П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2020 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за протоколом серії ДПР18 №332447 від 09.03.2020, які надійшли від Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 09.03.2020 об 11 год. 15 хв. в м. Ужгород, вул. Л.Толстого, 13, керував автомобілем Volkswagen НОМЕР_1 , при перестроюванні з метою зупинки не надав переваги в русі автомобілю Opel НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку з права по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися та скоїв із зазначеним транспортним засобом зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.3 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, зауважив, що подія мала місце не на парковці. Подав письмові пояснення, у яких зазначив, що рухаючись зі швидкістю 10-15 км/год. по вул. Толстого, що в м. Ужгород, захотів припаркувати свій автомобіль на узбіччі, для чого ввімкнув правий сигнал повороту та продовжив рух, шукаючи вільне місце, оскільки на узбіччі вже були припарковані автомобілі. Переконавшись у зеркало заднього виду та праве зеркало відсутність будь-яких перешкод здійснив маневр у праву сторону та припаркував автомобіль. В момент зупинки транспортного засобу (зупинився у 30 см. від бардюра, що зазначено на схемі поліції) до автомобіля в`їхав інший автомобіль. Удар прийшовся на праву передню дверку автомобіля ОСОБА_1 . Зазначив, що зі слів водія, який скоїв ДТП, ОСОБА_1 різко здійснив маневр. Але в такому випадку удар прийшовся б у задню частину авто або заднє праве крило чи може навіть задню праву дверку, але ніяк не передню праву дверку, тим більше у вже практично запаркований автомобіль. Врегулювати ситуацію згідно «Європротоколу» водій погоджувався, однак у нього відсутня страховка на автомобіль. Зі слів водія він хотів обігнати автомобіль з правої сторони, щоб в подальшому повернути направо. В даній ситуації наявний пішохідний перехід попереду за 25-30 м. від місця ДТП, а в`їзд направо взагалі заборонено згідно наявного дорожнього знаку. За іншою версією водія, він рухався по правій крайній смузі. Згідно ПДР п.11.1 кількість смуг на проїзній частині для руху не рейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками. Однак, відповідна розмітка або відповідний дорожній знак, які б вказували на наявність двох смуг для руху в одному напрямку транспортних засобів - відсутні. Вказує, що по крайній такої розмітки не бачив, оскільки її не було видно на цей час. Разом з тим, згідно ПДР п.12.3 у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинення транспортного засобу. Пояснив, що водій не відреагував на правий сигнал повороту, не вибрав безпечну дистанцію і швидкість та допустив зіткнення з припаркованим автомобілем ОСОБА_1 . Враховуючи вищевикладене, у сукупності всіх наявних доказів, просить суд на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП - закрити справу за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_2 під час судового засідання пояснив, що ДТП сталася саме внаслідок протиправних дій водія ОСОБА_1 , оскільки останній порушив правила перестроювання, тому водій повинен був дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. Крім того, просив врахувати що дорожня розмітка була чітка, що вбачається з наданих ним фотознімків. Жодних припаркованих автомобілів на момент зіткнення з правої сторони не було. У нього дійсне не було поліса цивільної відповідальності, однак він сплатив штраф у зв`язку зі складанням відносно нього постанови.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно вимогст. 245 КУпАП,завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 124 КУпАПпередбачає адміністративну відповідальністьза порушення учасниками дорожнього рухуправил дорожнього руху, що спричинило пошкодженнятранспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п.2.3"б" Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 10.3 ПДР передбачено, що при перестроюванні водій повинен надати дорогу транспортним засобам, що рухаються у попутному напрямку по тій смузі руху, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

Пунктом 12.1 Правил дорожнього руху передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п.13.1 Правил дорожнього руху України,водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення охоплює вину, мотив і мету поведінки правопорушника. Адміністративне правопорушення може бути вчинене, як умисно, так і з необережності.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, якщо особа, котра його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, якщо особа, котра його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливість настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачити.

