П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 534/448/20

Провадження № 3/534/180/20

№ 3/534/181/20

14 квітня 2020 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області

в складі головуючого судді Солоха О.В.

з участі секретаря судового засідання Чебикіної Н.А.

прокурора Скрипки А.В.

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

особи, яка склала протокол ОСОБА_2

розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. П`ятихатки, Дніпропетровської області, громадянина України, працюючого слюсарем на КП «Теплоенерго», не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , на підставі постанови ЦВК від 31.05.2019 №919, займаючи посаду заступника голови окружної виборчої комісії №150 з позачергових виборів народних депутатів України, будучи суб`єктом відповідальності за вчинення корупційних та пов`язаних з корупцією правопорушень, відповідно до п.п.«а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив про наявність реального конфлікту інтересів, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч.1 ст. 28, ч.2 ст.35 Закону України «Про запобігання корупції», вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а саме 29.07.2019 на засіданні окружної виборчої комісії з виборів народних депутатів України одномандатного виборчого округу № 150 розглянув та проголосував «за» призначення собі максимально можливого розміру одноразової грошової винагороди, що становить 4 173 грн., чим умисно вчинив адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, передбачені ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе не визнав на підставі зазначеного у наданих ним письмових поясненнях.

13.04.2020 на адресу суду надійшло письмове пояснення ОСОБА_1 , в яких, заперечуючи проти складення відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення за ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП, зазначив, що він, займаючи посаду заступника голови окружної виборчої комісії №150, не може вважатися посадовою особою юридичної особи публічного права в розумінні Закону України «Про запобігання корупції» і тому не є суб`єктом декларування. Разом з тим, зазначив, що зазначені протоколи не можуть слугувати як допустимі докази у справі, оскільки вони отримані з порушенням процедури, а саме складені за відсутності висновків НАЗК та відсутності повноважень у органу, який їх складав на самостійне здійснення перевірки дотримання антикорупційного законодавства.

Прокурор обставини, викладені у протоколах про вчинення адміністративних правопорушень підтримав та зазначив про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП.

ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що протоколи про адміністративні правопорушення складено на посадових осіб, які наділені адміністративними функціями та повноваженнями у відповідності до чинного законодавства України, зокрема вказав Закон України «Про національну поліцію», КУпАП, Закон України «Про запобігання корупції».

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, думку прокурора, особи, яка склала протоколи та дослідивши приєднані до справи докази, судом встановлено наступне.

Законом, що закон визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень є Закон України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VII (надалі за текстом Закон №1700-VII).

За приписами ст.1 Закону №1700-VII спеціально уповноваженими суб`єктами у сфері протидії корупції є, зокрема, органи Національної поліції.

За змістом п.1 ч.1 ст.255 КУпАП уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, зокрема ст.1727 КУпАП (за винятком правопорушень, вчинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище).

Відповідно до примітки ст.50 Закону №1700-VII заступник голови окружної виборчої комісії не є службовою особою, яка займає відповідальне та особливо відповідальне становище.

Відповідно до Положення про Управління стратегічних розслідувань у Полтавській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, затвердженого наказом Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України №17 від 06.11.2019, Управління є структурним підрозділом Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України та згідно із законодавством України здійснює оперативно-розшукову діяльність.

Згідно із п.22-24 вказаного Положення Управління на території обслуговування відповідно до покладених на нього завдань, серед іншого, здійснює моніторинг та аналіз стану дотримання антикорупційного законодавства особами, на яких поширюється дія статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», збирання доказів про вчинення корупційних правопорушень та правопорушень, пов`язаних з корупцією; здійснює складання в межах компетенції протоколів про правопорушення, пов`язані з корупцією, та направлення їх до суду в установленому законодавством порядку.

Посилання ОСОБА_1 на те, що матеріали про адміністративне правопорушення складені відносно нього за чч. 1, 2 ст.1727 КУпАП повинні бути затвердженні висновком Національним агентством з питань запобігання корупції є необґрунтованими та безпідставними, з огляду на приписи ч.3 ст.12 Закону №1700-VII та п.1 ч.1 ст.255 КУпАП за якими уповноважені особи Національного агентства з питань запобігання корупції у разі виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, мають право на самостійне складання протоколу про таке правопорушення та направлення його до суду в порядку, визначеному Національним агентством.

