Категорія: ст. 173 КУпАП Головуючий 1 інстанції: Дочинець С.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2020 року м. Маріуполь

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Преснякова А.А., розглянула апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Вугледарського міського суду Донецької області від 11.03.2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Донецька Донецької області, громадянка України, зареєстрована і проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені суддею І інстанції обставини

Суддею місцевого суду встановлено, що на протязі тривалого часу, при зустрічі, систематично ОСОБА_1 ображає ОСОБА_2 , висловлюється на її адресу нецензурною лайкою, чим порушує громадський порядок.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Постановою судді Вугледарського міського суду Донецької області від 11.03.2020 року ОСОБА_1 визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в доход держави у розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 85,00грн.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись з постановою судді, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Також до апеляційної скарги додала заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції від 11.03.2020 року у зв`язку з нововиявленими обставинами і карантином.

На обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що її звинуватили на підставі подій, яких не існувало, ОСОБА_2 в заяві від 14.12.2019 року вказала неправдиві свідчення, надала недостовірні показання зі свідками ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , які є її близькими родичами, вела в оману уповноважені органи і суд.

Свідки не можуть описати подію звідки і як отримали дані про певну обставину, їх показання не можуть бути доказом, оскільки ґрунтуються на двох реченнях, між ними є протиріччя.

ОСОБА_2 в заяві зазначає, що чіпляння продовжуються на протязі тривалого часу, але нічого не зазначає стосовно використання на її адресу з боку апелянта нецензурної лайки; свідок ОСОБА_3 зазначає в поясненнях, що це триває декілька місяців, а свідок ОСОБА_4 зазначає як окрему одноразову ситуацію, не може вказати точної дати.

ОСОБА_2 і свідки не можуть вказати точної дати події, можливо, вона на той момент взагалі була відсутня у м. Вугледар.

Окрім того, свідки не підтверджують факт аморального образу життя, зловживання алкоголем, погроз, штовхання на адресу ОСОБА_2 , використання нецензурної лайки в громадських місцях.

Зазначила, що між нею і ОСОБА_2 існує конфлікт на побутовому рівні, оскільки вони проживають в одному під`їзді.

Вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази її вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Позиції учасників судового провадження

ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про місце, дату час і апеляційного розгляду (а/с 35), направила до суду апеляційної інстанції заяву про проведення судового розгляду за її відсутністю у зв`язку з карантинними заходами у державі і відсутністю регулярних пасажирських перевезень.

Перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги в її межах, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова судді скасуванню за таких підстав.

Мотиви суду

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вбачається, що судове рішення постановлено 11.03.2020 року за участі останньої (а/с 20-21), копія цього рішення їй вручена 20.03.2020 року під розпис (а/с 23), апеляційна скарга надійшла до суду першої інстанції 15.04.2020 року, тобто з пропущенням строку на апеляційне оскарження (а/с 29-31).

Враховуючи, що відповідно до постанови КМУ від 11.03.2020 року № 21 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», зі змінами, з 12.03.2020 року і по теперішній час, на усій території України установлений карантин з обмеженнями, вважаю, що з метою забезпечення доступу до правосуддя, строк на апеляційне оскарження має бути поновлений.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Крім того, як вбачається зі змісту статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, в тому числі чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Статтею 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Однак, даних вимог закону суд при розгляді справи стосовно ОСОБА_1 не дотримувався, належним чином не з`ясував обставини справи.

У протоколі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Натомість суд приймає даний протокол до розгляду.

З постанови районного суду від 11.03.2020 року вбачається, що суд прийшов до висновку, що на протязі тривалого часу, при зустрічі, систематично ОСОБА_1 ображає ОСОБА_2 , висловлюється на її адресу нецензурною лайкою, чим порушує громадський порядок, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 173 КпАП України.

В обґрунтування свого висновку суд посилається на протокол про адміністративне правопорушення серії ГП № 219597, який складений 23.12.2019 року з порушенням вимог статті 256 КУпАП (а/с 1), письмову заяву ОСОБА_2 від 14.12.2019 року (а/с 2), письмові пояснення ОСОБА_2 від 14.12.2019 року (а/с 3), пояснення свідків ОСОБА_3 від 14.12.2019 року (а/с 4) і ОСОБА_4 від 23.12.2019 року (а/с 5).

Однак, з таким висновком суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КпАП України, погодитись неможливо.

Так, у диспозиції ст. 173 КУпАП зазначено, що дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, повинні відбуватися саме в громадському місці в присутності осіб, тоді, як матеріали справи не містять доказів, перелік яких наведено у ст.251 КУпАП, які б підтверджували, що дії ОСОБА_1 були направлені на порушення громадського порядку і відбувалися з порушенням спокою громадян, не встановлено судом місця та часу вчинення цих дій.

ОСОБА_1 у суді першої інстанції не визнала свою провину, однак підтвердила наявність конфлікту між нею і ОСОБА_2 на побутовому ґрунті, який пов`язаний з проживанням в одному під`їзді, про що зазначила і в апеляційній скарзі, також зазначила, що свідки ОСОБА_3 і ОСОБА_4 є близькими родичами останньої, свідки і ОСОБА_2 не можуть вказати точної дати, коли відбувалася подія, окрім того, це не відбувається систематично, тому вважає, що в її діях відсутній склад правопорушення, передбачений ст. 173 КупАП.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , які містяться в матеріалах справи, не вбачається, коли саме ОСОБА_1 висловлюється на адресу ОСОБА_2 нецензурною лайкою, як часто це відбувається, окрім того, ОСОБА_4 зазначає в поясненнях, що ОСОБА_2 її дочка.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 219597 вбачається, що ОСОБА_4 є свідком у цій справі, але вона є особою, яка зацікавлена у результатах розгляду справи, оскільки є близькою родичкою ОСОБА_2 , у зв`язку з чим у суду є сумніви щодо об`єктивності і правдивості її пояснень, тому пояснення останньої не можна приймати як допустимі докази по справі.

Таким чином, слід визнати, що належних та допустимих доказів, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили той факт, що ОСОБА_1 систематично ображає ОСОБА_2 , висловлюється на її адресу нецензурною лайкою, чим порушує громадський порядок, матеріали справи не містять.

У протоколі про адміністративне правопорушення № 219597 щодо ОСОБА_1 теж не вказано, в яких конкретних діях відбувалися хуліганські дії останньої і в присутності яких осіб вони відбувалися, що є порушенням ст. 256 КУпАП, тому даний протокол не можна вважати належним доказом по справі.

Дослідивши всі докази у їх сукупності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а тому доводи останньої про це у скарзі є цілком слушними.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 33, 245, 252 КпАП України, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Враховуючи вищевикладені обставини, постанова районного суду підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КпАП України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247, 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Вугледарського міського суду Донецької області від 11 березня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Вугледарського міського суду Донецької області від 11.03.2020 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за статтею 173 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в доход держави у розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 85,00грн. скасувати.

Закрити провадження по справі стосовно ОСОБА_1 за статтею 173 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КпАП України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: