Справа № 647/861/20
№ провадження 3/647/740/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2020 року Бериславський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: Корсаненкової О.О.

за участю секретаря: Налиснік І.А.

за участю прокурора: Шахової Ю.В.

особи, яка притягується до відповідальності: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Берислава Херсонської області матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Росолівці Красилівського району Хмельницької області, громадянина України, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , працюючого інспектором з охорони природно-заповідного фонду І категорії Козацького природоохоронного науково-дослідного відділення Національного природного парку «Нижньодніпровський», ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України, суд

встановив:

Наказом Національного природного парку «Нижньодніпровський» від 27.02.2017 року №42-ОС ОСОБА_1 прийнято на роботу до Козацького природоохоронного науково-дослідного відділення на посаду інспектора з охорони природно-заповідного фонду І категорії з 01.03.2017 року.

Відповідно до Положення про Національний природний парк «Нижньодніпровський», затвердженого Наказом міністерства екології та природних ресурсів України від 18.01.2016 №19 НПП «Нижньодніпровський» створений відповідно до Указу президента України від 24.11.2015 року №657/2015 є бюджетною природоохоронною рекреаційною, культурно-освітньою, науково-дослідною установою і входить до складу природно-заповідного фонду України, охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення та використання. Парк є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки у відділення казначейства і утримується за рахунок коштів державного бюджету. Парк віднесено до сфери управління міністерства екології та природних ресурсів України.

Згідно із п.п. «е» п. 1 ч. 1 ст.3 Закону «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Таким чином, ОСОБА_1 зобов`язаний був подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік у період з 01.01.2018 року по 23:59 год. 31.03.2018 року включно.

Однак, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, встановлено, що ОСОБА_1 подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік лише 21.02.2020 року о 17:55 год., тобто несвоєчасно.

Поважні причини щодо несвоєчасного подання щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік у ОСОБА_1 відсутні.

Таким чином, в діях інспектора з охорони природно-заповідного фонду І категорії Козацького природоохоронного науково-дослідного відділення Національного природного парку «Нижньодніпровський» ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КпАП України.

Прокурор в судовому засіданні просила визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України, із накладенням адміністративного стягнення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав та зазначив, що був обізнаний про вимоги Закону України «Про запобігання корупції» щодо необхідності подання щорічної декларації про майновий стан, проте відносився до цього не досить відповідально. Він завчасно отримав ключ особистого підпису у податковій, проте не зміг зайти до реєстру. Згодом він отримав ключ у Приват24 та подав декларацію за 2018 рік через три місяці після встановленого законом строку. Поважних причин для несвоєчасного подання декларації він не має.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України, також підтверджується дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами, а саме: копією наказу НПП «Нижньодніпровський» від 27.02.2017 №42-ос; відомостями з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування; довідками НПП «Нижньодніпровський» від 03.02.2020 року №99/07, 100/07; листом НАЗК від 21.12.2019 року № 71-03/85576/19; копією Положення НПП «Нижньодніпровський»; декларацією особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України, доказана повністю, проте провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП для накладення адміністративного стягнення, з наступних підстав.

Так, згідно із ст. 1 КпАП України, завданням Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КпАП України, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 9 КпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КпАП України, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Частиною 1 статті 172-6 КпАП України, передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно зі ст. 252 КпАП України, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією N 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, зазначає, що конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за аналізованою частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо; 2) предметом правопорушення є декларація, подана шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції: а) за минулий рік; б) за період, не охоплений раніше поданими деклараціями; 3) суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У п. 7 цього ж листа ВССУ вказується, що при розгляді справ цієї категорії суди повинні забезпечувати своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин, передбачених ст. ст. 247 і 280 КУпАП, звертаючи особливу увагу на з`ясування таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого КУпАП; чи є особа винною у його вчиненні; чи належить вона до суб`єктів цього правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст. 38 КУпАП; чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі.

Обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 КпАП України. Відповідно до п. 7 цієї статті, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 КпАП України (у редакції станом на час складання протоколу, тобто на 03.04.2020 року), адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164 -14 , 212 -15 , 212 -21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження на підставі ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247 КпАП України можливе за одночасної наявності таких умов:

- вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення;

- сплив встановленого законом строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення адміністративного правопорушення (при триваючому правопорушенні з дня його виявлення).

Тобто, для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.

У протоколі про адміністративне правопорушення від 03.04.2020 року зазначено, що датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією є 21.02.2020 року о 17:55 годині, коли ОСОБА_1 фактично подав електронну декларацію, а днем виявлення даного правопорушення є дата складення протоколу уповноваженою особою про виявлення факту правопорушення, тобто 03.04.2020 року.

Такі міркування суд вважає помилковими, зважаючи на те, що оскільки щорічна декларація подається у період з 00:00 год. 01 січня до 23:59 год. 31 березня року, наступного за звітним роком, днем вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України, є наступний день після закінчення строку, передбаченого для подання декларації, а саме 01 квітня року, наступного за звітним роком, як зазначено у п.1 розділу 2 Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 року № 3, зареєстрованим в МЮ України 15.07.2016 року за № 959/29089.

Отже, днем вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є 01.04.2018 року, а днем закінчення передбаченого ч.3 ст.38 КпАП України строку накладення адміністративного стягнення, в такому разі, є 01.04.2020 року.

Разом з тим, суд зазначає, що справа про адміністративне правопорушення надійшла до суду 07.04.2020 року, тобто вже після закінчення строку, передбаченого ст. 38 КпАП України для накладення адміністративного стягнення.

За встановлених обставин, враховуючи, що аналіз зібраних по справі доказів свідчить про те, що ОСОБА_1 несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, а відтак вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КпАП України, при цьому на момент розгляду справи судом строк, передбачений ч.3 ст.38 КпАП України, закінчився, провадження в ній підлягає закриттю, оскільки накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення поза межами цього строку буде незаконним.

Керуючись ст. ст. 38, 172-6, 247, 283 - 285 КпАП України, суд

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КпАП України.

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КпАП України закрити, в зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення до Херсонського апеляційного суду через Бериславський районний суд Херсонської області.

Повний текст постанови складено 23.04.2020 року.

Суддя О.О.Корсаненкова