Справа № 344/143/20
Провадження № 33/4808/180/20
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Болюк І. І.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та її захисника адвоката Поглат О.І.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 березня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючу заступником директора ТОВ Підприємство Канва,яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.4 ст.121 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення:

- за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік;

- за ч.4 ст.121 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами на шість місяців.

На підставі ст.36 КУпАП призначено остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420 грн. 40 коп. судового збору.

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 01.01.2020 року о 04 год. 10 хв., в м.Івано-Франківську по вул.Незалежності, 95, керувала транспортним засобом CHEVROLET Lacetti NF 193, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Drager в присутності двох свідків. Результат огляду 1,16 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 02.01.2020 року о 00 год. 37 хв. в м.Івано-Франківську, по вул.Сімкайла, керувала транспортним засобом CHEVROLET Lacetti NF 193, д.н.з. НОМЕР_1 з технічною несправністю, а саме, в темну пору доби не працювали задні габаритні ліхтарі, повторно протягом року, чим порушила вимоги п.31.6 б Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.121 КУпАП.

На вказану постанову суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, оскільки суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та встановленим обставинам, внаслідок чого прийшов до безпідставного висновку про доведеність її вини у вчиненні адміністративних правопорушень.

Стосовно обвинувачення у вчиненні правопорушення передбаченого ч..1 ст.130 КУпАП вказує на те, що суд першої інстанції не врахував, що огляд на стан алкогольного сп`яніння відбувся за допомогою несертифікованого приладу, використання якого є недопустимим і у матеріалах справи відсутні сертифікати про відповідність приладу, за допомогою якого відбувся огляд на стан сп`яніння та мундштука.

Вказує, що працівниками поліції не надані до матеріалів справи свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, сертифікат відповідності технічного засобу, дані про можливість використання цього технічного засобу з погодженням МОЗ та Держспоживстандарту, відомості про сервіс, градуювання.

Крім того, огляд на стан алкогольного сп`яніння відбувся з порушенням процедури, оскільки вона видихала повітря декілька разів в один мундштук, що могло призвести до недостовірних результатів. Крім того, вона не погодилась з результатами огляду і повідомила працівникам поліції, що випила лише бокал шампанського за кілька годин до огляду.

Зокрема, у матеріалах справи наявне направлення водія на огляд до медичного закладу, але відсутній висновок за результатами такого огляду.

Вказує, що пояснення свідків є однотипними та не містять пояснень по суті справи, свідки судом допитані не були, а один із свідків не був ідентифікованим працівниками поліції.

Звертає увагу на те, що під час огляду особи було залучено двох свідків - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з поведінки яких вбачалось, що вони самі перебувають у стані сп`яніння у зв`язку з чим виникає сумнів у можливості залучення вказаних осіб як свідків.

Пояснення свідків є однотипними, складеними не самими свідками, а працівниками поліції на заздалегідь підготовлених бланках.

Вважає, що суд першої інстанції не мав права посилатися на показання вищевказаних свідків, оскільки вони у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, а тому їх покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Стосовно обвинувачення у вчиненні правопорушення передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП вказує на те, що суд першої інстанції притягнув її до адміністративної відповідальності двічі за одне і теж порушення.

Звертає увагу на те, що повторним правопорушенням відповідно до статті 35 КУпАП визнається вчинене особою протягом року однорідне правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню.

Вказує, що у матеріалах справи відсутня будь-яка довідка про повторність правопорушення, а міститься лише витяг електронної постанови, без підписів особи, яка притягнута до відповідальності.

Разом з тим, вона притягнута судом до адміністративної відповідальності за те, що на транспортному засобі не працювали задні габаритні ліхтарі, хоча раніше вже притягувалась за вчинення саме цього правопорушення, яке є продовжуваним, а не повторним.

Вважає, що суд першої інстанції відповідно до вимог ст.22 КУпАП також мав право звільнити її від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Звертає увагу на те, що вона не визнає вину у вчиненому правопорушенні, однак працює на посаді заступника директора ТОВ «Підприємство «Канва» та використовує службовий автомобіль для виконання своїх трудових обов`язків; є тренером з фігурного катання, яке викладає для діток і має відповідну групу, у зв`язку з чим керування транспортним засобом є необхідністю для неї.

Крім того, також звертає увагу на те, що суд проігнорував неправильне оформлення працівниками поліції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, не використав можливість повернути матеріали для доопрацювання, оскільки матеріали містять лише протокол про адміністративне правопорушення та рапорт працівника поліції, які не можуть бути єдиним джерелом доказів винуватості особи.

