ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2020 Справа №607/5963/20

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Грицак Роман Михайлович, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, жителя

АДРЕСА_1 , не працючого,

за ст. ст. 44-3, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №139051 від 06.04.2020р., громадянин ОСОБА_1 06.04.2020р. о 19 год. 30 хв., перебував у громадському місці, а саме на дитячому майданчику за адресою вул. Купчинського, 9 м. АДРЕСА_2 без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора чи захисної маски в тому числі виготовленої самостійно, а також не мав при собі документа, що освідчує особу, громадянство чи її спеціальний статус, чим порушив вимоги п.п. 1,6,16 п. 2 Постанови КМУ № 211 зі змінами внесеними постановою КМУ №255 від 02.04.2020р. скоївши адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.44-3 ч.1 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №139052 від 06.04.2020р., громадянин ОСОБА_1 06.04.2020р. о 19 год. 40 хв., перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння у дворі будинку за адресою АДРЕСА_2 образливо чіплявся до громадян та на законну вимогу працівника поліції припинити адміністративне правопорушення, а саме чіплятися до громадян не реагував при цьому висловлювався у грубій формі в адрес поліцейських та погрожував фізичною розправою, скоївши адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.185 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушень не визнав та суду пояснив, що вказані у протоколі відомості про те, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння та що він чіплявся до громадян не відповідають дійсності. Також вказав на те, що будучи обізнаним про необхідність перебування в громадських місцях у засобах індивідуального захисту, він дійсно вийшов на вулицю без захисної маски, маючи її при собі у наплічнику, як і документи, що посвідчують його особу. Крім того ОСОБА_1 не заперечив факт його відмови виконати вимогу поліцейських пред`явити документи, що посвідчують його особу, однак вказав, що працівники поліції не пред`явили йому свої документи та не роз`яснили його прав, а відтак він не вважав за необхідне виконувати вимоги поліцейських в тому числі і пройти у відділення поліції для складання адміністративних матеріалів. Вважає, що підстав для його адміністративного затримання не було у зв`язку з чим він чинив опір працівникам поліції.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.44-3 КУпАП, з огляду на наступне:

У відповідності до ст.247 п.1 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, в зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61,62,63 Конституції.

Урядом України запроваджено режим надзвичайної ситуації на всій території України на 30 днів, до 24 квітня 2020 року, однак такий режим не є режимом надзвичайного стану, не обмежує конституційні права громадян, а лише консолідує зусилля для подолання загрози.

Статтею 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція статті 44-3 КУпАП є бланкетною, тобто не встановлює певних правил поведінки, а передбачає існування інших норм, розміщених в інших нормативних актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки, зокрема в Законі України Про захист населення від інфекційних хвороб.

Постановою Кабінету Міністрів України №255 від 02.04.2020 року, порушення вимог якої також інкримінується ОСОБА_1 , внесено зміни до постанови КМУ №211 від 11.03.2020 року, зокрема, установлено з 12 березня 2020 року до 24 квітня 2020 року на всій території України карантин (п.1 постанови КМУ), заборонено з 6 квітня 2020 року до 24 квітня 2020 року: перебування в громадських місцях без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, у тому числі виготовлених самостійно (пп.1 п.2 постанови КМУ), відвідування спортивних та дитячих майданчиків (пп.6 п.2 постанови КМУ); перебувати на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус (пп.16 п.2 постанови КМУ).

В українському законодавстві поняття громадське місце розкрито лише в Законі України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення», зокрема у статті першій згаданого Закону вказано, що громадське місце - частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

В роз`ясненні Кабінету Міністрів України постанови КМУ №211 також зазначено, що громадське місце - частина будь-якої споруди, яка доступна або відкрита для населення, в тому числі за плату (під`їзди, підземні переходи, стадіони; парки, сквери, дитячі майданчики, стадіони, зупинки громадського транспорту, ліфти, державні установи, медичні установи та інше).

Також у вищевказаному роз`ясненні найвищий орган виконавчої влади України рекомендує громадянам перебувати на вулиці в масці, оскільки у будь-який момент вони можуть опинитись на території, яка підпадає під визначення «громадське місце».

Із долучених до матеріалів справи відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 ще з однією особою перебуває на лавці, що розміщена на прибудинковій території багатоквартирного будинку. Однак в місці перебування ОСОБА_1 не вбачається облаштованого дитячого майданчику чи будь-яких предметів призначених для розваг чи відпочинку дітей.

