Справа № 127/5864/20
Провадження № 33/801/278/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Клапоущак С. Ю.
Доповідач: Сало Т. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Грачова А.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 23 березня 2020 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 23 березня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 грн на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 420 грн 40 коп. судового збору.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Скарга мотивована тим, що в протоколі не зазначено ознак наркотичного сп`яніння, які б надавали поліцейському право направляти його на медичний огляд; йому не було роз`яснено прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП; йому не пропонувалося пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу; дослідження на визначення наркотичного засобу проводилося лікарем за допомогою мультитесту (без назви), який відсутній у Переліку технічних засобів, що використовуються для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, затвердженого наказом МВС України від 01.03.2010 №33; судом не було викликано свідків, зазначених у клопотанні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №370158 від 24.02.2020, складеного поліцейським взводу №1 роти №1 БУПП у Вінницькій області ДПП рядовим поліції Якименко Ю.С., 24.02.2020 о 23 год. 50 хв. в м. Вінниці по вул. Магістратській водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом MAZDA 6, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у ВОНД «Соціотерапія», висновок №58 позитивний канабіс, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.2).

У підпункті а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України зазначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані наркотичного сп`яніння.

Не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 про те, що поліцейські не пропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, оскільки відповідно до положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 №1452/735, за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння, поліцейський одразу ж направляє його до закладу охорони здоров`я і такий огляд на місці зупинки транспортного засобу не проводиться.

Помилковими також є твердження апелянта про необхідність зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення ознак наркотичного сп`яніння, оскільки такі ознаки зазначаються в протоколі лише у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я (п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 №1103).

Та обставина, про яку стверджує ОСОБА_1 , що йому не було роз`яснено його прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, оскільки його підпис в протоколі про адміністративне правопорушення свідчить лише про те, що його було повідомлено про місце розгляду справи, не вливає на наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, графа в протоколі про адміністративне правопорушення про роз`яснення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, її прав не містить окремої графи для підпису особи про ознайомлення з такими правами, а сам протокол, який підписаний ОСОБА_1 , не містить жодних пояснень чи зауважень.

Разом з тим, проходження медичного огляду регламентовано Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/2758.

Так, у п. 12 розділу ІІ вказаної Інструкції зазначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.п. 7, 8, 10 розділу ІІІ Інструкції, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду (п.15 розділу ІІІ Інструкції).

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння видається на підставі акта медичного огляду (п.16 розділу ІІІ Інструкції).

Суд першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП виходив з того, що його винна підтверджується матеріалами справи, в тому числі висновком медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №0558 від 24.02.2020, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння внаслідок вживання канабісу.

У висновку зазначено, що огляд проводився за допомогою мультитесту.

Із вказаного можна зробити висновок, що лабораторне дослідження зразків біологічного середовища ОСОБА_1 , яке є обов`язковим, не проводилося. Для отримання остаточного результату необхідно проводити лабораторне дослідження, чого не було зроблено в даному випадку.

Тому висновок медичного огляду №0558 від 24.02.2020, складений відносно ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння без проведення лабораторного дослідження біоматеріалу особи є недопустимим доказом та не може бути доказом перебування особи в стані наркотичного сп`яніння.

Апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я не відмовлявся, погодився його пройти.

Крім того, не погодившись із результатами проведеного огляду, ОСОБА_1 згідно довідки ВОНД «Соціотерапія» №288 від 24.02.2020 пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння в порядку самозвернення, за результатами якого встановлено, що він тверезий. Вказаний огляд також проводився за допомогою мультитесту в присутності працівника поліції.

Із загальнодоступної інформації, яка міститься на сайтах державних та комунальних медичних закладів в мережі Інтернет, отримані в результаті тестування дані є лише попереднім результатом. Мультитести (багатопрофільні тести) відповідно до їх інструкцій для використання (загальнодоступна інформація) обмежені у використанні професійної діагностики, яка повинна мати місце у випадках медичних лабораторних досліджень. У згаданих інструкціях теж застерігають, що зразки з позитивним результатом повинні бути перевірені більш ефективним методом. Для отримання заключного результату необхідно використовувати більш специфічний альтернативний метод. Заключний діагноз повинен бути встановлений лікарем після оцінки всіх клінічних та лабораторних даних.

Апеляційний суд вживав заходів щодо виклику в судове засідання лікаря ВОНД «Соціотерапія» ОСОБА_2 , яка видала ОСОБА_1 довідку №288 від 24.02.2020, з метою встановлення обставин проходження ОСОБА_1 медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в порядку самозвернення та з`ясування причин розбіжностей у результатах проведених оглядів ОСОБА_1 . Однак, ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила.

Отже, в матеріалах справи є два висновки: один, наданий лікарем Черниш О. ОСОБА_3 , відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння, та інший, наданий лікарем ОСОБА_2 , відповідно до якого ОСОБА_1 тверезий. Обидва результати встановлені за допомогою мультитестів.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, встановлені під час апеляційного розгляду обставини вказують на те, що при розгляді справи суддя припустився спрощеного підходу при її розгляді, хоча і дослідив докази, однак не надав належної оцінки обставинам, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи, тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений суддею тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Враховуючи викладене, наявні підстави для скасування постанови місцевого суду з винесенням нової постанови про закриття провадження у справі відповідно до положень п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 23 березня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало