ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/479/20 Справа № 202/1091/20 Суддя у 1-й інстанції - Ігнатенко В.В. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу адвоката Марголіна В.Г. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 31 березня 2020 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

ОСОБА_1 визнано винним в тому, що 07 січня 2020 року о 10 годині 45 хвилин у м.Дніпро, по вул. Донецьке шосе, Індустріального району, керував транспортним засобом Volkswagen Passat д/н НОМЕР_1 перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком №110 КП "Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром" ДОР". Чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою адвокат Марголін В.Г. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову районного суду скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає вказану постанову незаконною та необгрунтованою, та такою, яка винесена судом з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Зазначає, що справу розглянуто без участі апелянта, не дивлячись на те, що ним було подано електронний лист до суду в якому було зазначено, що ОСОБА_1 був на лікарняному і з поважної причини не зможе взяти участь в судовому засіданні 31.03.2020 року о 09.30 год.

Вважає, що твердження суду першої інстанції про те, що апелянт керуючись своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП намагається уникнути відповідальності, не відповідає дійсності, оскільки 31.03.2020 року суду було надано разом із заявою про те, що апелянт знаходиться на лікарняному та виписку із медичної карти амбулаторного хворого.

Вказує на те, що поліцейськими був порушений порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійсним.

Також зазначає, що матеріали адміністративної справи не містять доказів відсторонення апелянта від керування та передачі керування іншій особі, що викликає у нього сумнів у законності дій поліцейських при оформленні матеріалів.

Зазначає, що справа стосовно ОСОБА_1 була розглянута з порушенням правил підсудності, оскільки останній зареєстрований не в Індустріальному районі м. Дніпра, а в Жовтневому районі м. Дніпра, тому, на його думку і справа повинна була розглянута в Жовтневому районному суді м. Дніпропетровська.

В судовому засіданні адвокат Марголін В.Г. діючий в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати та провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції в порушення вищезазначених вимог закону належним чином не з`ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не ґрунтується на доказах, що містяться в матеріалах даної справи та фактичних обставинах.

Так, визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції зазначив, що його вина підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: обставинами викладеними у протоколі про адміністративне равопорушення серії ДПР18 №372876 від 07 лютого 2020 року, рапортом співробітника поліції, висновком КП "Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром" ДОР" №110 від 16.01.2020 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №110 від 16 січня 2020 року, відповідно до якого ОСОБА_1 07 січня 2020 року о 11 годині 06 хвилин перебував у стані наркотичного сп`яніння.

Вказані висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення апеляційний суд вважає необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки вказані висновки суду спростовуються доказами, що містяться в матеріалах справи, та є передчасними.

Апеляційним переглядом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №372876 від 07.02.2020 року водій ОСОБА_1 07 січня 2020 року о 10 годині 45 хвилин у м.Дніпро, по вул. Донецьке шосе, Індустріального району, керував транспортним засобом Volkswagen Passat д/н НОМЕР_1 перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком №110 КП "Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром" ДОР". Чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

Разом з тим, судом першої інстанції не було враховано те, що на момент розгляду справи, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого від 30.03.2020 року, що є порушенням вимог ст. 268 КУпАП України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно з положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, оскільки здійснення цих прав передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і зіставити їх з матеріалами судової справи.

Як вбачається з матеріалів справи, висновки суду про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, ґрунтуються на даних протоколу про адміністративне правопорушення, рапортом працівника поліції та висновком КП "Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром" ДОР" №110 від 16.01.2020 року. Разом з тим, у судовому засіданні ОСОБА_1 не допитувався. Крім того, суд першої інстанції не викликав та не допитав в якості свідків - працівників поліції, які складали протокол про адміністративне правопорушення.

Не може бути покладений в основу в якості доказу провини ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні висновок КП "Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром" ДОР" №110 від 16.01.2020 року, оскільки відповідно до інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення та огляд в такому випадку здійснюється в присутності двох свідків.

Натомість з матеріалів справи вбачається що вищевказаний висновок був складений 16.01.2020, а саме правопорушення мало місце 07.01.2020 року, тобто через два тижня після скоєного правопорушення, а протокол про адміністративне правопорушення був оформлений через місяць, а саме 07.02.2020 року, що є порушенням ч. 2 ст. 254 КУпАП.

Крім того, суддя місцевого суду формально послався в постанові на протокол про адміністративне правопорушення та медичний висновок, проте залишив поза увагою питання щодо дотримання поліцейськими при складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 вимог ст. 266 КУпАП, та вимоги ст. 256 КУпАП.

Окрім цього, в матеріалах відсутні пояснення свідків, натомість огляд водія на стан сп`яніння на місці зупинки починається з моменту залучення двох свідків, оскільки всі дії, визначені законодавством та направлені на встановлення чи спростування стану сп`яніння поліцейським за вимогами ч. 2 ст. 266 КУпАП мають відбуватися виключно в присутності свідків, недотримання чого в силу ч. 5 ст. 266 КУпАП призводить до недійсності такого огляду.

