобілем DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався зліва, чим порушив п. 16.6 ПДР. Автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 124 КУпАП тобто порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Також, із протоколу серії ОБ №025393 вбачається, що 12 квітня 2020 року о 11:00 год. по вул. Заводській в смт. Миколаївка Білопільського району Сумської області, гр. ОСОБА_1 керував автомобілем марки DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_2 , не виконавши вимоги дорожнього знаку 2.1 «надати дорогу», здійснив зіткнення з автомобілем DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_3 , завдавши останньому механічних пошкоджень, залишив місце ДТП поїхавши в невідомому напрямку на своєму автомобілі.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 122-4 КУпАП, тобто залишення місця дорожньо-транспортної пригоди.

За приписами ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Постановою Білопільського районного суду від 29 квітня 2020 року адміністративні матеріали: №573/642/20 (провадження №3/573/298/20), № 573/643/20 (провадження №3/573/299/20) та №573/644/20 (провадження №3/573/300/20) відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130, ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП об`єднані в одне провадження, присвоївши об`єднаній адміністративній справі єдиний номер №573/642/20 (провадження №3/573/298/20).

В суді ОСОБА_1 винним себе визнав, викладені у протоколах обставини підтвердив повністю.

Крім того, з інформаційної довідки відділу ЦНАП Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований за вказаною у протоколі адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 28).

Враховуючи вище викладене, судом встановлено, що при складанні протоколу було встановлено зареєстроване місце проживання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із Законом.

На підставі положень ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення саме на посадову особу, яка його складає, покладається обов`язок надання суду доказів на підтвердження того правопорушення, яке зазначається у протоколі про адміністративне правопорушення.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з вимогами п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В своєму рішенні від 29.06.2007 по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортним засобом є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що призвели до пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як вбачається із змісту диспозиції ст. 124 КУпАП, об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого даною нормою, характеризується наступними елементами: діянням тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, яке може бути виражене як у дії так і в бездіяльності; наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна; а також причинним зв`язком між наведеними діянням та наслідками.

Згідно з вимогами п. 16.6 Правил дорожнього руху повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Крім того, диспозицією ст. 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до вимог пп. «а» п. 2.10 ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень також підтверджується дослідженими судом письмовими матеріалами справи, зокрема протоколами серії ОБ № 145005 від 12 квітня 2020 року, серії ОБ № 025392 від 12 квітня 2020 року, серії ОБ №025393 від 12 квітня 2020 про адміністративне правопорушення, складеними відносно ОСОБА_1 за вчинення останнім адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП, які за своїм змістом відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, рапортом, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, письмовими поясненнями свідків та свідоцтвом про реєстрацію т/з, технічним паспортом т/з, фотокопіями, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події, протоколом огляду і перевірки технічного стану транспортного засобу.

Всі зазначені докази не викликають сумнівів у їх достовірності та допустимості.

Згідно довідки Білопільського ВП ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП не притягувався, має посвідчення водія серії НОМЕР_4 від 17.05.2007.

Відповідно до пункту 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від №18 від 19 грудня 2008 року) «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КУпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає.

Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП, знайшла своє підтвердження в суді.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії; водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Таким чином, особа, яка вчинила правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, керуючи транспортним засобом, має посвідчення водія відповідної категорії, є водієм у розумінні ПДР та положень ст. 130 КУпАП, а тому підлягає адміністративному стягненню у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

При визначенні виду та міри стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, на підставі ст. ст. 33, 36 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, який становить значну суспільну небезпеку в сфері безпеки дорожнього руху, ступінь вини та особу ОСОБА_1 приходжу до висновку, що стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, є таким, що буде сприяти запобіганню вчиненню останнім нових правопорушень.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 124 та ст. 122-4, ст. ст. 33, 36, 40-1, 294 КУпАП, п.п. 1.10, 16.6, 2.5, 2.10 ПДР, суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП, і застосувати до нього адміністративне стягнення на підставі ст. 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з наступного дня після набрання рішенням законної сили, а в разі, якщо судове рішення підлягає негайному виконанню з наступного дня після його постановлення.

Суддя