Справа № 404/2327/20
Номер провадження 3/404/948/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2020 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Поступайло Володимир Васильович, розглянувши матеріали справи стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 12.04.2020 року о 12 год. 15 хв. ОСОБА_1 по вул.Шахтарській, 106 у м.Кропивницькому керував транспортним засобом «Skoda Octavia A5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови), від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу відмовився, від керування транспортним засобом був відсторонений, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення місці та час його транспортним засобом «Skoda Octavia A5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , керував товариш ОСОБА_2 , він знаходився у вказаному автомобілі у якості пасажира та перебував у стані алкогольного сп`яніння. Коли вони під`їхали до його будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 вийшов з автомобіля та зайшов у двір, оскільки у нього болів живіт та пішов до туалету. Приблизно через хвилину до його транспортного засобу під`їхав автомобіль працівників поліції. Усвідомлюючи, що його зять та син, останній крім всього на той час знаходився на самоізоляції, працюють в УПП в Кіровоградській області, хвилюючись за їх репутацію, він надалі повідомив, що вказаний транспортний засіб належить йому, після чого працівниками поліції було відносно нього оформлено протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер». Від вказаного огляду він відмовився, оскільки транспортним засобом не керував, крім того його автомобіль, під керуванням ОСОБА_2 , працівники поліції не зупиняли та на той момент, коли вони приїхали вказаний транспортний засіб стояв припаркований біля двору. Просить закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні надав пояснення аналогічні поясненням ОСОБА_1 та підтвердив, що саме він за обставин та часу вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення керував транспортним засобом «Skoda Octavia A5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , належному ОСОБА_1 , а останній при цьому знаходився на місці пасажира. Крім того, зазначив, що вказаний транспортний засіб працівниками поліції не зупинявся, та останні під`їхали до їх автомобіля, коли той стояв припарований біля двору, а він після відвідування туалету, не виходив з двору, оскільки не хотів втручатися у конфлікт.

Інспектор взводу №2 ТОР УПП в Кіровоградській області Туровець В.С. та заступник командира роти ТОР УПП в Кіровоградській області Коновалов І.В. у судовому засіданні 21.04.2020 року надали аналогічні за змістом пояснення, згідно з якими їм надійшла інформація про те, що транспортним засобом «Skoda Octavia A5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , керує особа в стані алкогольного сп`яніння. Виявивши вказаний транспортний засіб, вони за ним послідували, та стали свідками того, як він зупинився біля будинку №100 по вул.Шахтарській, після чого помітили ОСОБА_1 , який був водієм автомобіля. Зазначили, що вказаний транспортний засіб вони не зупиняли та під`їхали до нього через 5-10 секунд після того, як він зупинився біля двору.

На обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, працівниками поліції направлено такі докази, які досліджені під час розгляду справи:

- протокол про адміністративне правопорушення від 12.04.2020 року, який містить виклад раніше вказаних обставин (а.с.1);

- письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які виконані на заздалегідь надрукованих бланках, у які внесено відомості лише стосовно учасників події і транспортного засобу, згідно з якими вони були присутні під час складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за керування транспортним засобом «Skoda», з ознаками алкогольного (наркотичного) сп`яніння / в стані алкогольного сп`яніння. Під час документування вказаного адміністративного правопорушення зазначений вище громадянин ухилився від проходження огляду, в тому числі відмовився від проходження огляду у медичному закладі / дав згоду на проходження огляду на сп`яніння у встановленому законом порядку (а.с.4);

- рапорти поліцейських ТОР УПП в Кіровоградській області ДПП Туровець В.С. та Коновалова І.В. (а.с.5, 6);

- відеозапис події (а.с.7).

Дослідивши протокол у справі про адміністративне правопорушення та надані докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доведена належними та достатніми доказами, зважаючи на таке.

Виходячи з обставин, справи ОСОБА_1 згідно з ч.1 ст.130 КУпАП ставиться у провину те, що він порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та як особа, яка керувала транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху:

- водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії;

- учасник дорожнього руху - особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному.

Згідно з п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 4 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні правопорушення на транспорті» під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Відповідно до частин 1-3 ст.266 КУпАП визначено, що оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції підлягають особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Положеннями Розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція) визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з відповідними ознаками. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я). У разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Натомість у матеріалах справи про притягнення до адміністративної відповідальності відсутні об`єктивні дані, підтверджені достатніми, безспірними та безсумнівними доказами, які б вказували на факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, наведених в протоколі про адміністративне правопорушення, що становить у даному випадку обов`язкову ознаку складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З відеозаписів, надісланих до суду, вбачаються лише обставини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. При цьому не зафіксовано керування транспортного засобу «Skoda Octavia A5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та особу, яка ним керувала. Зазначені матеріали не містять достатніх і переконливих доказів, які б із достовірністю підтверджували, що ОСОБА_1 за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, керував вказаним автомобілем.