Тому, аналізуючи вищенаведені норми Закону, акт і його роз`яснення Кабінету Міністрів України, приходжу до переконання, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, оскільки він перебував без вдягнутих засобів індивідуального захисту захисної маски чи респіратора на прибудинковій території багатоквартирного будинку, що не являється громадським місцем в розумінні Закону України та роз`яснень наданих найвищим органом виконавчої влади України, і за таких обставин провадження в даній справі про адміністративне правопорушення передбачене ст. 44-3 КУпАП слід закрити на підставі ст.247 п.1 КУпАП.

Відповідно до ст. 185 КУпАП порушення вимог якої також інкримінується ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності можуть бути притягнуті особи за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Об`єктом цього правопорушення виступають суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, також у сфері державного управління. Об`єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції (або члена громадського формування з охорони громадського порядку чи державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку) при виконанні ним службових обов`язків.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Таке правопорушення повинно проявлятись у відмові від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівників поліції при виконанні службових обов`язків, або у відмові, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок. Вказане тлумачення викладено в Рішенні Конституційного Суду України від 11 жовтня 2011 року №10-рп/2011.

У відповідності до п.7 постанови Пленум Верховного Суду України «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» №8 від 26.06.1992 року (зі змінами) роз`яснено, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, що адміністративна відповідальність за ст.185 КУпАП настає при відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи.

Дане правопорушення обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції при виконанні ним службових обов`язків, оскільки вимога працівника поліції або розпорядження це - акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, який має бути законодавчо обґрунтований.

На наявність складу даного правопорушення в діях особи впливає не лише вимога, яка була поставлена працівниками поліції, але і у зв`язку з чим вона висувалась.

Відповідно до вимог ст.9 ч. 1 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В розумінні ст.ст. 10,11 КУпАП є вчинення адміністративного правопорушення умисно та з необережності. Умисно - особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до положень ст. 255 КУпАП, складання протоколів про адміністративні правопорушення за ст. 185 КУпАП, віднесено до компетенції органів внутрішніх справ, які на виконання вимог ст. 256 КУпАП, повинні перевірити та зазначити в протоколі відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України Про національну поліцію поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Перевірка документів поліцейським є одним із превентивних заходів (захід, який попереджує правопорушення), визначених ст. 31 Закону України «Про національну поліцію».

Статтею 32 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у наступних випадках: якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи; якщо є достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Відповідно до ст. 260 КУпАП, у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення, допускається адміністративне затримання особи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами…, а також іншими документами.

Як вбачається з листка реєстрації дзвінків на лінію 102, 06.04.2020 року о 19 год. 16 хв. надійшло повідомлення гр. ОСОБА_2 про те, що в дворі будинку по АДРЕСА_2 на дитячому майданчику перебувають одночасно 6 осіб. За вказаним зверненням на місце події прибув екіпаж «ЮПІТЕР-204» в складі лейтенантів поліції Проць В., ОСОБА_3 , якими за адресою АДРЕСА_2 , а саме в дворі будинку на дитячому майданчику було виявлено двох громадян з явними ознаками алкогольного сп`яніння без вдягнутих засобів індивідуального захисту зокрема респіратора або захисної маски, в тому числі виготовленої самостійно. При зверненні до даних громадян їм було роз`яснено, що згідно Постанови КМУ № 211 зі змінами внесеними постановою КМУ №255 від 02.04.2020р., а саме підпунктів 1,6 та 16 п.2 даної постанови, всі громадяни в громадських місцях повинні перебувати в засобах індивідуального захисту та перебувати з документами, що посвідчують особу, громадянство або спеціальний статус. На вимогу працівників поліції гр. ОСОБА_1 ( що стало відомо пізніше) відмовився пред`явити документи, що посвідчують його особу при цьому поводив себе зверхньо та зухвало, виражався нецензурною лайкою в сторону працівників поліції та погрожував фізичною розправою. У зв`язку з тим що даний громадянин не припиняв вчиняти адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 було повідомлено що він буде затриманий та доставлений в Тернопільський відділ поліції, для встановлення особи, припинення адмінправопорушення та складання відповідних адміністративних матеріалів, на що він почав штовхатися, чинити злісну непокору законним вимогам працівників поліції. Під час затримання на місце події приїхав дядько затриманого ОСОБА_4 та його дружина ОСОБА_5 , які своїми діями намагались перешкодити затриманню їх родича. В процесі затримання до гр. ОСОБА_1 , було застосовано заходи примусу, а саме фізичну силу та спеціальний засіб кайданки. ОСОБА_1 , було доставлено в Тернопільський відділ поліції, де в подальшому складено на нього адміністративні матеріали, протокол ГП 139051 за ст.44-3 КУпАП, протокол ГП 139052 за ст.185 КУпАП, та протокол затримання АЗ №135098.

