Справа № 583/1133/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2020 року м. Охтирка Сумська область

Суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Ярошенко Т.О., з участю секретаря судового засідання Алєксєєнко І. В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, розглянувши матеріали, які надійшли від Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, протокол серія ДПР18 №236352 від 20.03.2020 року, РНОКПП НОМЕР_1

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП в тім, що ОСОБА_1 20.03.2020 року о 23 годині 43 хвилин в с. Комиші по вул. Жовтневій, Охтирського району, Сумської області, керував транспортним засобом ЗАЗ Део державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей) від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора 6820, а також в медичному закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що 20 березня 2020 року близько 23 години 45 хвилин він керував автомобілем ЗАЗ Део державний номерний знак НОМЕР_2 . В автомобілі перебував окрім нього його товариш ОСОБА_2 та неповнолітній син товариша. Вони їхали додому по ґрунтовій дорозі в полі, а не по АДРЕСА_2 . Жовтнева АДРЕСА_3 с. Комиші, Охтирського району, Сумської АДРЕСА_4 , як зазначено в протоколі. На зустріч їм рухався службовий автомобіль працівників поліції, їх автомобіль зупинили. Інспектор поліції запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, однак на місці зупинки транспортного засобу газоаналізатора Драгер у інспектора поліції не було, йому його не пред`являли. Свідків, вказаних у протоколі не було, а були лише його знайомий ОСОБА_2 та його неповнолітній син.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що 20 березня 2020 року він разом з ОСОБА_1 та своїм сином відпочивали на природі, а коли їхали додому полем по ґрунтовій дорозі за с. Комиші, Охтирського району, Сумської області, на території дільниці №1 їх зупинили працівники поліції. За кермом автомобіля перебував ОСОБА_1 , інспектор поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, але при цьому газоаналізатор Драгер йому не надали, свідки, які вказані в протоколі не були присутні при цьому, людей там інших в полі взагалі не було, а був лише він та його неповнолітній син. Інспектори поліції склали протокол та поїхали.

Суд проаналізував матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 , дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що провадження в справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Так, до протоколу про адміністративне правопорушення додано письмове пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з яких вбачається, що 20.03.2020 року в АДРЕСА_5 в їх присутності було запропоновано ОСОБА_1 , який проживає по АДРЕСА_1 пройти огляд на місці з використанням газоаналізатора 6820 (Драгер) та пройти медичний огляд на стан сп`яніння в Охтирській ЦРЛ, він відмовився в присутності двох свідків (а. с. 2-3).

Однак вказані пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд вважає неналежними та недопустимими доказами, так як складені вони ідентичним почерком, шляхом заповнення надрукованого бланку однакового змісту інспектором поліції, який склав протокол, тому такі пояснення викликають у суду сумніви, так як вони не узгоджуються з іншими доказами по справі, зокрема поясненнями свідка ОСОБА_2 та самого ОСОБА_1 .

Крім того, вказані свідки судом викликалися в судове засідання, вони отримали судові повістки, що підтверджується поштовими повідомленнями, які маються в матеріалах справи (а. с. 19-20), однак в судове засідання не з`явились, свої покази не підтвердили.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 рухався на автомобілі грунтовою дорогою в полі, був зупинений за селом в полі на ґрунтовій дорозі за територією дільниці №1, а не в с. Комиші по вул. Жовтнева, Охтирського району, Сумської області, як вказано в протоколі про адміністративне правопорушення, інспектором поліції газоаналізатор Драгер ОСОБА_1 не надавався, крім ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та його 16-річного сина в полі нікого не було, свідків не було запрошено, лише інспектором складено протокол на водія, який не був відсторонений від керма. Аналогічні покази в судовому засіданні надав ОСОБА_1 .

Пояснення ОСОБА_1 написані ним в протоколі про адміністративне правопорушення про те, що він відмовляється від проходження медичного огляду на стан сп`яніння та продування газоаналізатора Драгер, суд оцінює критично та не може прийняти їх до уваги, так як вказані пояснення не узгоджуються з іншими доказами та були написані ОСОБА_1 у зв`язку з його юридичною необізнаністю.

Додані до протоколу докази не підтверджують вину ОСОБА_1 за викладених у протоколі обставин та не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 ЗУ «Про міжнародні договори України» та ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика ЄСПЛ є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права. Провадження в справах здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 2 ст. 7 КУпАП), а завданнями провадження є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Доказами в справі є бубь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП), а згідно ст. 252 цього Кодексу суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, не вбачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам, однак, зазначені докази не підтверджують винуватість ОСОБА_1 .

Виходячи зі змісту ст.ст. 7, 254, 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Положеннями ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, чи передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп`яніння, а так само ухилення осіб, які керують транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Під всебічним, повним та об`єктивним з`ясуванням всіх обставин справи необхідно розуміти максимально повне дослідження події, яка відбулась, шляхом відібрання пояснень у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, залучення свідків та вчинення інших необхідних процесуальних дій.

Відповідно до ст.280 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», роз`яснено судам, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з ч.ч.2, 3, 6 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння передбачена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (далі - Порядок), та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція), яка розроблена з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров`я, в тому числі на виконання вказаного раніше Порядку.

Згідно з п.5 Порядку результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

При цьому, з матеріалів справи неможливо зробити висновок про те, чи пропонувалося ОСОБА_1 пройти огляд на місці за допомогою приладу "Drager".

Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Вказана практика Європейського суду з прав людини в повній мірі відповідає Конституції України, статтею 62 якої визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Для всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи та перевірки доводів ОСОБА_1 судом викликався інспектор сектору реагування патрульної поліції №2 Охтирського відділу поліції Головного правління Національної поліції в Сумській області Тимошенко М. В. (а. с.18), який складав протокол про адміністративне правопорушення, однак він в судове засідання не з`явився.

Як зазначив Європейський Суд у рішенні «Карелін проти Росії», існує тісний зв`язок між різними гарантіями і процесуальними обов`язками за статтею 6 Конвенції та у спосіб, яким вони об`єднуються, щоб доповнювати один одного в рамках конкретної справи з метою забезпечення принципу справедливості, що є основоположним принципом. Таким чином, можна припустити, що відсутність органу обвинувальної влади і, отже, його неучасть у засіданнях судів може мати наслідки щодо того, яким чином звинувачення і докази подаються і відстоюються в суді, і навпаки.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність достатніх і належних доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції. Таку позицію висловив Європейський суд з прав людини в рішенні по справі Надточій проти України від 15 травня 2008 року.

Як передбачено ч.2, п. «а» ч. 3 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку; кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

При цьому, особі повинно бути забезпечено реалізацію її права на захист, яке полягає у наданні їй можливості надавати усні або письмові пояснення з приводу пред`явленого їй обвинувачення, збирати і подавати докази, брати особисту участь у провадженні, користуватись правовою допомогою захисника, реалізовувати інші процесуальні права, передбачені, зокрема КУпАП.

За таких обставин, відповідно до чинного законодавства України всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 тлумачаться на його користь.

Вирішуючи справу в межах складеного протоколу у відповідності до положень ст.ст.254, 279 КУпАП, враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про відсутність достатніх і належних доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене, провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, ст.9, п.1 ч.1 ст.247, ст.283 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу і події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: Т.О. Ярошенко