Разом з тим, у разі виявлення ознак іншого корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, Національне агентство затверджує обґрунтований висновок та надсилає його іншим спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції. Висновок Національного агентства є обов`язковим для розгляду, про результати якого воно повідомляється не пізніше п`яти днів після отримання повідомлення про вчинене правопорушення (ч.3 ст.12 Закону №1700-VII).

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 та ч.2 ст.1727 КУпАП складені уповноваженим на те органом, а саме управлінням стратегічних розслідувань у Полтавській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України у відповідності до чинного законодавства України.

Посилання ОСОБА_1 на те, що діяльність окружних виборчих комісій здійснюється не на постійній основі, а робота її членів характеризується тимчасовим характером без призначення на посаду як за основним місцем роботи і тому, зокрема заступник голови окружної виборчої комісії не може вважатися посадовою особою юридичних осіб публічного права в розумінні Закону №1700-VII і тому не є суб`єктами декларування є помилковою та безпідставною з огляду на наступне.

У відповідності до ч.1 ст.27 Закону України «Про вибори народних депутатів України» від 17.11.2011 №4061-VI (надалі за текстом Закон №4061-VI) постановою Центральної виборчої комісії від 31.05.2019 № 919 «Про утворення окружних виборчих комісій з виборів народних депутатів України на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року», було створено окружну виборчу комісію та призначено її склад (а.с.20, 21).

Частиною 2 ст.38 Закону №4061-VIпередбачено, що окружна виборча комісія набуває статусу юридичної особи з моменту внесення запису про включення відомостей про комісію до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та є комісією вищого рівня щодо усіх дільничних виборчих комісій на території відповідного територіального виборчого округу з питань виборів народних депутатів України.

У відповідності до ст.80 Цивільного кодексу України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Крім цього у ст. 81 Цього ж Кодексу вказано, що юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.4 ст.87 Цивільного кодексу України юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 04.06.2019 ОВК №150 зареєстрована як юридична особа (а.с.30-31), а підписантом без обмежень, зокрема є і ОСОБА_1 .

За змістом ст.27 Закону України «Про вибори народних депутатів України», окружна виборча комісія утворюється Центральною виборчою комісією не пізніш як за шістдесят два дні до дня голосування у складі голови, заступника голови, секретаря та інших членів комісії у кількості не менше дванадцяти і не більше вісімнадцяти осіб.

Згідно зазначеної постанови Центральної виборчої комісії від 31.05.2019 №919 «Про утворення окружних виборчих комісій з виборів народних депутатів України на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року» заступником голови окружної виборчої комісії з виборів народних депутатів України одномандатного виборчого округу №150 було призначено ОСОБА_1 , 1968 р.н. (а.с.21).

У відповідності до ст.ст.33, 35 Закону №4061-VIвиборча комісія є колегіальним органом. Основною формою роботи виборчої комісії є засідання, яке скликається головою комісії, в разі його відсутності - заступником голови, а в разі відсутності голови та його заступника - секретарем комісії. На засіданні виборчої комісії ведеться протокол засідання, який веде секретар комісії. Протокол засідання комісії підписується головуючим на засіданні та секретарем комісії.

Законом №4061-VIзазначено, що члени ОВК здійснюють контроль за додержанням законодавства про вибори народних депутатів України, повинні додержуватися Конституції України, цього та інших законів України з питань підготовки і проведення виборів, мають інші права та обов`язки відповідно до цього та інших законів України (ч.5 ст.25 та п.1 ч.9 ст.36 Закону).

Згідно п.п.«а» п.2 ч.1 ст.3 Закону №1700-VII, особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме: посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті є суб`єктами, на яких поширюється дія вказаного Закону.

Отже, відповідно до п.п.«а» п.2 ч.1 ст.3 Закону №1700-VII, ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія зазначеного Закону.

Статтею 28 Закону №1700-VII, передбачено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

2)Суд зазначає, що у відповідності до ст.1 Закону №1700-VII під такими термінами, як «реальний конфлікт інтересів» та «приватний інтерес» слід розуміти: реальний конфлікт інтересів, це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень; приватний інтерес це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях, що зазначено в абзаці 12 ч.1 ст.1 Закону.

