Справа № 206/1292/20
Провадження № 3/206/679/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

23.04.2020року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Малихіної В.В.,

при секретарі Тєрьошині О.О.,

за участі особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

потерпілої

(за матеріалом за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП) Кашпур М.В.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ст. 173 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До суду на розгляд одночасно надійшли дві справи про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2, ст. 173 КУпАП, які відповідно до положень ст. 36 КУпАП підлягають об`єднанню.

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 172652 від 23.03.2020 року, ОСОБА_2 23.03.2020 року о 21:20 год. за місцем свого проживання, а саме в б. 16, АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчиняв відносно своєї племінниці ОСОБА_3 домашнє насильство в сім`ї, а саме погрожував фізичною розправою, нецензурно висловлювався стосовно неї та її сім`ї, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю, також від 23.03.2020 року з 16:08 год. на дану особу було складено терміновий заборонний припис, заборона у будь-який спосіб контанктувати з постраждалою строком на 7 діб, серія НОМЕР_1 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 520194 від 23.03.2020 року, ОСОБА_1 23.03.2020 року близько 19:35 год. перебував у під`їзді АДРЕСА_3 АДРЕСА_4 , в стані алкогольного сп`яніння, висловлювався нецензурною лайкою на адресу своєї доньки ОСОБА_4 , при цьому голосно стукав у двері квартир, чим порушував своїми діями громадський порядок і спокій громадян, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

ОСОБА_2 в судовому засіданні показав, що 23.03.2020 року повернувся з роботи додому, там не було що їсти, виникла обопільна сварка, при цьому не погрожував та не висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_3 , вона його виганяла з квартири, тому він стукав до своєї власної квартири, просив справу стосовно нього закрити.

ОСОБА_3 в судовому засіданні, суду показала, що ОСОБА_1 є її дядьком, вона з дитиною зареєстрована у його квартирі, при цьому в квартирі також проживає її співмешканець, дядько зловживає спиртними напоями, 23.03.2020 року дійсно не було їжі і її співмешканець пішов за покупками, а між нею та дядьком сталась обопільна сварка.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вважаю, що провадження у справі необхідно закрити, з огляду на наступне.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь .

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоровю особи.

Втім, наведені в протоколі серії АА № 172652 від 23.03.2020 року обставини правопорушення та надані пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в ході судового розгляду щодо обставини подій 23.03.2020 року, у розумінні положень вищезазначеного закону, не є психологічним насильством, вчиненим відносно ОСОБА_3 , а свідчить про наявність обопільної сварки між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

При цьому, вважаю, що факт обопільної сварки не може вказувати на наявність факту домашнього психологічного насильства.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку із чим справа підлягає закриттю.

Стосовно протоколу серії ГП № 520194 від 23.03.2020 року, суд зазначає наступне, так, статтею 173 КУпАП визначено, що дрібним хуліганством є нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Отже, якщо діями ОСОБА_2 було порушено громадський порядок і спокій громадян, то у протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, працівником поліції необхідно зазначати свідків порушення громадського порядку і спокою громадян та потерпілих, а також докази вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Із протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 173 КУпАП вбачається, що працівником поліції, який склав даний протокол не зазначено свідків порушення громадського порядку і спокою громадян, які б могли підтвердити чи спростувати обставини, зазначені в протоколі та потерпілих, відсутні будь-які дані, які б вказували на порушення ОСОБА_2 громадського порядку.

Тому, наявний в матеріалах справи зазначений протокол не є підтверджуючим доказом скоєння даного адміністративного правопорушення, оскільки не відповідає дійсним обставинам справи, складений всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, зокрема, не розкрито суть адміністративного правопорушення, без зазначення свідків та потерпілих, без зазначення будь-яких даних, які б вказували на ознаки вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Жодних фото та відеоматеріалів состовно подій зазначених у протоколі до суду не надано.

За таких обставин, встановлюючи, у відповідності до ст. 251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що докази вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, у справі відсутні.

Таким чином, факт вчинення правопорушення ОСОБА_2 , відповідальність за яке передбачена ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, тому відповідно до змісту ст. 247 п. 1 КУпАП, провадження в даній справі необхідно закрити.

Керуючись ст. ст. 9, 173-2 ч. 1, 247, 277, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати справи № 206/1292/20 (провадження № 3/206/679/20) та № 206/1293/20 (провадження № 3/206/680/20), в одне провадження та присвоїти справі № 206/1292/20.

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-2 та ст. 173 КодексуУкраїни про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.В. Малихіна