Справа № 127/5506/20
Провадження № 33/801/291/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гриневич В. С.
Доповідач: Марчук В. С.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

судді судової палати у цивільних справах Марчук В.С.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 16 березня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП. -

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №364045 від 24.02.2020 року, 20.12.2019 року о 20.00 год. на перехресті вул. Писарєва - вул. Константиновича у м. Вінниці водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння; відповідно до висновку експерта №3525 від 10 січня 2020 року, алкогольне сп`яніння 2.2 проміле. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №364044 від 24.02.2020 року того ж 20.12.2019 року о 20.00 год. на перехресті вул. Писарєва - вул. Константиновича в м. Вінниці водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись по другорядній дорозі вул. Писарєва, виїжджаючи на нерівнозначне перехрестя з вул. Константиновича, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» і не надав перевагу в русі транспортному засобу FORD Focus д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Цими своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Відповідно до постанови старшого слідчого ВРЗСТ СВ Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області від 28 січня 2020 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002718 від 21.12.2019 року, закрите у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України в діях водія автомобіля ВАЗ 2121, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 . У вказаній постанові зазначено, що її копію слід направити начальнику Управління патрульної поліції м. Вінниця для притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності

Після цього, 24.02.2020 року поліцейським роти №2 БУПП у Вінницькій області, сержантом поліції Сльотою В.В. був складений вищевказаний Протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, серії ДПР18 №364045 та Протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, серії ДПР18 № 364044.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 16 березня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП і накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. на користь держави з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на 1 рік. Вирішене питання судових витрат.

Не погодившись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , оскаржив її в апеляційному порядку, як незаконну.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом не забезпечено розгляд справи в присутності правопорушника, а також право при розгляді справи користуватись юридичною допомогою адвоката. При цьому апелянт зазначає, що про дату судового засідання він не знав. Крім того, скаржник стверджує, що 20.12.2019 року близько 20.00 год. мав місце факт ДТП за участі автомобіля, яким він керував, проте в стані алкогольного сп`яніння він не перебував; що 21.12.2019 року медичний працівник лікарні здійснив у нього забір крові для аналізів.

Зазначає, що було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, зокрема, на місці не запропоновано пройти огляд за допомогою спеціальних технічних засобів для встановлення факту перебування в стані алкогольного сп`яніння, протокол складено за відсутності свідків, забори біологічного середовища для аналізу здійснено лише наступної доби, тобто в термін більший ніж через 2 години з моменту виникнення підстав, без присутності працівників поліції та свідків.

Також, скаржник вказує на те що судом порушена норма ч.5 ст. 38 КУпАП, оскільки адміністративне стягнення накладене більше ніж через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження, що в силу п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП є підставою для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі.

З урахуванням зазначеного, скаржник просив суд скасувати постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 16.03.2020 року, а провадження у справі закрити. При цьому, апелянт вказує на необхідність застосування висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України про те, що при закритті провадження у справі у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення вина особи у вчиненні інкримінованих адміністративних правопорушень не встановлюється.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, вивчивши апеляційну скаргу, Вінницький апеляційний суд приходить до висновків, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, з огляду на наступне.

Відповідно до положення ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлене неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, пояснення свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію відеозапису, актом огляд, а також іншими документами.

Розглядаючи справу та притягуючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції вважав, що вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 24.02.2020 року серії ДПР18 №364044, схемою дорожньо-транспортної пригоди та поясненнями свідків.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №364044 від 24.02.2020 року дійсно вказано, що водій ОСОБА_1 20.12.2019 року о 20:00 год. в м. Вінниці на перехресті вул. Писарєва та вул. Константиновича, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2121, д.н.з. НОМЕР_1 рухаючись по другорядній дорозі вул. Писарєва виїжджаючи на нерівнозначне перехрестя з вул. Константиновича не виконав вимоги дорожного знаку 2.1. Дати дорогу і не надав перевагу в русі транспортному засобу FORD Fосus д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , що рухався по головній дорозі внаслідок чого відбулося зіткнення, від чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 16.11 ПДР України, за що відповідальність передбачена статтею 124 КУпАП. (а/с3).

Даний факт підтверджується і схемою дорожньо-транспортної пригоди ( а.с. 10).

