ПОСТАНОВА

Справа № 947/7547/20

Провадження № 3/947/2444/20

22.04.2020 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м.Одеси Борщов І.О., розглянувши у приміщені суду справу про адміністративне правопорушення за протоколом серія АПР18 №409486 від 30.03.2020, складений ДОП СП Таїровського ВП Київського ВП в м.Одесі ГУНП Одеської області лейтенантом поліції Подкопаєвим Р.А. щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працевлаштований, який неодноразово протягом року притягувався до адміністративної відповідальності у тому числі за ч.2 ст.187 КпАП України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , який протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил адміністративного нагляду, відповідних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не встав, та вчинив аналогічне правопорушення за наступних обставин.

Так, повторно, 17.03.2020 ОСОБА_1 не прибув на реєстрацію до Київського ВП без поважних причин, чим порушив правила адміністративного нагляду встановлені щодо нього судом.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, хоча був належним чином сповіщений про час та місце проведення судового засідання. Клопотань не надав.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тому, з огляду на вищевикладене, оскільки ОСОБА_1 ознайомлений з протоколом про адміністративне правопорушення, будучи обізнаним про розгляд судом справи щодо нього, сам до суду не прибув та не цікавився провадженням щодо нього, дійшов висновку про зловживання ОСОБА_1 правами з метою затягування строків розгляду справи або уникнення відповідальності. Подальше листування за таких умов буде явно не виправданим витрачання коштів державного бюджету. Виходячи з викладеного ОСОБА_1 вважається таким, що сповіщений належним чином про судове засідання і справу розглянуто без його участі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не оспорює.

Винність ОСОБА_1 , підтверджується сукупністю інших доказів, що є у справі: протоколом про адміністративне правопорушення, копією ухвали суду про встановлення адміністративного нагляду, рапортом поліцейського, зобов`язанням, довідкою тощо.

Оскільки ОСОБА_1 повторно протягом року порушив правила адміністративного нагляду у виді обов`язків, встановлених ухвалою суду і передбачених п.«а» ч.1 ст.9 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», то він визнається винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КпАП України.

Визначаючи міру відповідальності ОСОБА_1 , враховується характер правопорушення, данні про особу винного.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.221, 283, 284 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КпАП України, на підставі якої піддати його штрафові в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 255 (Двісті п`ятдесят п`ять) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (Чотириста двадцять)грн. 40 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 положення ст.308 КпАП України, згідно якої у разі несплати правопорушником штрафу у строк не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу або з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення у разі оскарження постанови про стягнення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби, де в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя Борщов І. О.