Посилаючись на вказані вище докази як на такі, що підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, суддя місцевого суду не дав їм аналіз, а саме не зазначив, які саме дані містяться у цих доказах, які саме факти та обставини ці докази підтверджують, у зв`язку із чим не дав їм відповідної оцінки та прийшов передчасного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 3 ст. 266 КупАП передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Законодавцем чітко прописаний порядок такого огляду, який проводиться тільки при наявності відповідних підстав вважати, що особа перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Підозрювана особа спочатку обов`язково повинна пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції, у присутності двох свідків і тільки після цього, якщо особа не заперечує факту виявленого сп`яніння, то поліцейський складає відповідний протокол, але якщо особа відмовляється від огляду з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, або після цього огляду заперечує його результати, то тільки тоді, подальший огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Викладене свідчить про те, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів тільки за наявності ознак алкогольного сп`яніння, які перераховані у п. 3 Розділу 1 Інструкції, шляхом інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу, у присутності двох свідків, після чого поліцейським складається акт огляду у двох примірниках, один з яких вручається водію, а вже потім складається протокол про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

У відповідності до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддею вимоги зазначеної правової норми про всебічність, повноту та об`єктивність дослідження всіх обставин справи у їх сукупності не дотримані.

Відповідно до п. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України 09.11.2015 за № 1452/735 (далі Інструкція) установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

За п. 10 Інструкції результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Зокрема, в ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП та п.п. 6, 7 Інструкції №1452/73, чітко зазначено, що проведення такого огляду проводиться працівником поліції на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів і передбачають, що огляд на стан алкогольного чи іншого сп`яніння у закладах охорони здоров`я, проводиться лише у разі незгоди водія на проведення такого огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів (тобто на місці знаходження чи зупинки водія), або в разі незгоди з його результатами.

За вимогами ст. 266 особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення - процесуальний документ, який є підставою для розгляду та вирішення справи про адміністративне правопорушення. Протокол є підставою для складання постанови. При оскарженні постанови протокол необхідний для того, щоб відновити обставини вчиненого правопорушення, цей документ є одним з найважливіших доказів по справі.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Вимога поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки є законною лише за наявності двох свідків, у присутності яких така вимога пред`являється.

За ч. 2 ст. 266 КУпАП в разі виявлення ознак сп`яніння, співробітник поліції з метою проведення огляду на стан сп`яніння водія на місці зупинки транспортного засобу має залучити двох свідків. Тобто при залученні свідків, що є обов`язковим, останні повинні брати участь у всій процедурі огляду на стан сп`яніння з моменту її початку до завершення, про що може свідчити лише оформлення результатів такого огляду.

Процедура огляду на стан сп`яніння, що проводиться поліцейським на місці з використанням спеціальних технічних засобів, завершується у наступних випадках:

- проходженням водія такого огляду, про що складається акт огляду та в залежності від результатів складається відповідний протокол, до якого долучається вказаний акт за умови підтвердження стану сп`яніння та згоди водія з результатами такого огляду (п. 10 розділу ІІ Інструкції про порядок № 1452/735МВС);

- незгодою водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів або з його результатами, що є правовою підставою для проведення огляду в закладах здоров`я (ч. 3 ст. 266 КУпАП), у зв`язку із чим водію виписується відповідне направлення.

Коли ж водій незгоден на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч. 3 ст. 266 КУпАП), тобто огляд на стан сп`яніння не закінчується, а продовжується, у зв`язку із чим свідки мають бути присутні до встановлення чи спростування стану сп`яніння у відповідному закладі охорони здоров`я з оформленням результатів такого огляду.

Крім того, за п. 8 «Порядку направлення та огляду», затвердженому КМУ, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я відбувається лише в присутності двох свідків, про що вказано й в п. 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395.

Крім того матеріали справи не містять відеозапису з боді-камери поліцейського, які могли б підтвердити або спростувати версію апелянта.

Також матеріали справи не містять доказів, що працівниками поліції було відсторонено водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, після встановлення стану сп`яніння.

Під час розгляду вказаного протоколу суд першої інстанції не звернув уваги на вказані недоліки протоколу і доданих до нього матеріалів.

В силу ч. 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Доводи апеляційної скарги з приводу безпідставного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованими, і такими, що підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд першої не надав належної та об`єктивної оцінки.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не підтверджується сукупністю належних і допустимих доказів.

За встановлених під час апеляційного розгляду справи обставин, є законні підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування оскарженої постанови у зв`язку з недоведеністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Марголіна В.Г. в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 31 березня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Г.П. Слоквенко