Відповідно до пояснення ОСОБА_2 , він о 20.01 год рухався по вул. Константиновича від вул. Блока у напрямку вул. Д.Галицького по головній дорозі зі швидкістю, приблизно, 40 км./год. Доїжджаючи до перехрестя вул. Константиновича-вул. Писарєва, він побачив, що з другорядної дороги по вул. Писарєва на великій швидкості їде авто марки ВАЗ «Нива» д.н.з. НОМЕР_1 . Намагаючись уникнути ДТП, він почав гальмувати, проте зіткнення автомобілей відбулось. На місце ДТП були викликані працівники поліції. Водій автомобіля ВАЗ «Нива» вів себе неадекватно, був затриманий свідками ДТП, оскільки мав за мету покинути місце ДТП до приїзду поліції. Водій ВАЗ «Нива» був в сильному алкогольному сп`янінні, відчутний різкий запах алкоголю з порожнини рота. (а/с12).

Відповідно до статті 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Враховуючи встановлені обставини, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю доведена та не спростовується

особою, яка вчинила дане адміністративне правопорушення.

Притягуючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції вважав, що його вина підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №364045 від 24.02.2020 року; висновком експерта № 3525 від 10.01.2020 року; письмовими поясненнями свідків та іншими матеріалами справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №364045 від 24.02.2020 року, водій ОСОБА_1 , 20.12.2019 року о 20:00 год. в м. Вінниці на перехресті вул. Писарєва та вул. Константиновича, керував транспортним засобом ВАЗ 2121, д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, відповідно до висновку експерта №3525 від 10 січня 2020 (алкогольне сп`яніння 2,2 ‰), чим порушив вимоги п. 2.9А ПДР України, за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП (а/с2).

Згідно висновку експерта № 3525 від 10.01.2020 року, при судово-медичній експертизі крові громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, яка розпочата 23.12.2019 року, методом газово-рідинної хроматографії, виявлено етиловий спирт у концентрації 2,2 ‰. ( а/с 15).

Щодо фрази суду першої інстанції, що вина ОСОБА_1 підтверджується поясненнями свідків, вона не грунтується на матеріалах справи, оскільки у них відсутні такі пояснення, а у вищевказаних Протоколах про адміністративні правопорушення на а/с 2,3 вказано, що свідки відсутні.

Ще у них зазначено про відсутність і потерпілих, проте це не відповідає дійсності, виходячи з того, що два інкриміновані ОСОБА_1 адміністративні правопорушення вчинені одночасно; у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 вину визнав та не спростовує її у апеляційній скарзі; стаття ж 124 КУпАП вказує на заподіяння механічних ушкоджень транспортному засобу ОСОБА_2 - автомобілю марки «FORD Focus» д.н.з. НОМЕР_2 ; відповідно ж до норми ч.1 ст. 269 КУпАП, потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно, зокрема, майнову шкоду.

Отже, ОСОБА_2 є потерпілим у даних адміністративних провадженнях, виходячи з вищевказаного та того, що вони взаємопов`язані.

На а/с 12 міститься пояснення ОСОБА_2 , у якому він підтверджує факт ДТП за участю водія транспортного засобу з державним номерним знаком НОМЕР_1 , яким є ОСОБА_1 , а також вказує, що водій перебував у сильному алкогольному сп`янінні та що у нього був відчутний різкий запах алкоголю з порожнини рота (а/с12).

Твердження апелянта, що було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, зокрема, на місці не запропоновано пройти огляд за допомогою спеціальних технічних засобів для встановлення факту перебування в стані алкогольного сп`яніння, не спростовує висновку суду та обставин керування транспортним засобом у стані сп`яніння.

Щодо того, що протокол складено за відсутності свідків, то він був складений на підставі висновків Постанови про закриття кримінального провадження, а ст. 254 КУпАП не передбачає свідків під час складання протоколу. У ст. 256 КУпАП вказано, що свідки у протоколі зазначаються у випадку їх наявності, а не в обов`язковому порядку.

Інші доводи апеляційної скарги теж є необгрунтованими і суд їх до уваги не бере.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою у стані алкогольного сп`яніння, повністю доведена наявними у справі доказами і не спростовується доводами апеляційної скарги.