Згідно рапортів лейтенантів поліції Проць В., ОСОБА_3 останні отримавши виклик за службовим листом, прибули за адресою АДРЕСА_2 , де в дворі будинку на дитячому майданчику було виявлено двох громадян з явними ознаками алкогольного сп`яніння без вдягнутих засобів індивідуального захисту зокрема респіратора або захисної маски, в тому числі виготовленої самостійно. При зверненні до даних громадян їм було роз`яснено вимоги постанови КМУ № 211 зі змінами внесеними постановою КМУ №255 від 02.04.2020р. На вимогу працівників поліції гр. ОСОБА_1 (що стало відомо пізніше) відмовився пред`явити документи, що посвідчують його особу та одягнути індивідуальні засоби захисту, при цьому поводив себе зверхньо та зухвало, виражався нецензурною лайкою та погрожував їм фізичною розправою. У зв`язку з тим що даний громадянин не припиняв вчиняти адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 було повідомлено що він буде затриманий та доставлений в Тернопільський відділ поліції, для встановлення особи, припинення адмінправопорушення та складання відповідних адміністративних матеріалів, на що він почав чинити злісну непокору законним вимогам працівників поліції, штовхався у зв`язку з чим в процесі затримання до гр. ОСОБА_1 , було застосовано заходи примусу, а саме фізичну силу та спеціальний засіб кайданки. Під час затримання на місце події приїхав дядько затриманого ОСОБА_4 та його дружина ОСОБА_5 , які своїми діями намагались перешкодити затриманню їх родича. ОСОБА_1 було доставлено в Тернопільський відділ поліції, де в подальшому складено на нього адміністративні матеріали.

За даними протоколу про адміністративне затримання АЗ №135098, 06.04.2020 року о 19 год. 40 хв. гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був затриманий у зв`язку з вчиненням адміністративного правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП, для припинення адміністративного правопорушення, складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Із долучених до матеріалів справи відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 перебуваючи на лавці, що розміщена на прибудинковій території багатоквартирного будинку та у ході розмови з працівниками поліції не виконує вимог поліцейських вдягнути засіб індивідуального захисту, пред`явити документи та у грубій формі відмовляється пройти до відділення поліції, для встановлення особи та складання відповідних адміністративних матеріалів, активно чинить опір у зв`язку з чим до ОСОБА_1 було застосовано заходи примусу, а саме фізичну силу та спеціальний засіб кайданки. Під час затримання на місце події присутні інші особи, які своїми діями намагались перешкодити затриманню ОСОБА_1 . Також відеоматеріалами зафіксовано, що поліцейські неодноразово в ході затримання гр. ОСОБА_1 повідомляли останньому причину його затримання.

Будучи допитаним в судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечив факт його відмови виконати вимогу працівників поліції вдягнути засіб індивідуального захисту, пред`явити документи, що посвідчують його особу, а також відмови пройти у відділення поліції з метою встановлення його особи та складання адміністративних матеріалів.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що прибувши на виклик, щодо порушення громадського порядку, працівниками поліції був виявлений гр. ОСОБА_1 , який при наявності встановлених Кабінетом Міністрів України, на всій території України в період карантину, певних обмежень та обов`язків, відмовився надати поліцейському для перевірки документи, що посвідчують особу та не виконав вимоги поліцейського вдягнути у громадському місці засіб індивідуального захисту, зокрема респіратор або захисну маску, у тому числі виготовлених самостійно, що є достатніми підставами вважати, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення та необхідність складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд критично оцінює твердження ОСОБА_1 про те, що працівники поліції не пред`явили йому свої документи та не роз`яснили його прав та підстав затримання, оскільки вказаний факт спростовується наявними у матеріалах справи відеоматеріалами та рапортами працівників поліції.

Відтак злісна відмова ОСОБА_1 підкорятися законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні службових обов`язків, зокрема, пред`явити документи, що посвідчують особу та пройти у відділення поліції з метою припинення правопорушення, встановлення особи, складання адміністративних матеріалів свідчить про прояв явної зневаги до органів та осіб, які охороняють суспільний порядок.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, та є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Призначаючи адміністративне стягнення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу винного, ступінь вини, суд приходить до переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Керуючись ст.64 Конституції України, ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», ст.1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення», ст.ст.44-3, 185, 247 п.1, 283-285, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.185 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 420 гривень 40 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду.

Головуючий суддяР. М. Грицак