Справа № 185/2277/20
Провадження № 3/185/751/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2020 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Мельник Ю.А., розглядаючи матеріали інспектора ЮП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої поваром піцерії "Челентано", яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 184 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №105459 серії АПР18, 16.03.2020 року приблизно о 09.30 годині гр. ОСОБА_1 ухилилась від батьківських обов`язків щодо виховання та навчання неповнолітнього сина- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який має пропуски занятьбез поважних причин ЗШ №4 м.Павлограда.

Гр. ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнала, суду пояснила, що її чоловік помер, тому сина виховує одна. Щодо пропусків занять сином пояснила, що в період часу з 16.01.2020 року по 27.01.2020 року син хворів, тому не відвідував школу. На підтвердження надала довідки з медичних установ, копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 , та копію свідоцтва про смерть ОСОБА_3 .

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог статтей 245, 280 Кодексу України про адміністративне правопорушення , повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно статті 283 Кодексу України про адміністративне правопорушення має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

В підтвердження винності гр. ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні суду були надані наступні письмові докази:

-інформація ЗОШ № 4 № 62 від 26.06.2020 року, відповідно якої ОСОБА_4 має девіантну поведінку, з другого півріччя почав систематично пропускати заняття без поважних причин;

-письмові пояснення ОСОБА_1 , відповідно яких остання пояснила, що має сина ОСОБА_5 , який навчається в 9 класі ЗОШ № 4 та має пропуски у школі. Неодноразово проводила профілактични бесіди, однак він не реагує;

-письмові пояснення ОСОБА_2 , відповідно яких останній пояснив, що навчається в 9 класі ЗОШ № 4 та має пропуски занять без поважної причини. З ним були проведені профілактичні бесіди, но він на них не реагує;

- копія паспорту гр. ОСОБА_1 ;

- копія постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.02.2020 року про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Згідно диспозиції ч. 2 ст. 184 КУпАП особа підлягає адміністративній відповідальності за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх. Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення .

Обов`язки батьків висвітлені в ст. 150 Сімейного Кодексу України, згідно якого батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток ; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя ; поважати дитину. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Пленум Верховного Суду України в п. 16 своєї постанови № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зазначив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Суд наголошує, що виклад інкримінованих правопорушнику діянь має бути гранично конкретизований, це означає, що у формулюванні адміністративного правопорушення повинні включатися всі ті дії (бездіяльність), які відповідають опису об`єктивної сторони адміністративного правопорушення в адміністративно-правовій нормі, в якій передбачена відповідальність за вчинення даного адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №105459 від 16.03.2020 року та додані матеріали не містять доказів ухилення ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків. Разом з тим, у протоколі і взагалі не вказано: які саме дії вчинила ОСОБА_1 або не вчинила, пов`язані з порушенням умов виховання дитини, не вбачається - в чому саме полягає ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення виховання свого неповнолітнього сина та не виконання яких саме обов`язків.

При цьому в протоколі та наданих до нього матеріалах, не встановлено факту пропуску навчання у Павлоградській ЗОШ № 4 І-ІІІ ступенів неповнолітнім ОСОБА_2 без поважних причин і в який саме період відсутні докази, що працівниками Павлоградської ЗОШ, які подавали інформацію в поліцію щодо невідвідування неповнолітнім ОСОБА_2 навчального закладу, не з`ясовували причини пропуску ним занять. Мати ОСОБА_2 в суді пояснила, що її син ОСОБА_2 хворів, а тому із поважних причин пропустив навчання, про що суду були надані підтверджуючі медичні довідки з медичних установ, що суд вважає достатньою підставою для вирішення питання про відсутність винуватості особи в правопорушенні.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю ( ст. 252 КУпАП).

Стаття 9 КУпАП закріплює, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин приходжу до висновку про відсутність в діях гр. ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 184 ч.2 КУпАП.

Стаття 247 КУпАП передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з чим, вважаю необхідним провадження у відношенні гр. ОСОБА_1 за ст. 184 ч.2 КУпАП України закрити.

Керуючись ст.ст. 184 ч.2, 247, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративне провадження у відношенні ОСОБА_1 за ст. 184 ч.2 Кодексу України про адміністративне правопорушення - закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя Ю. А. Мельни