Щодо посилання апелянта на узагальнений науково-консультативний висновок Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України, а саме стосовно того, що під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється, то воно є безпідставним та необгрунтованим, оскільки даний висновок носить суто рекомендаційний характер та не має сили закону, тому апеляційний суд не враховує його при вирішенні даної справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку та усунувши всі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

З огляду на вищевказане, вважаю, що ст. 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, і чи винна особа в його вчиненні. При цьому, норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи в його вчиненні в разі винесення постанови про закриття провадження за п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, вказаний кодекс не містить.

Водночас, за змісту ч.1 ст. 38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення та сплив встановленого законом строку.

Тобто, для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом необхідним є, в тому числі, встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.

Щодо доводів апеляційної скарги, що судом порушені норми ст. 268 та ст. 277-2 КУпАП, оскільки справа була розглянута у відсутність правопорушника та, що судові повістки на адресу ОСОБА_1 не надходили, вони не грунтуються на матеріалах справи та не відповідають дійсності.

Так, на а/с 19 міститься копія судової повістки про виклик до суду ОСОБА_1 , як правопорушника на 09.30 год 16.03.2020 року; дата даного документу: 05.03.2020 року, тобто, заздалегідь до дати розгляду справи.

Як видно з клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, воно подане 13.03.2020 року, за три дні до призначеного дня для розгляду справи судом. Отже, ОСОБА_1 був обізнаний про час розгляду справи за три дні, як передбачено ст. 277-2 КУпАП і він, при цьому, мав добросовісно користуватися своїми процесуальними правами, які полягають у тому, щоб не тільки заявити клопотання про відкладення розгляду справи, але і надати суду поважні підстави для цього, з огляду на строки розгляду справи, визначені ст. 38 КУпАП.

Натомість, ОСОБА_1 , 13.03.2020 року подав клопотання про відкладення розгляду справи, обгрунтовуючи його хворобою, на підтвердження чого надав Довідку Вінницької міської клінічної лікарні №1 від 13.03.2020 року за №27/01-11. Однак, дана Довідка містить відомості лише про те, що ОСОБА_1 знаходився на лікуванні у неврологічному відділенні МКЛ №1 лише станом на 13.03.2020 року; щодо тривалості лікування та його режиму ( стаціонарний чи амбулаторний), у Довідці відомості відсутні.

Отже, суд першої інстанції правомірно розглянув дану справу у відсутність правопорушника.

Разом з тим, Вінницький апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що при розгляді даної справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП, слід застосовувати загальні строки накладення адміністративного стягнення, визначені ч. 2 ст. 38 КУпАП, через наступне.

Так, у ч.2 ст. 38 КУпАП вказані загальні строки накладення адміністративного стягнення у справах про адміністративні правопорушення, підвідомчих суду - не пізніше як три місяці з дня його виявлення.

Частина ж 5 ст. 38 КУпАП є спеціальною правовою нормою в галузі строків накладення адміністративного стягнення у справах про адміністративні правопорушення і у ній вказано, що у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Загальні норми права поширюються на всі відносини певного роду - строку накладення адміністративного стягнення у справах підвідомчих судам.

Натомість, спеціальні норми права встановлюються з метою конкретизації і деталізації, врахування своєрідності та особливостей будь-якого виду суспільних відносин, що належать до певного роду, врегульованого загальними нормами..

Тим самим, спеціальні правові норми є винятковими із загальних норм, які застосовуються лише у винятках, визначених спеціальними правовими нормами.

Так, ч.5 ст. 38 КУпАП вказує на виняткові строки накладення адміністративного стягнення у разі закриття кримінального провадження за наявності у діях порушника ознак адміністративного правопорушення - не пізніше як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Так, як у даному випадку мають місце обставини закриття кримінального провадження з наявністю у діях порушника ознак адміністративних правопорушень, слід керуватися саме нормою ч.5 ст. 38 КУпАП.

З огляду на те, що Постанова про закриття кримінального провадження була прийнята 28 січня 2020 року, а адміністративне стягнення на ОСОБА_1 за ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП накладене Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 16 березня 2020 року - значно пізніше як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження, дану Постанову суду першої інстанції необхідно скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП - за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись статтями 247, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 16 березня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, та ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч.1 ст. 247 КУПАП за закінченням, на момент розгляду справи про адміністративні правопорушення, строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду: В.С. Марчук