Справа № 151/11/20
Провадження № 33/801/210/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Моцний В. С.
Доповідач: Сало Т. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чечельницького районного суду Вінницької області від 18 лютого 2020 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Чечельницького районного суду Вінницької області від 18 лютого 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 до державного бюджету судовий збір в сумі 420 грн 40 коп.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративну справу закрити за відсутністю події адміністративного правопорушення.

Скарга мотивована тим, що у суду першої інстанції не було підстав для притягнення його до відповідальності; акт огляду він не підписував, що не дає підстави вважати, що він був згідний з результатом проведеного огляду, а також не підписував роздруківку приладу «Драгер» та протокол про адміністративне правопорушення; йому не було роз`яснено права, визначені Конституцією України і КУпАП; пояснення інспектора поліції не містять даних, що він погоджувався з результатами огляду, проведено на місці зупинки, а інших доказів, які б підтверджували факт його згоди з результатами огляду не має; огляд на стан сп`яніння проводився у відсутність двох свідків; підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення за порушення п. 2.9а є лише у випадку фіксації стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

У судове засідання, призначене на 08.05.2020 ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. 08.05.2020 на електронну адресу суду від захисника ОСОБА_1 - адвоката Страшок О.В. надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводити за його відсутності та відсутності апелянта ОСОБА_1 , апеляційну скаргу підтримують в повному обсязі.

Оскільки відповідно до ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, беручи до уваги клопотання апелянта про розгляд справи у його відсутність та відсутність захисника, апеляційний суд прийшов до висновку, що неявка апелянта та його захисника не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 092923 від 04.01.2020, складеного начальником СРПП №2 Чечельницького ВП старим лейтенантом поліції Шарапанівським М.М . 04.01.2020, 03.01.2020 о 22 год. 40 хв. в смт Чечельник по вул. Святомихайлівській водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», результат 1,64 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.3).

У підпункті а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України зазначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність, в тому числі, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу без участі свідків.

Так, у ст. 266 КУпАП зазначено, що огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Аналогічна вимога щодо наявності двох свідків під час проведення поліцейським огляду водія на стан алкогольного сп`яніння міститься і в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/2758.

Зокрема, в п. 6 розділу ІІ вказаної Інструкції зазначено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

У даному випадку працівниками поліції за результатами проведеного огляду та установлення у ОСОБА_1 стану сп`яніння складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У вказаному протоколі графа «свідки» не заповнена, тобто протокол складено у відсутність свідків, що є порушенням вимог закону.

Суд першої інстанції, визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП взяв до уваги письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких він зазначає, що він погоджувався на проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та визнав свою вину.

Однак, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , стверджує про те, що такі пояснення були написані ним на наступний день у відділі поліції, а зміст пояснень йому диктували працівники поліції.

До цього ж, в протоколі про адміністративне правопорушення графа «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 не заповнена, що свідчить про те, що такі пояснення одразу на місці після проведеного огляду на стан сп`яніння він не писав. Проаналізувавши зміст пояснення, написаного від імені ОСОБА_1 , а саме характер їх викладу, вбачається, що такі пояснення були надиктовані, що є неприпустимим і вони не свідчать про їх правдивість та щирість. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 стверджує, що він не погоджувався з результатами огляду, проведеного на місці зупинки транспортного засобу, а працівниками поліції йому не пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Виходячи з положень ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що з невстановлених судом причин, працівники поліції не виконали свої професійні обов`язки, передбачені законом.

Враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог закону, тому він не може вважатися допустимим доказом і бути покладеним в основу доведеності вини ОСОБА_1 .

Тому доводи апеляційної скарги в цій частині заслуговують на увагу.

Згідно з вимогами п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення у справах, підвідомчих суду, може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено 04.01.2020.

Отже, строк притягнення до адміністративної відповідальності - 04.04.2020.

З урахуванням того, що закінчився визначений ст. 38 КУпАП строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості досліджувати інші докази та встановлювати обставини справи, а також виявляти причини та умови, що сприяли вчиненню адміністративного правопорушення.

Приписи ст. 247 КУпАП є імперативними і чітко вказують, що суд повинен лише закрити справу і не вирішувати жодних інших питань.

Таким чином, постанова Чечельницького районного суду Вінницької області від 18 лютого 2020 року підлягає скасуванню із ухваленням нової постанови про закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Чечельницього районного суду Вінницької області від 18 лютого 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало