Провадження № 3/761/3653/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Рибак Микита Анатолійович розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, яка проживає по АДРЕСА_1

за ст. 44-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

13.04.2020 року ОСОБА_1 о 17 год. 40 хв. за адресою : м. Київ, просп. Перемоги, 82 в м. Києві перебувала у громадському місці без засобів індивідуального захисту, чим порушила вимоги постанови КМУ №12 від 11.03.2020 р. зі змінами чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому суд, у відповідності до ст.268 КпАП України, вважає за можливе розглянути справу у його відсутність.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що дану справу слід закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Так, відповідно до підпункту 1, 16 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 року, в редакції Постанови Кабінету Міністрів України №255 від 02.04.2020 року заборонено до 24 квітня 2020 р.: з 6 квітня 2020 р. перебування в громадських місцях без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, у тому числі виготовлених самостійно; перебувати на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них.

Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. Відповідно до ст.8 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» фінансування профілактичних і протиепідемічних заходів здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України та місцевих бюджетів, а у випадках, передбачених законом, - за рахунок коштів підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, а також коштів фізичних осіб.

Так, в матеріалах справи відсутні, докази, які б підтверджували, що ОСОБА_1 відповідно до закону за власні кошти зобов`язана придбати чи виготовити засіб індивідуального захисту, зокрема респіратор або захисну маску, чи їй було профінансовано витрати на придбання чи виготовлення засобів індивідуального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України та місцевих бюджетів і при таких умовах вона порушила заборону до 24 квітня 2020 р. з 6 квітня 2020 р. перебувати в громадських місцях без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, у тому числі виготовлених самостійно.

Крім того, на даний час в Україні не визначені відповідні медичні критерії та не прийняті нормативно правові акти, щодо випадків та необхідності носіння засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски для захисту органів дихання, у тому числі виготовлених самостійно громадянами.

Також матеріалами справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 дійсно перебувала в громадському місці без засобів індивідуального захисту.

Із доданої до протоколу про адмінстративне правопорушення довідки, складеної страшим ДОП відділу поліції № 3 Шевченківського УП ГУНП у місті Києві вбачається, що 09.04.2020 року під час пішого патрулювання на маршруті № 309 було встанволено, що громадянка ОСОБА_1 знаходилась в громадському місці по проспекту Перемоги, 82 в місті Києві без засобів індивідуального захисту, тоді як згідно з протколом про адмінстративне правопорушення, вказані дії ОСОБА_1 вчинила 13.04.2020 року.

Поряд із цим, матеріали справи про адмінстративне правопорушення не містять доказів на підтвердження, що місце по проспекту Перемоги , 82 в місті Києві є дійсно громадським.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі ст.ст. 247, 280,283,284КУпАП суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.44-3КУпАП закрити за відсутністю у її діях події і складу адміністративного правопорушення..

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва

СУДДЯ М.А. РИБАК