Отже, тільки за наявності складу адміністративного правопорушення особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Між тим суб`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №332447 від 09.03.2020, ОСОБА_1 09.03.2020 об 11 год. 15 хв. в м. Ужгород, вул. Л.Толстого, 13, керував автомобілем Volkswagen НОМЕР_1 , при перестроюванні з метою зупинки не надав переваги в русі автомобілю Opel НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку з права по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися та скоїв із зазначеним транспортним засобом зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.3 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 зазначеного адмінправопорушення до протоколу додано письмові пояснення учасників дорожньої пригоди, та схема до ДТП складена інспектором поліції з відображенням місця розташування транспортних засобів.

З дослідженої схеми до ДТП складеної працівником поліції зафіксовано розташування транспортних засобів на місцевості, яке узгоджується з показами потерпілої та особи, яка притягується до адмінвідповідальності.

Згідно пояснень ОСОБА_1 , такий рухався у лівій смузі руху та включивши правий показчик повороту для зупинки транспортного засобу на паркову відчув удар з правої сторони і зупинився. Вказані обставини підтверджуються схемою місця ДТП, яку підписано обома учасниками вказаної події, згідно якої водій транспортного засобу Volkswagen НОМЕР_1 , рухався в крайній лівій смузі руху, а водій транспортного засобу Opel НОМЕР_2 , в правій крайній смузі руху.

Згідно п. 10.4 ПДР України перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Згідно наданих на дослідження фотознімків місця ДТП чітко вбачається наявність дорожньої розмітки.

При цьому п. 1.4 Правил дорожнього руху України зазначає, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Таким чином, суддя вважає, що причиною ДТП стало порушення водієм транспортного засобу Volkswagen державний номерний знак НОМЕР_1 , п. НОМЕР_3 та вбачає в діях водія порушення ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Докази того, що водій транспортного засобу Opel НОМЕР_2 не вибрав безпечну швидкість руху та не врахував дорожню обстановку в матеріалах справи відсутні. Клопотань про призначення експертиз сторонами не подавалось.

Судом викликались працівники патрульної поліції, якими складались матеріали справи, однак в судові засідання такі не зявились.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, приходжу до висновку, що такі здобуті уповноваженими особами, у спосіб та у порядку визначеному законом і безпосередньо стосуються обставин правопорушення. Таким чином, на переконання суду, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогост.124 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього рухуправил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів

Дії гр. ОСОБА_1 за ознаками ст. 124 КУпАП кваліфіковані правильно, оскільки він порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №332447 від 09.03.2020, схемою місця ДТП, яка до нього додається, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 09.03.2020. Судом також констатується, що доводи, наведені в письмових поясненнях та усних поясненнях правопорушника під час судового засідання щодо вчинення ДТП саме з вини іншого учасника дорожнього руху не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки з досліджених доказів та наданих правопорушником фотоматеріалів вбачається наявність порушення ПДР України саме з вини ОСОБА_1 . Інших належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, зазначених в письмових поясненнях ОСОБА_1 , суду не надано.

При цьому, заперечення правопорушника своєї вини у вчиненому повністю спростовуються вищенаведеними доказами по справі. Суд критично оцінює пояснення ОСОБА_1 , стосовно відсутності події, суд оцінює, як спосіб уникнути від відповідальності, оскільки вони спростовуються наведеними вище доказами, та не підтверджено жодними доказами в судовому засіданні, а тому суд не бере такі до уваги.

При накладенні стягнення судом враховується характер і ступінь вчинених правопорушень, які відносять до порушень правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності за скоєне правопорушення і застосовується не тільки з метою виховання особи, яка його вчинила, а й з метою загальної та спеціальної превенції.

Окрім цього, суд враховує конкретні обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушень, його поведінку після вчинення ДТП, дані про його особу, ступінь вини у вчиненому, та на підставі ч. 2ст. 36 КУпАП, вважає за необхідне застосувати відносно останнього стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме: за ст.124КУпАП у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таке, визначене судом покарання є необхідним і достатнім для запобігання вчиненню нових аналогічних правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. №3674-VI (з наступними змінами та доповненнями) у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 1 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2102 грн. Таким чином, правопорушнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Керуючись ст.ст. 124, 283-285, 287-291 КУпАП, п.5 ч. 2 ст. 4 Закон України «Про судовий збір» суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (триста сорок гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень 40 копійок).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош