Справа № 577/1477/20
Провадження № 3/577/331/20

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" травня 2020 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Семенюк І.М.

за участі секретаря Кузнєцової Л.В.,

особи, щодо якої вирішується питання

про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли від Конотопського відділу поліції ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого ,-

за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення

Права у відповідності до ст.268 КУпАП роз' яснені.

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення АПР 18 № 514240 від 28 квітня 2020 року ОСОБА_1 24 квітня 2020 року о 10:30 год в м. Конотопі на пр. Миру ,79, на автостоянці магазину « АТБ» , здійснював торгівлю з рук рибою у період нересту та медом з багажного відділу автомобіля, чим порушив вимоги постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 року зі змінами, п. 5 протоколу № 9 позачергового засідання комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Конотопської міської ради, та здійснив правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що він періодично продає на ринку Невський в м. Конотопі продукцію власного виробництва, а саме городину та іноді мед , це здійснює часто разом з дружиною. Підприємницькою діяльністю не займається. На даний час оголошено карантин, тому він торгівлю не здійснює. 24 квітня 2020 року йому зателефонував чоловік, який раніше в нього купував мед, і попросив підвезти банку меду до магазину АТБ , коли буде можливість приїхати в місто. Оскільки йому було потрібно придбати продукти харчування в магазині АТБ , що біля ринку Невський в м. Конотопі, він погодився привезти чоловіку мед і вони домовилися про час зустрічі. Приїхавши в місто, на стоянці магазину АТБ до нього підійшов чоловік похилого віку, він віддав йому мед, зачинив автомобіль і пішов до магазину. На вулиці була черга, люди стояли на відстані один від одного, були всі в масках, він також був у масці , трохи прийшлося почекати у черзі . Після того, як придбав продукти , підійшов до автомобіля, відчинив багажне відділення і почав укладати пакети. До нього підійшла жінка, яка є дільничним поліцейським і повідомила, що її викликали через те, що він здійснює продаж риби. Однак, він рибою не торгував і в багажнику автомобіля були лише пакети з продуктами з АТБ. Того дня вона ніяких документів не складала, оскільки не було ніяких підстав. Через чотири дні вона його викликала у відділ поліції і відібрала пояснення. Він повідомив те ж саме, що й раніше, розписався під поясненнями. Дільничний сказала, що треба прийти в суд. Чому в суд, він не зрозумів. Примірник протоколу йому вручено не було. Вважає, що відносно нього протокол складено безпідставно.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На підставі статті 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а за положеннями статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, при цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних та допустимих доказів.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Складання протоколу про адміністративне правопорушення має відбуватися з дотримання вимог КУпАП (зокрема ст. ст. 254, 255,256 ) та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року №1376, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 року №1496/27941 .

Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню короновірусної хвороби» внесені зміни до КУпАП і доповнено статтю 44-3, яка передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція норми ст. 44-3 КУпАП відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні правила щодо карантину людей, про що повинно бути зазначено в протоколі, як і порушення правил щодо карантину ,передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішення органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно п. п. 3 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2, (зі змінами від 16 березня 2020 року), відповідальність за порушення правил і умов карантину покладається саме на суб`єктів господарювання, яким забороняється з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 р. до 24 квітня 2020 р. приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами, пестицидами та агрохімікатами, насінням і садивним матеріалом, засобами зв`язку за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів; провадження банківської та страхової діяльності, а також медичної практики, ветеринарної практики, діяльності автозаправних комплексів, діяльності з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів, технічного обслуговування реєстраторів розрахункових операцій, діяльності з ремонту комп`ютерів, побутових виробів і предметів особистого вжитку, об`єктів поштового зв`язку за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів; торговельної діяльності та діяльності з надання послуг громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів.

Статтею 55 Господарського кодексу України визначено, що суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Так, у викладенні суті правопорушення вказано, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги постанови КМУ від 11.03.2020 року № 211, зі змінами. В той же час, до протоколу не долучено відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що ОСОБА_1 зареєстрований як підприємець, а в судовому засіданні він пояснив, що підприємницькою діяльністю не займається, тобто не є суб`єктом господарювання, роботу якого заборонено відповідно до вищевказаних положень Постанови КМУ від 11.03.2020 року № 211.

Окрім того, зі змісту протоколу вбачається, що дії особи, щодо якої складений протокол, ОСОБА_1 , направлені на торгівлю у невстановленому місці , однак до протоколу не надано доказів, що він здійснював торгівлю з рук рибою у період нересту в невстановленому місці.

На оптичному диску, як значиться в протоколі про адміністративне правопорушення з камер відеоспостереження АТБ, що долучений до протоколу, відсутня інформація про обставини вчинення будь-якого правопорушення, на ньому відсутній будь-який запис (а.с. 10).

З письмових пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які надійшли до суду з протоколом, вбачається, що ці особи 24.04.2020 року проїздили повз магазин АТБ , що на проспекті Миру , 79 в м. Конотопі, і побачили, що чоловік здійснював торгівлю рибою з багажного відділення автомобіля і їх обурило, що торгівля здійснювалася в період нересту. Також з їх пояснень вбачається, що і інші особи поза межами території ринку здійснювали торгівлю продуктами харчування. З письмових пояснень охоронника магазину АТБ ОСОБА_4 вбачається, що водій транспортного засобу ОСОБА_1 постійно порушує правила паркування, на зауваження реагує зухвало і постійно здійснює торгівлю з рук рибою та, іноді, медом. (а.с. 5-7). Однак, вказані особи, не зазначені в протоколі , як свідки, їх пояснення, до того ж, не містять будь-яких відомостей щодо вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

У викладенні змісту правопорушення в протоколі автор посилається на рішення органів місцевого самоврядування щодо порушення умов карантину. Однак, не конкретизує , які обмеження встановлені вказаним нормативним актом, а також відсутнє посилання на дату прийняття цього рішення. Вказане унеможливлює дійти висновку про наявність складу правопорушення.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до положень ч. 2 статті 251 КУпАП, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення саме на посадову особу, яка його складає, покладається обов`язок надання суду доказів на підтвердження того правопорушення, яке зазначається у протоколі про адміністративне правопорушення.

Однак, адміністративна справа, направлена до суду, не містить доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи , яка притягається до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не грунтуватися на припущеннях, усі сумніви доведеності вини особи тлумачаться на її користь

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно зі статтею 17 Закону України « Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення .

В рішеннях «Малофеева проти Росії» від 30 травня 2013 року заява №36673/04 та «Керелін проти Росії» від 20 вересня 2016 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права взяти на себе функції обвинувачення, самостійно редагувати її, а, так само, не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність достатніх і належних доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а тому провадження підлягає закриттю на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 44-3, ст. 245, п. 1 ст. 247, ст. ст. 251, 266, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: І. М. Семенюк