ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2020 року місто Маріуполь

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Сєдих А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 16 березня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, працюючу головним бухгалтером ТОВ «НВО Інкор і Ко», проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 163-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 170,00 гривень. Стягнувши з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 420,40 гривень.

ВСТАНОВИВ:

Згідно з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , будучи головним бухгалтером ТОВ «НВО Інкор і Ко», порушила встановлений законом порядок ведення податкового обліку, а саме: п.44.1 ст. 44. п. 198.1, п. 198.2. п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200. п.201.1 Податкового кодексу України, п.5, п.12 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31 січня 2000 р. №20 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.02.2000 за №85/4306, ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16 липня 1999 №996-ХІУ, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну України від 24.05.1995 р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995, п.4 розділу 5 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 у редакції наказу Міністерства фінансів України 23 лютого 2017 року № 276, що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування за жовтень 2019 року на 121784 грн., правопорушення скоїла повторно протягом року, чим скоїла правопорушення передбачене ч.2 ст. 163-1 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції як прийняту з порушенням норм процесуального права скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в її діях, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані всі фактичні обставини справи.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, а постанову судді слід залишити без змін, за таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що суддя районного суду правильно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 163-1 КУпАП.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність в його вчиненні в повному обсязі підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №112 від 24.02.2020 року, актом про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «НВО Інкор і Ко» №45/05-99-04-02/31297266 від 15.01.2020 року, відповідно до яких ОСОБА_1 порушила встановлений законом порядок ведення податкового обліку, що виразилось у завищенні суми бюджетного відшкодування за жовтень 2019 року на 121784 гривень. Відповідальність за дане адміністративне правопорушення, передбачена ч.2 ст. 163-1 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 вже було протягом року піддано адміністративному стягненню за таке ж порушення.

Твердження ОСОБА_1 про те, що на час розгляду справи сплинули строки притягнення її до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 38 КУпАП, являються надуманими та такими, що не підлягають задоволенню.

Так, адміністративне правопорушення, скоєне ОСОБА_1 , а саме завищення суми бюджетного відшкодування за жовтень 2019 року, було виявлено 15 січня 2020 року в ході документальної позапланової невиїзної перевірки, дане порушення не було усунуте останньою до проведення даної перевірки, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що строки притягнення до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 38 КУпАП, не сплинули, оскільки в даному випадку вони обраховуються з моменту виявлення правопорушення, а це 15 січня 2020 року. Справу про адміністративне правопорушення було розглянуто судом 16 березня 2020 року, тобто у межах строків передбачених ст. 38 КУпАП.

За наведених обставин апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 , в судовому засіданні суду першої інстанції повністю доведена у законному порядку.

Суд першої інстанції правильно врахував данні про особу правопорушника, пом`якшуючі та обтяжуючі відповідальність обставини, ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, ступень тяжкості вчиненого ним проступку та призначив покарання в межах санкції статті.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. 8, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 16 березня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 163-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 170,00 гривень та стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 420,40 гривень - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Донецького

апеляційного суду А.В. Сєдих