При цьому, суд не бере до уваги та визнає недопустимими доказами рапорти працівників ТОР УПП в Кіровоградській області, оскільки вони нічим не підтверджуються та частково були спростовані самими поліцейськими при наданні пояснень у судовому засіданні, які пояснили, що транспортний засіб вони не зупиняли, тобто у момент, коли поліцейські під`їхали до автомобіля, ОСОБА_1 не виконував функцій керування транспортним засобом, тобто не був водієм. Крім того, вказані рапорти поліцейських не зареєстровані та на них відсутня резолюція особи, якій він подавався. Тому такі докази не можуть бути визнані достатнім допустимим доказом керування ОСОБА_1 транспортним засобом за вказаних обставин та покладені в основу доведення факту вчинення правопорушення.

Таким чином, будь-які підстави ставити під сумнів пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , які узгоджуються із долученими відеозаписами та частково з поясненнями працівників поліції, у справі відсутні. Об`єктивні докази (відеозаписи тощо) або пояснення осіб тощо, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 автомобілем, не долучені.

Як зазначено у п.19 постанови Верховного Суду від 26.04.2018 року у справі №338/1/17 візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку відповідним доказами, визначеними ст.251 КУпАП, для підтвердження чого поліцейський мав надати суду, зокрема, відеозапис події, фотокартки тощо.

На переконання суду саме описання правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом його вчинення, без наявності будь-яких доказів його вчинення.

Таким чином із врахуванням того, що перед судом не доведено достатніми і безсумнівними доказами те, що за обставин вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 перебував у статусі водія, суд, витлумачивши усі сумніви на користь особи, яка притягається до відповідальності, вважає не доведеним твердження у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, що є підставою до закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків лише від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» та жодної інформації не зазначено про його відмову від проходження вказаного огляду у закладі охорони здоров`я.

При цьому суд зобов`язаний розглядати справу в межах тверджень про вчинення адміністративного правопорушення, вказаних стосовно особи у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє твердження про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я після відмови від проходження такого огляду з використанням спеціальних технічних засобів на місці події. Відтак, сам зміст протоколу про адміністративне правопорушення містить неповні твердження про обставини правопорушення, які суперечать вимогам ч.3 ст.266 КУпАП. З огляду на раніше зазначене суд позбавлений можливості самостійно доповнити такі твердження, тобто висунути звинувачення в тому, що ОСОБА_1 відмовлявся від проходження огляду також у закладі охорони здоров`я та встановлювати такі обставини. Відтак, оскільки у протоколі належно не викладені обставини вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд вважає неможливим притягнення на підставі такого протоколу ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП та не бере його до уваги як доказ.

Крім того, письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які є фактично підписаними бланками, підтверджують лише те, що у їх присутності було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який не зрозуміло чи перебуває у стані алкогольного, чи з ознаками алкогольного або наркотичного сп`яніння, а також одночасно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння (алкогольного або наркотичного) і дав згоду на проходження огляду на стан сп`яніння (алкогольного або наркотичного). Пояснення вказаних свідків не містять жодних конкретних відомостей щодо обставин відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, місця та часу або хоча б дня вчинення відповідних дій. При наданні пояснень свідкам не роз`яснено положення ст.63 Конституції України, не зазначено ким саме пояснення відібрані, тобто неможливо встановити те, що їх відбирала уповноважена особа.

Такі письмові пояснення свідків не можуть бути взяті судом до уваги як достовірний та допустимий доказ вини у вчиненні адміністративного правопорушення, у них не вказано посадову особу, яка відбирала пояснення, вони також фактично не містять достатніх достовірних відомостей для підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, а з їх змісту неможливо встановити конкретні обставини правопорушення.

Таким чином, оскільки згідно з раніше вказаними вимогами законодавства у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я (про що взагалі не вказано у протоколі про адміністративне правопорушення), поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків не беруться до уваги та не підтверджують цих обставин, тому протокол складений із порушенням раніше вказаних вимог п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року.

Згідно з ч.6 ст.266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Положеннями ст.19 Конституції України визначено, що посадова особа органу державної влади зобов`язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки як встановлено судом та зазначено раніше протокол у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 складений із порушенням вимог законодавства, відповідно він визнається судом недопустимим доказом, не береться до уваги, тому не може слугувати підставою притягнення ОСОБА_1 до відповідальності та провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії, викладеній у протоколі про адміністративне правопорушення. Наявність таких обставин, які свідчать про можливість іншої версії події, аніж викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Раніше вказані досліджені безпосередньо у суді докази ставлять під обґрунтований та розумний сумнів наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За викладених обставин суд вважає вину ОСОБА_1 не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ч.1 ст.130, ст.ст.247 п.1, 283-285, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду

м. Кіровограда В.В. Поступайло