Провадження № 3/734/702/20 Справа № 734/1048/20
ПОСТАНОВА

іменем України

28 квітня 2020 року смт. Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Іванюк Т.І., за участі секретаря судових засідань Дідовець, захисника Конопля Ю.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Головного управління ДПС у Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , головного бухгалтера СТОВ «Полісся» с.Бригинці, Козелецького району, Чернігівської області, жительки АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

до Козелецького районного суду Чернігівської області з Головного управління ДПС у Чернігівській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 106 від 14 квітня 2020 року відносно ОСОБА_1 , головного бухгалтера СТОВ «Полісся», за ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

Як виходить із змісту даного протоколу, головним бухгалтером СТОВ «Полісся» ОСОБА_1 занижено суму податку на додану вартість, що підлягають сплаті до державного бюджету за лютий, березень 2018 року, січень, лютий 2019 року, завищено суму від`ємного значення з ПДВ за червень 2019 року, чим порушено порядок ведення податкового обліку та п.44.1 ст. 44, п.198.1, п.198.3 ст. 198, п.200.1, п. 200.4 ст. 200, п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2020 р. № 2755-VІ.

У судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явилася.

Захисник у судовому засіданні просив закрити провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Свою позицію захисник обґрунтовує тим, що протокол про адміністративне правопорушення складено за ознаками заниження податку, тоді як диспозиція ст. 163-1 КУпАП передбачає відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами встановленого законом порядку ведення податкового обліку. У протоколі не викладено об`єктивної сторони правопорушення, тобто суті правопорушення, оскільки не зазначено, які саме дії, передбачені ч.1 ст. 163-1 КУпАП, вчинено особою, яка притягується до адміністративної відповідальності. Крім цього, адміністративний протокол складено з порушеннями вимог ст. 254 КУпАП, тобто за спливом 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення. Також захисник звертає увагу суду, що на час розгляду справи строки притягнення до адміністративної відповідальності закінчилися, оскільки правопорушення не є триваючим.

Заслухавши захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до наступних висновків:

згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Головному бухгалтеру СТОВ «Полісся» ОСОБА_1 інкримінується заниження суми податку на додану вартість, що підлягають сплаті до державного бюджету за лютий, березень 2018 року, січень, лютий 2019 року, завищено суму від`ємного значення з ПДВ за червень 2019 року, чим порушено порядок ведення податкового обліку та п.44.1 ст. 44, п.198.1, п.198.3 ст. 198, п.200.1, п. 200.4 ст. 200, п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2020 р. № 2755-VІ.

У п.6 «Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення», затвердженої Наказом Міністерства фінансів України №566 від 02.07.2016 зазначено, що у протоколі під час його складання обов`язково зазначається стаття КУпАП, згідно з якою передбачено адміністративну відповідальність. При викладенні обставин правопорушення у протоколі вказуються місце та час його вчинення, суть правопорушення, які саме протиправні дії чи бездіяльність вчинила особа, стосовно якої складається протокол, та які положення законодавства порушено.

Диспозиція ч. 1 ст. 163-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

З диспозиції зазначеної статті випливає, що вона носить бланкетний характер і передбачає відповідальність за вчинення ряду окремих незаконних діянь, які врегульовані законодавством України.

Основна особливість бланкетної диспозиції полягає в тому, що така норма має загальний зміст.

Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення, його мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Однак, органом, що складав протокол про адміністративне правопорушення, вказані вимоги у повній мірі дотримані не були.

Так, у протоколі не зазначено місце та час вчинення правопорушення, не викладена його суть у контексті положень ч.1 ст.163-1 КУпАП, а саме його об`єктивна сторона - дії чи бездіяльність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, котрі свідчать про порушення нею порядку ведення податкового обліку, не наведено нормативно-правових актів на підтвердження того, що ОСОБА_1 є суб`єктом вказаного правопорушення. В протоколі повинно бути зазначено конкретну суть кожного порушення ОСОБА_1 відповідної норми Закону, якщо таке було допущено, чого посадовими особами зроблено не було.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Зокрема, в рішенні у справі "Ващенко проти України" Європейський суд вказав, що «обвинувачення" для цілей пункту 1 статті 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру».

В рішенні у справі «Маттоціа проти Італії" Європейський Суд зазначив, що «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення». Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

В рішенні у справі "Абрамян проти Росії" Європейський Суд зробив висновок про те, що «деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення».

В цьому ж рішенні Суд нагадав, що надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

Крім цього, СТОВ «Полісся» 03.04.2020 року оскаржено в адміністративному порядку до Державної податкової служби України результати перевірки від 21 лютого 2020 року (податкове повідомлення-рішення №0 та №0), рішення по якому на даний час не прийнято.

Відповідно до вимог п.56.1 ст.56 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Згідно вимог п.56.15 ст.56 Податкового кодексу України, скарга, подана з дотриманням строків, визначених у п.56.3 статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня завершення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржуються, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Оскільки на даний час рішення по скарзі СТОВ «Полісся» Державною податковою службою України не прийнято і фактично процедура оскарження податкових повідомлень-рішень на даний час не завершена, а тому ці повідомлення є неузгодженими і до остаточного вирішення цього спору, факт допущення податкового порушення не можна вважати встановленим, а відповідні твердження податкового органу, які відображають лише позицію однієї із сторін спору, не можуть бути підставою для висновку про наявність в діях посадової особи платника податків вини у порушенні встановленого порядку ведення податкового обліку і відповідно бути підставою для притягнення цієї особи до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведене, на даний час не встановлено прямих, безспірних і безсумнівних доказів вини ОСОБА_1 у порушенні порядку ведення податкового обліку, зокрема, допущено порушення, які вказані в Акті перевірки від 21 лютого 2020 року та у протоколі про адміністративне правопорушення від 14 квітня 2020 року.

Слід також звернути увагу, що адміністративний протокол відносно ОСОБА_1 було складено 14 квітня 2020 року, тоді як правопорушення виявлено 21 лютого 2020 року. Того ж дня було встановлено особу ОСОБА_1 , що підтверджується Актом перевірки від 21 лютого 2020 року. Зазначене явно порушує вимоги ч.2 ст. 254 КУпАП, якою встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу. Дана норма є імперативною і по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи за вчинення адміністративного правопорушення.

Якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду, стягнення може бути накладене не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, що передбачено ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Зважаючи, що обставини, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, мали місце у лютому, березні 2018 року, січні, лютому та червні 2019 року, тобто у конкретному податковому періоді, а правопорушення за ст. 163-1 КУпАП вважається скоєним у момент складання та подання відповідальною за ведення фінансово господарської діяльності особою податкової звітності за відповідний період, таке правопорушення не є триваючим, а тому на день складання як акту перевірки, так і протоколу про адміністративне правопорушення, минули строки накладення адміністративного стягнення.

Таким чином провадження по справі слід закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП за закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст.38, 268, 283- 285, 287-289, 247 п.7 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст.163-1 КУпАП закрити на підставі ст. 38, п.7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя