№ 755/5677/20
№ 3/755/3110/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" травня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Метелешко О.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, студентки, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП № 303248, ОСОБА_1 , 27 березня 2020 року, близько 22 години 20 хвилин, за адресою: м . Київ, бул. І. Шамо, 13/1, реалізовувала кавові напої в кофейні «Central Cafe», чим порушила вимоги п. 4.1 Протоколу № 17 виконавчого органу Київської міської ради постійної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 23.03.2020 року, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що до введення карантину, вона проходила стажування у кофейні «Central Cafe», а після цього, заклад зачинився на карантин та не працював. 27 березня 2020 року їй зателефонували та запропонували прибрати кав`ярню. Так, приїхавши на місце вона зайнялася роботою та здійснювала прибирання кофейні, відвідувачів вона не впускала, оскільки заклад не працював. Зокрема, зазначила, що у той вечір підходив знайомий господаря кофейні, який попросив, щоб вона заварили йому каву, на що вона відмовила і продовжила прибирання та в цей час, підійшли працівники поліції, які почали звинувачувати її у тому, що заклад працює, а вона продає відвідувачам каву. Також, поліцейські зазначили, що бачили, як вона продавала каву відвідувачці і в них є доказ з цього приводу, однак, це було неправдою і вона це відразу зазначала. У цей час, знайомий господаря кофейні, який підійшов, почав також пояснювати поліцейським, що заклад не працює, вона каву нікому не продавала і навіть йому у цьому відмовила, просив поліцейських прийняти його пояснення до уваги, однак, останні його ігнорували, а також відмовили надати доказ того, що вона комусь продала каву. Зазначила, що вона чітко дотримувалася карантину, продажу кави не здійснювала, займалася лише прибиранням закладу, оскільки це не заборонено, у зв`язку з чим, прохала закрити провадження у справі, так як у її діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Крім того, у судовому засіданні, за участю ОСОБА_1 , було переглянуто відеозапис з нагрудної камери поліцейського, що був долучений до матеріалів справи.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , переглянувши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, приходжу до наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У силу вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 44-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 303248, ОСОБА_1 , 27 березня 2020 року, близько 22 години 20 хвилин, за адресою: м . Київ, бул . І . Шамо , 13/1, реалізовувала кавові напої в кофейні «Central Cafe», чим порушила вимоги п. 4.1 Протоколу № 17 виконавчого органу Київської міської ради постійної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 23.03.2020 року.

Відповідно до п. 4.1 Протоколу № 17 виконавчого органу Київської міської ради постійної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 23.03.2020 року, заборонено роботу МАФів із реалізації шаурми, приготування та продажу кавових напоїв, тощо.

У судовому засіданні ОСОБА_1 надано послідовні та логічні пояснення, що не викликають сумніву щодо їх достовірності, виходячи із сукупності доказів, тому суд бере їх до уваги, а саме про те, що 27 березня 2020 року вона здійснювала прибирання кофейні, відвідувачів не було і каву вона нікому не продавала, про що зазначала поліцейським на місті і ця обставина також вбачається із її письмових пояснень, які долучені до матеріалів справи.

Зокрема, із переглянутого у судовому засіданні відеозапису, який долучено до матеріалів справи, взагалі не видно обличчя осіб, які знаходяться на місті. Натомість, вбачається те, що приїхали поліцейські, хто саме не видно, а чутно тільки розмову присутніх, які стали стверджувати, що у порушення умов карантину здійснюється торгівля та в них з цього приводу є свідок, а саме, особа, яка здійснила купівлю кави у даній кофейні.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, то долучено пояснення свідка - ОСОБА_2 , в яких вона остання пояснила, що вона, начебто, з вікна своєї квартири бачила, як кофейня « Central Cafe» здійснює продаж кави, яку видають у стаканчиках через вікно, але те, що саме вона здійснювала купівлю кави у даному закладі, у її поясненнях немає.

Крім того, із переглянутого у судовому засіданні відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 відразу ж на місті пояснювала з самого початку поліцейським, що вона здійснювала тільки прибирання кофейні та нікому не реалізувала кавові напої.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Положеннями ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Проте, як вбачається з матеріалів справи та як встановлено в судовому засіданні, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , поліцейським було порушено вимоги ст. 251 КУпАП та не зібрано достатньої кількості доказів, які б підтверджували вину останньої у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, зокрема, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено жодного доказу його вчинення, зокрема, фото та відеоматеріалів тощо, які би вказували на обставини, зазначені в протоколі і відсутні пояснення покупців, або ж свідків, які би безпосередньо вказували саме на обставину щодо реалізації кавових напоїв, як це вказано в протоколі.

Виходячи з наявних матеріалів, працівниками поліції не надано будь-яких доказів щодо винуватості ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП, а уточнювати, відредактовувати протокол суд змоги не має, адже ЄСПЛ у справі «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

З огляду не викладене вище, суд зазначає, що оскільки діючим Кодексом України про адміністративне правопорушення не передбачено закриття провадження у зв`язку з невстановленістю достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді, то в даному випадку, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та вивчивши наявні докази в їх сукупності, необхідно провадження закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Так, п. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Крім того, відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Зокрема, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 44-3, 245, 247, 251-252, 256, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП - закрити, на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: