СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/6492/20
пр. № 3/759/2946/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2020 року м. Київ

суддя Святошинського районного суду м. Києва Косик Л.Г., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 11.04.2020 року о 02 год. 10 хв., керував автомобілем «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують світло, тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовилась в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, не визнав, зокрема пояснив, що 11.04.2020 року приїхав на автомобілі «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , до свого будинку, зупинився та шукав в автомобілі свій мобільний телефон. В цей час під`їхали працівники поліції та почали проводити обшук в автомобілі. Від проходження огляду на стан сп`яніння не відмовлявся.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що 11.04.2020 року, її чоловік ОСОБА_1 під`їхав до будинку, де вони проживають, припаркував автомобіль та щось шукав всередині нього. В цей час до нього під`їхали поліцейські та почали виписувати протокол.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні даного адміністративного правопорушення, його вина підтверджується наступними доказами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 200226 від 11.04.2020 року ОСОБА_1 , 11.04.2020 року о 02 год. 10 хв. керувала автомобілем «Daewoo Lannos», державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. Однак ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вони були присутніми 11.04.2020 року о 02 годині 30 хвилин при відмові ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Дані відеозаписів з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, повністю підтверджують обставини, викладені у протоколі.

Дані докази узгоджуються між собою, є логічними, послідовними, а тому суддя визнає їх належними, допустимими, достатніми та кладе в основу даної постанови.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положення ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачають відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність за вказаною статтею настає не лише за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного огляду. Тобто, факт відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння вже сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він автомобілем не керував не знайшло свого підтвердження в ході розгляду даної справи, натомість повністю спростовується відеозаписом даної події, згідно якого ОСОБА_1 не заперечував, що він керував автомобілем. Суд не бере до уваги показання свідка ОСОБА_2 , оскільки вони нічого не доводять, та нічого не спростовують, крім того ОСОБА_1 є її чоловіком.

Оцінивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності та всі встановлені обставини, що мають значення для вирішення справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно.

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, яке є умисним, грубим і суспільно небезпечним, особу правопорушника, суддя вважає за необхідне ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення в межах ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, 252, 283-285, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її ухвалення до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя: Л.Г. Косик