Справа № 697/562/20
Провадження № 3/697/249/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.04.2020 Суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Льон О.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Канівського ВП Золотоніського ВП ГУ НП України в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої продавцем в магазині «Природа»,

за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ГР №258103 від 20.03.2020 ОСОБА_1 20.03.2020 о 12 год. 30 хв. по вул. Шевченка, 47 в м.Каневі, Черкаської області, в магазині «Природа», здійснювала торгівлю товаром, чим порушила постанову КМУ №211 від 11.03.2020 та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КпАП України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та показала, що вона працює продавцем у зоомагазині «Природа», власником якого є ФОП « ОСОБА_2 » , підтверджує, що 20.03.2020 о 12 год. 30 хв. здійснювала торгівлю товаром, тобто виконувала свої обов`язки, крім того зазначила, що дозвіл на торгівлю їм надано згідно рішення виконавчого коміту Канівської міської ради, а тому вважає, що у її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, просить закрити провадження.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні надала суду пояснення про те, що вона зареєстрована як фізична особа - підприємець та здійснює підприємницьку діяльність з продажу кормів, засобів гігієни та аксесуарів для тварин в АДРЕСА_2 47 зоомагазин «Природа» до 20.03.2020 дотримувалася умови карантину. Дізнавшись про рішення виконавчого комітету Канівської міської ради від 16.03.2020 , яким «Допускається робота аптек, автозаправних станцій та магазинів, які здійснюють реалізацію продуктів харчування для людей та тварин (всі продуктові та зоомагазини) та магазинів, які здійснюють реалізацію побутової хімії за умови дотримання дистанції між людьми 1,5-2м, одночасного перебування в приміщенні не більше 10 осіб включно з персоналом та перебування продавців у засобах індивідуального захисту (захисна маска та рукавички)» - 20.03.2020 її найманий робітник продавець ОСОБА_1 здійснювала торгівлю у вказаному зоомагазині, при цьому під час робочого дня використовувала захисну маску та рукавички. Близько 12-00 год до павільйону зайшли працівники поліції і повідомили, що вони не мають права провадити роздрібну торгівлю і склали протоколи про адміністративне правопорушення. На її пояснення, що має право на торгівлю відповідно до зазначених вище нормативних актів та документів, але готова припинити та зачинити магазин, якщо є дійсна необхідність не відреагували. Враховуючи викладене вважає, що вони не порушували чинного законодавства.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Згідно зіст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, зокрема, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та засобів, що мають функції відеозапису, тощо.

Відповідно до ст.ст 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 на всій території України введено карантин під час якого, зокрема, заборонено роботу торгівельних установ за виключенням тих, що є життєво необхідними (продуктові магазини, аптеки тощо).

З метою спонукання громадян та суб`єктів господарювання дотримуватись таких вимог законодавцем до Кодексу України про адміністративні правопорушення внесено зміни, а саме останній доповненост. 44-3, яка передбачає відповідальність за Порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Таким чином, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АРП18№ 258928 ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.44-3 КУпАП, а саме: порушення правил щодо карантину людей, санітарно - гігієнічних, санітарно - протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

У протоколі про адміністративне правопорушення, що надійшов до суду, взагалі не викладено суть правопорушення у відповідності до диспозиції ст.44-3 КУпАП, яка чітко визначає, що повинно бути встановлено порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Тобто, норми статті 44-3 КУпАП відсилають до інших законодавчих чи нормативних актів, або ж рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Відповідно, у протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути зазначено, які конкретно правила щодо карантину людей, санітарно-гігієнічні, санітарно-протиепідемічні правила і норми, передбачені Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішення органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, в даному випадку повинні були бути застосовані (з викладенням їх змісту), і які положення таких правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, були порушені. У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено лише посилання на постанову Кабінету Міністрів України від 11.03.2020.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 притягується до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП, тобто за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211, зі змінами, внесеними постановою КМУ від 16.03.2020 № 215.

Аналізуючи положення постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211, зі змінами, внесеними постановою КМУ від 16.03.2020 №215, суд відзначає, що пп.2 п.3 вказаної постанови встановлено заборону роботи суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів.

Суд звертає увагу, що ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання, а є лише найманим працівником.

У даній ситуації вимагається доведення того, що ОСОБА_1 порушила правила карантину, на підтвердження чого, суду було надано протокол про адміністративне правопорушення, відео- та фотоматеріали до нього.

У судовому засіданні було досліджено Протокол №6 від 16.03.2020 засідання Комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій виконавчого комітету Канівської міської ради «Про заходи щодо запобігання поширення на території Канівської ОТГ захворювань на короновірус COVID-19 , згідно якого: «допускається робота аптек, автозаправних станцій та магазинів, які здійснюють реалізацію продуктів харчування для людей та тварин (всі продуктові та зоомагазини) та магазинів, які здійснюють реалізацію побутової хімії за умови дотримання дистанції між людьми 1,5-2м, одночасного перебування в приміщенні не більше 10 осіб включно з персоналом та перебування продавців у засобах індивідуального захисту (захисна маска та рукавички)»

Переглядом у судовому засіданні диску CD-RW із записом обставин правопорушення, наданого працівниками поліції, вбачається, що зоомагазин "Природа", розташований по АДРЕСА_2 , 20.03.2020 не припинив роботу, продавець ОСОБА_1 здійснювала реалізацію продуктів харчування для тварин з дотримання заходів з безпеки та забезпечення засобами індивідуального захисту, використовувала захисну маску та рукавички, в магазині також наявні дизинфікуючі засоби для покупців, покупці дотримувалися дистанції.

Враховуючи викладене, суддя вважає, що в матеріалах справи не знайшлося підтвердження того, що ОСОБА_1 порушила правила карантину, оскільки 20.03.2020 року близько 12.00 год. в м.Каневі Черкаської області в зоомагазині «Природа» здійснювала реалізацію продуктів харчування для тварин під час якої перебувала у засобах індивідуального захисту (захисна маска та рукавички)».

Так, протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Наведені факти у відповідності достатті 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони дають змогу судді оцінити дії останньої, як такі, що не містять склад адміністративного правопорушення передбаченого статті 44-3КпАП України.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.1, 2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245).

Діяння тільки тоді визнається адміністративним правопорушенням, коли воно містить всі ознаки його складу, відсутність хоча б однієї з них означає відсутність складу взагалі.

Об`єктивною складовою адміністративного правопорушення передбаченого ст.44-3 КУпАП є саме: порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України«Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Оскільки в ході судового розгляду суду не надано достатніх та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 вищевказаних порушень, а тому відсутня складова вищезазначеного правопорушення.

Згідно з п.1ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суддя вважає, що відсутні докази на підтвердження складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст..44-3 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст..ст.44-3, 247, 254, 256, 279, 283 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КпАП України - закрити за відсутністю в її діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Канівський міськрайонний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Канівського

міськрайонного суду підпис О. М. Льон