Крім того, ОСОБА_1 22.04.2020 року подала клопотання в якому просила скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення на підставі п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

В судовому засіданні апеляційної інстанції особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та її захисник адвокат Поглат О.І. повністю підтримали доводи апеляційної скарги та просили постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, повністю підтримали клопотання в якому просили скасувати постанову суду скасувати та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення на підставі п.7 ч.І ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши та дослідивши доводи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника адвоката Поглат О.І., вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що доводи наведені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі фактично повністю відповідають доводам, які вона наводила у суді першої інстанції та які перевірялись судом під час розгляду справи.

Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, визнається кримінальним правопорушенням у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа "Гурепка проти України")

Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом як кримінально-правова санкція, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності.»

Визнання кримінально-правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення.

Суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ч.4 ст.121 КУпАП, підтверджується даними з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №311744 від 01.01.2020 року, тестом приладу «Drager» №7 від 01.01.2020 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, за підписом двох свідків та ОСОБА_1 , переглянутими в судовому засіданні відеозаписами із нагрудних камер працівників поліції, що оформляли матеріали про адміністративне правопорушення, протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №196815 від 02.01.2020 року, копією постанови серії ЕАК №1925896 від 01.01.2020 року.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку є належними та допустимими.

Апеляційний суд вважає, що доводи ОСОБА_1 про те, що вона не керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння і не вчиняла адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП повністю спростовуються сукупністю досліджених судом доказів.

Так, за змістом ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Вказана норма закону більш детально відображена у п. 6 Інструкції, де також наголошено, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів.

Отже, проведення огляду та оформлення результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння, проводиться двома способами: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, які затверджені управлінням охорони здоров`я місцевих держаних адміністрацій, в інших закладах охорони здоров`я проведення вказаного огляду заборонено.

Для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я, відповідно до ч. 3 ст. 256 КУпАП та п. п. 7, 8 відповідної Інструкції, є три підстави: 1) незгода водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу; 2) незгода водія з результатами огляду, який було проведено поліцейським; 3) скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані.

Лише чітке дотримання вказаної вище процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння, свідчить про законні вимоги працівників поліції та обґрунтовані підстави проведення вказаного огляду.

Зокрема, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №311744 від 01.01.2020 року, ОСОБА_1 , 01.01.2020 року о 04 год. 10 хв., в м.Івано-Франківську по вул.Незалежності,95, керувала транспортним засобом CHEVROLET Lacetti NF 193, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Drager в присутності двох свідків. Результат огляду 1,16 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою поліцейським взводу№1 роти №2 БУПП В івано-Франківській області капралом поліції Дулинцем Т.Я., підписаний уповноваженою особою та свідками.

ОСОБА_1 були роз`яснені її права та обов`язки відповідно до ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи у Івано-Франківському міському суді , про що свідчить її власноручний підпис у вказаному протоколі.

В протоколі вказані свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , із зазначенням їхніх місць проживання та власноручними підписами, що свідчить про їх ідентифікацію.

В графі пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 власноручно надала пояснення та вказала, що «у зв`язку з Новим роком випила бокал шампанського.»

В ОСОБА_1 було вилучено посвідчення водія та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами, що підтверджується власноручним підписом ОСОБА_1 у вказаному протоколі.

Як вбачається з роздруківки приладу Drager Alcotest 7510 ARMF- 0269 (а.с.2) від 01 січня 2020 року при проведенні тесту №7, щодо огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у водія ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу поліцейським за допомогою технічного засобу, було встановлено, що вона перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки результат тесту показав 1.16 проміле. Вказана роздруківка підписана ОСОБА_1 та свідками (а.с. 2).

Зі змісту Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів за допомогою Drager Alcotest 7510 ARMF- 026 вбачається, що огляд на стан алкогольного сп`яніння був проведений у зв`язку із виявленими у ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю із порожнини рота, нестійка хода, порушення мови.

Відповідно до даного Акту під час проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу поліцейським за допомогою технічного засобу, було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки результат тесту показав 1.16 проміле.

У графі «з результатами згоден» даного акту ОСОБА_1 власноручно поставила підпис, що свідчить про її згоду із результатами проведеного огляду. (а.с.3).

Дані вказаного Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів повністю спростовують доводи ОСОБА_1 та її захисника адвоката Поглат О.І. про те, що вона не була згідна з результатами огляду.

Зокрема, в судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 не заперечувала, що дійсно підписала Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак стверджує, що потім передумала та наполягала на проведенні такого огляду у медичному закладі.