Як убачається із приєднаного до матеріалів справи протоколу засідання окружної виборчої комісії з виборів народних депутатів України одномандатного виборчого округу №150 від 29.07.2019 №17 (а.с.22-25) її члени, зокрема заступник голови окружної виборчої комісії ОСОБА_3 . ОСОБА_4 ., вирішили питання щодо розподілу премій членам окружної виборчої комісії одномандатного виборчого округу №150 та залученим працівникам ОВК №150. На підставі зазначеного протоколу головою та секретарем окружної виборчої комісії одномандатного виборчого округу №150 прийнято постанову від 29.07.2019 №34 «Про розподіл премій членам окружної виборчої комісії одномандатного виборчого округу №150 та залученим працівникам окружної виборчої комісії №150».

Так, згідно зазначеної постанови заступнику голови окружної виборчої комісії ОСОБА_1 було призначено одноразову грошову винагороду у сумі 4 173 грн. (а.с.27, 28) без вирахування податків та обов`язкових зборів.

Таким чином, як убачається з наведеного, ОСОБА_1 , який є посадовою особою юридичної особи публічного права та суб`єктом, на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», підтримав на засіданні комісії питання щодо розподілу одноразової грошової винагороди між членами ОВК та приймав участь у голосуванні, отже дії останнього є умисними й протягом всього засідання повідомлень від нього щодо наявності реального конфлікту інтересів не надходило, що підтверджується згаданими постановою та протоколом.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У контексті зазначеного та з урахуванням положень ст.11 КУпАП, на думку судді, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення з необережності, оскільки, передбачав можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховував на їх відвернення або не передбачив можливості настання таких наслідків, хоч повинен був і міг їх передбачити.

Суд критично ставиться до не визнання вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушеннях та сприймає таку позицію останнього як спосіб уникнути відповідальності.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Диспозиція ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП передбачає відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів (ч.1 ст.172-3 КУпАП), а також вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів (ч.2 ст.172-3 КУпАП).

Винуватість ОСОБА_1 підтверджується також дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими пояснення особи, яка притягується до відповідальності, договором про виконання обов`язків члена виборчої комісії з виборів народних депутатів України від 03.06.2019, протоколом від 29.07.2019 №17 засідання окружної виборчої комісії з виборів народних депутатів України на позачергових виборах народних депутатів України 21.07.2019 одномандатного виборчого округу №150 Полтавського регіону, постановою окружної виборчої комісії з виборів народних депутатів України на позачергових виборах народних депутатів України 21.07.2019 одномандатного виборчого округу №150 Полтавського регіону від 29.07.2019 №34 «Про розподіл премій членам окружної виборчої комісії одномандатного виборчого округу №150 та залученим працівника ОВК №150», відомостями щодо виплати одноразової грошової винагороди членам окружної виборчої комісії одномандатного виборчого округу №150.

Зазначені вище докази є чіткими, достатньо переконливими (без суперечностей) та об`єктивно узгоджуються між собою, що у сукупності дає суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП «поза розумним сумнівом».

Обставин, що обтяжують або пом`якшують відповідальність судом не встановлено.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи із положень ст.23 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , його вік і стан здоров`я, сімейний та майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, ступінь вини та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення.

З огляду на викладене, суд вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення, на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення у виді штрафу в межах санкцій ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Згідно ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Питання про судовий збір вирішено судом в порядку ст. 40-1 КУпАП, згідно з якою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою на яку таке стягнення накладено.

Керуючись ст.ст.36, 40-1, 283, 294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення:

за ч.1 ст.172-7 КУпАП - у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень;

за ч.2 ст.172-7 КУпАП - у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень;

У порядку ч.2 ст.36 КУпАП остаточно визначити ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 420 грн. 40 коп. судового збору.

Постанова суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду подаються протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя О.В. Солоха

Особи, які беруть участь у справи, мають право ознайомитися із повним текстом постанови та отримати її копію після 17 квітня 2020 року в приміщенні Комсомольського міського суду Полтавської області.