Справа №718/571/20
Провадження №3/718/278/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2020 року м. Кіцмань Чернівецька область

Суддя Кіцманського районного суду Чернівецької області Мізюк В.М. розглянувши матеріали справи, які надійшли від Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.443 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 22.03.2020р. о 12:25год. будучи особою, що перетнула межі кордону України та поміщена на самоізоляцію за місцем проживання в АДРЕСА_2 , самовільно залишив місце самоізоляції, чим порушив вимоги постанови КМУ від 11.03.2020р. із доповн. від 16.03.2020р.

ОСОБА_1 свою вину не визнав та дав пояснення про те, що 20.03.2020 року він біля 05 години прибув до України з-за кордону в м. Львів на ЖД вокзал. На вокзалі, поліція попередила про самоізоляцію, міряли температуру та давали бланки для заповнення адреси та паспортні дані. Також, працівники поліції попередили, якщо будуть ознаки як кашель та температура, обов`язково звернутися до сімейного лікаря. Після цього, він біля 12 години виїхав з м. Львів до м. Івано-Франківськ, також з ним був його знайомий односельчанин ОСОБА_2 . Біля 14 години найняли автомобіль та виїхали з м. Івано-Франківськ. У смт. Неполоківці Кіцманського району прибув десь біля 15 години і одразу пішов на квартиру в центрі села, де проживали його дві дочки, з метою переодягнутися. Він зайшов у квартиру, а там нікого не було. Вийшов з квартири біля 18 години, одягнув чисті речі і пішов на інше місце для перебування самоізоляції. По дорозі зайшов в магазин купити продукти, оскільки в тому помешканні, де він мав перебувати не було продуктів.

Працівник поліції ОСОБА_3 пояснив, що 22.03.2020 року ОСОБА_1 покинув своє місце самоізоляції, а саме ходив по вулиці Головній смт. Неполоківці Кіцманського району та перебував в магазину «Класік». Він отримав безліч дзвінків від мешканців села, які повідомили, що ОСОБА_1 приїхав з-за кордону, ходить по вулицях села та можливо являється носієм короно вірусної інфекції COVID-19. Вони робили йому зауваження в якому просили дотримуватись умов самоізоляції, однак він на дані зауваження не реагував. На підставі вищевикладеного 23.03.2020 року склав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , працівника поліції Срібняка Д.В., дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, доходжу висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а саме, порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №416193 від 23.03.2020 року ОСОБА_1 22.03.2020р. о 12:25год. будучи особою, що перетнула межі кордону України та поміщена на самоізоляцію за місцем проживання в АДРЕСА_2 , самовільно залишив місце самоізоляції, чим порушив вимоги постанови КМУ від 11.03.2020р. із доповн. від 16.03.2020р.

Із письмових пояснень ОСОБА_4 , вбачається, що вона працює продавцем в магазині «Класік» в смт. Неполоківці Кіцманського району. Однак, 22.03.2020 року біля 12 годин 25 хв. ОСОБА_1 заходив в магазин за продуктами.

Згідно довідки № 47 від 06.04.2020 року, яка видана Неполоковецькою амбулаторною сімейною медициною ОСОБА_1 в тому, що він дійсно прибув з Чехії і був попереджений працівниками Неполоковецької АЗПСМ про необхідність самоізоляції на протязі двох тижнів.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, згідно ч. 2ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

В статті 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» № 1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року визначено, що карантин - це адміністративні та медико - санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» № 1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. До відміни карантину його територію можуть залишити особи, які пред`явили довідку, що дає право на виїзд за межі території карантину.

Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS- CoV-2», на усій території України з 12 березня 2020 року по 03 квітня 2020 року встановлено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2020 року № 215 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211» внесені зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України короновірусу COVID-19», згідно яких назва постанови викладена в редакції: «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS- CoV-2»; п.2.3 постанови викладено в наступній редакції : заборонити з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 р. до 3 квітня 2020 р. роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту.

Відповідно ст. 41 «Про захист населення від інфекційних хвороб» № 1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року, особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Законом України № 530-1Х від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню короновірусної хвороби (COVID-19)» внесені зміни до КУпАП, який доповнено ст. 44 - 3, наступного змісту: «стаття 44-3. Порушення правил щодо карантину людей. Порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян".

Таким чином, адміністративна відповідальність за ст. 44-3 КУпАП настає у разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Приходячи до такого висновку, суд відкидає як версію, сповіщену з метою уникнення адміністративної відповідальності, дані пояснення ОСОБА_1 у судовому засіданні про те, що він 20.03.2020 року, а не 22.03.2020 року заходив в магазин «Класік», що знаходиться в смт. Неполоківці Кіцманського району Чернівецької області.

Крім цього його вина у вчиненому правопорушенні підтверджується повністю матеріалами справи, а саме, протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 416193 від 23.03.2020 року, письмовими поясненнями ОСОБА_4 та поясненнями працівника поліції ОСОБА_5 Д.В.

Аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у справі доведена і його діяння правильно кваліфіковані при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

На підставі вище викладеного та враховуючи характер вчиненого правопорушення, обставини його вчинення, дані про його особу, який по місцю проживання характеризується позитивно, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень необхідним та достатнім буде обмежитись стягненням у вигляді штрафу.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст. ст. 34, 35, 36, 44-3, 278, 283, 284, 287, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 420 гривень 40 копійок судового збору в дохід держави.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд.

Суддя: Мізюк В.М.