Апеляційний суд неодноразово наголошував на тому, що згода водія з результатами огляду, який був проведений поліцейським з використанням технічних засобів, повинна бути оформлена належним чином, оскільки саме від наявності такої згоди залежить чи можливо допускати результати такого огляду в якості доказу по справі чи він буде визнаний недопустимим доказом у зв`язку з тим, що огляд на стан сп`яніння повинен бути проведений в закладах охорони здоров`я.

Так, відповідно п.10 розділу II вищевказаної Інструкції, яким встановлюється порядок оформлення протоколів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до статті 254 КУпАП і до нього повинен бути долучений Акт огляду на стан сп`яніння у разі проведення огляду на стан сп`яніння.

Апеляційний суд вважає, що саме Акт огляду дозволяє встановити ставлення водія транспортного засобу до позитивного результату, який було отримано під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків.

Наявність відповідного акту огляду на стан алкогольного сп`яніння дозволяє суду прийти до висновку про те, що ОСОБА_1 , після проходження огляду за допомогою технічного засобу поліцейським у присутності двох свідків повністю погодилась з встановленим результатом.

Оскільки ОСОБА_1 повністю погодилась із отриманим результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння, який було проведено поліцейським із застосуванням спеціальних технічних засобів, то у працівника поліції були відсутні правові підстави для доставки водія для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у заклад охорони здоров`я.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апелянта про те, що газоаналізатор Drager Alcotest 7510 відсутній у переліку відомостей державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення до переліку дозволених для застосування на території України медичних виробів.

Пунктами першим та третім розділу ІІ відповідної Інструкції передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Наказом «Про державну реєстрацію медичних виробів» Держлікслужби України від 29.12.2014 року №1529 затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення. №43 зазначеного переліку це газоаналізатори Drager Alcotest, реєстрація та строк дії свідоцтва яких необмежений.

Таким чином, газоаналізатори Drager Alcotest, внесені до Держреєстру засобів вимірювальної техніки України з необмеженим строком дії свідоцтва.

Газоаналізатор «Drager Alcotest 7510», який був застосований працівниками поліції під час огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, дозволений МОЗ, має свідоцтво про державну реєстрацію, є спеціальним технічним засобом, який пройшов відповідне калібрування та на законних підставах був застосований працівниками поліції.

Зокрема, зі змісту роздруківки приладу Drager Alcotest 7510 ARMF- 0269 (а.с.2) вбачається, що він пройшов калібрування 05.08.2019 року.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння відбувся за допомогою несертифікованого приладу, суперечать її власній позиції під час проведення огляду за допомогою спеціального технічного засобу поліцейським, оскільки вона повністю погодилась з отриманим результатом, який свідчив про перебування її у стані алкогольного сп`яніння, хоча її незгода мала своїм правовим наслідком визнання недопустимим використання вказаного результату в якості доказу та доставлення її до медичного закладу для проведення такого огляду лікарем.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляції ОСОБА_1 про те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння відбувся з порушенням процедури у зв`язку з тим, що вона видихала повітря декілька разів в один мундштук, що могло призвести до недостовірних результатів.

Зокрема, в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що відповідно до п. 5 .2 ДСТУ EN 15964:2014, пристрій повинен виключати можливість вдихання забрудненого повітря від попередніх користувачів і мундштук призначений тільки для одноразового використання.

Зі змісту пояснень ОСОБА_1 та відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що мундштук не використовувався попередніми користувачами і був використаний тільки для проведення тесту за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 також вказує на те, що суд безпідставно послався на пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які самі перебували у стані сп`яніння під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а їх письмові пояснення є однотипними та складені на заздалегідь підготовлених бланках.

В судовому засіданні апеляційної інстанції особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисник адвокат Поглат О.І. не наполягали на виклику та допиту вказаних свідків у судовому засіданні, оскільки вважали, що вони не зможуть детально пригадати обставини події.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

З вищевказаних відеозаписів вбачається, що після зупинки транспортного засобу, яким керувала ОСОБА_1 працівниками поліції були запрошені в якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були присутні під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу.

Присутність вищевказаних свідків під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння не спростовується особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння та письмовими поясненнями вказаних свідків.

Апеляційний суд також звертає увагу на те, що обставини, які зазначені у письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не спростовуються особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Апеляційний суд вважає, що правова оцінка вищевказаних пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не впливає на правильність висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки зі змісту відеозапису з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції можна встановити, що в результаті проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції водія ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу поліцейським за допомогою технічного засобу, було встановлено, що результат тесту показав 1,16 проміле.

Вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у проведення вищевказаного огляду.

Таким чином, сукупність вищевказаних обставин свідчить про те, що проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідало вимогам ст. 266 КУпАП, приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 .

