Справа № 487/67/20
Провадження № 3/487/357/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря Колісниченко В.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

06.11.2019 р. відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 285468, в якому зазначено: 06.11.2019 року 18 год. 10 хв. в м. Миколаїв, Заводський район, вул. 1 Ялтинська, 48, водій ОСОБА_1 керував т/з SABUR SB 50Q-18 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, млява мова), та в присутності двох свідків водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До судового засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зі змісту ст. 251 КУпАП вбачається, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

За змістом ст.252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи непростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

При цьому, відповідно до вимог ч.2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Складаючи протокол про адміністративне правопорушення, працівниками поліції зазначено документ, за яким встановлено особу база ІПНП.

Так, у ст. 13 ЗУ «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» визначено перелік документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України.

Вказаною нормою не передбачено встановлення особи згідно ІПНП.

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису убачається, що поліцейськими встановлювалася особа ОСОБА_1 зі слів останнього за відсутності будь-яких документів, що б посвідчували особу останнього.

Таким чином, в порушення вимог КУпАП, які регулюють порядок складання протоколу про адміністративне правопорушення, уповноважена посадова особа під час складання протоколу не дотрималась вимог закону, оскільки в протоколі фактично не встановлено особу, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Враховуючи правове значення протоколу про адміністративне правопорушення, який не тільки визначає суть адміністративного правопорушення, поставленого особі у провину, а також є доказом у справі про адміністративне правопорушення, протокол у такому вигляді не може вважатись допустимим доказом по справі, а відповідно не може бути предметом судового розгляду.

Таким чином, з досліджених в судовому засіданні доказів не встановлено обставин які б свідчили, що саме ОСОБА_1 є суб`єктом зазначеного в протоколі правопорушення, що свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення.

При цьому суд враховує, що відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно п.1 ч. ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінюючи надані докази в сукупності, враховуючи положення ст. 62 Конституції України, суд приходить до переконання про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим, провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її винесення та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду в порядку передбаченому ст. 294 КУпАП.

Суддя: З.М. Сухаревич