Відповідно до вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що сукупність досліджених судом доказів, поза всяким розумним сумнівом, доводить вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вона керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи ОСОБА_1 стосовного того, що вона незаконно притягнута до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.121 КУпАП, оскільки вказані доводи є безпідставними.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №196815 від 02.01.2020 року, ОСОБА_1 02.01.2020 року, 02.01.2020 року о 00 год. 37 хв. в м.Івано-Франківську, по вул.Сімкайла, керувала транспортним засобом CHEVROLET Lacetti NF 193, д.н.з. НОМЕР_1 з технічною несправністю, а саме, в темну пору доби не працювали задні габаритні ліхтарі, повторно протягом року, чим порушила вимоги п.31.6 б Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.121 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою інспектором взводу№1 роти №2 БУПП в Івано-Франківській області сержантом Шумило С.Я., підписаний уповноваженою особою та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 були роз`яснені її права та обов`язки відповідно до ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи у Івано-Франківському міському суді , про що свідчить її власноручний підпис у вказаному протоколі.

В графі пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 власноручно надала пояснення та вказала, що вже «отримала штраф за дане правопорушення вдруге за добу, у зв`язку з державним вихідним 1-го січня, фізично не могла поміняти габарити.» Крім того, ОСОБА_1 вказала, що вважає правомірним накладення на неї першого штрафу та відмовляється відповідати за одне теж саме порушення двічі.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає, що суд безпідставно визнав її винною у вчиненні правопорушення за яке вона уже була притягнута до адміністративної відповідальності, оскільки вказане правопорушення є продовжуваним, а не повторним.

Таким чином , зі змісту доводів ОСОБА_1 в апеляційній скарзі та її пояснень в суді апеляційної інстанції вбачається, що вона не заперечує встановлені судом обставини, однак вважає, що суд першої інстанції дав їм неправильно правову оцінку та повторно притягнув до адміністративної відповідальності за одне теж саме правопорушення.

Разом з тим, вказані доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника адвоката Поглат О.І. є неспроможними, оскільки не ґрунтуються на законі.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 в перший раз була притягнута за правопорушення, яке вчинила 01.01.2020р. в 04год.45 хв. в м. Івано-Франківську на вул. Незалежності.

Разом з тим, постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за правопорушення, яке вчинила 02.01.2020 року о 00 год. 37 хв. в м.Івано-Франківську, по вул.Сімкайла, тобто повторно, протягом року, після притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічного правопорушення.

Апеляційний суд, приймаючи до уваги характер правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки , вважає, що відповідно до вимог ст. 22 КУпАП відсутні правові підстави для визнання правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 малозначним та звільнення її від адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд також вважає, неспроможними доводи ОСОБА_1 та її захисника адвоката Поглат О.І. про те, що суд першої інстанції повинен був повернути матеріали для доопрацювання, оскільки вони містять лише протокол про адміністративне правопорушення та рапорт працівника поліції, які не можуть бути єдиним джерелом доказів винуватості особи, оскільки у даному випадку фактично звертається увага на те, що вказані докази не достатні для вирішання питання про доведеність вини у вчиненні правопорушення.

Разом з тим, питання про доведеність вини вирішується судом після всебічного, повного та об`єктивного дослідження сукупності всіх доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно із п.31.6 б Правил дорожнього руху України забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких в темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

У відповідності до ч.4 ст.121 КУпАП визначено відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою третьою цієї статті, тобто керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється.

Апеляційний суд вважає, що сукупність досліджених судом доказів, поза всяким розумним сумнівом, доводить вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, оскільки вона повторно протягом року вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП та в порушення вимог п.31.6 б Правил дорожнього руху в темну пору доби керувала транспортним засобом на якому не працювали задні габаритні ліхтарі.

Відповідно до вимог ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до вимог п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи закінчились строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Апеляційний суд також вважає, безпідставними доводи клопотання про скасування та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, оскільки суд першої інстанції постановив рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності в межах строків, які встановлені ст.38 КУпАП щодо накладення стягнення і вказане рішення є законним та справедливим.

При розгляді питання про справедливість призначеного стягнення, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.33 КУпАП врахував характер вчинених правопорушень, особу правопорушника та ступінь його вини та визначив стягнення в межах санкції ч.1 ст.130, ч.4 ст.121 КУпАП.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність призначення остаточного стягнення у відповідності до вимог ст.36 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Вказане стягнення відповідає вимогам ст.23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.

З огляду на наведене підстав для скасування постанови не вбачається і постанову суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 березня 2020 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв