Справа № 465/5454/19 Головуючий у 1 інстанції: Ванівський Ю.М.
Провадження № 33/811/438/20 Доповідач в 2-й інстанції: Михалюк В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020 року м. Львів

Суддя Львівського апеляційного суду Михалюк В.О., розглянувши клопотання правопорушника ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Франківського районного суду м. Львова від 20 листопада 2019 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Франківського районного суду м. Львова від 20 листопада 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі шістсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті гривень) грн. 00 коп. в дохід держави із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

На дану постанову судді правопорушник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 20 листопада 2019 року та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Одночасно просить поновити строк апеляційного оскарження зазначеної постанови судді, мотивуючи тим, що про винесення постанови дізнався через телефонний дзвінок з виконавчої служби лише в кінці січня 2020 року, а копію згаданої постанови він не отримував взагалі.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що клопотання правопорушника ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав.

За змістом ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Таким чином, законодавець пов`язує початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її винесення, а не вручення порушнику копії цієї постанови.

А як вбачається з матеріалів справи, рішення по даній справі було прийнято 20 листопада 2019 року, апеляційна скарга датована апелянтом 06 квітня 2020 року, а подана 14 квітня 2020 року, про що свідчить поштовий штамп вхідної кореспонденції Франківського районного суду м. Львова, тобто із значним пропуском строку на апеляційне оскарження.

Крім цього, як видно з матеріалів справи про адміністративне правопорушення 29 січня 2020 року правопорушник ОСОБА_1 уклав договір № 2/20 про надання правової допомоги з адвокатом Гавенко О.Б. у зв`язку з даною справою.

В матеріалах справи (а.с. 11) міститься клопотання захисника правопорушника ОСОБА_1 - адвоката Гавенка О.Б. від 30 січня 2020 року про ознайомлення з матеріалами справи, на яких стоїть відмітка з особистим підписом, що останній ознайомився з матеріалами справи та рішенням суду від 20 листопада 2019 року 03 лютого 2020 року.

Виходячи з наведеного, адвокату Гавенку О.Б. та правопорушнику ОСОБА_1 ще 03 лютого 2020 року було відомо про існування та суть постанови судді Франківського районного суду м. Львова від 20 листопада 2019 року, однак правопорушник ОСОБА_1 апеляційну скаргу на це рішення подав до суду лише 14 квітня 2020 року, тобто з пропуском десятиденного строку з моменту ознайомлення його захисником Гавенком О.Б. з матеріалами справи та судовим рішенням, і поважних причин, через які він не мав можливості подати апеляційну скаргу у визначений законом строк не наведено, а тому суд приходить до висновку, що правопорушник ОСОБА_1 пропустив строк на апеляційне оскарження постанови судді Франківського районного суду м. Львова від 20 листопада 2019 року, без поважних причин.

Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.

Посилання ж апелянта на те, що копію оскаржуваної постанови судом першої інстанції йому надіслано не було та про прийняте рішення суду, яким його було визнано винним та накладено адміністративне стягнення, він дізнався через телефонний дзвінок з виконавчої служби, а тому дана обставина є поважною для поновлення строку апеляційного оскарження є безпідставними, оскільки обчислення строку на апеляційне оскарження закон пов`язує не з днем одержання копії судового рішення чи ознайомлення з матеріалами справи, а з днем винесення постанови.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Враховуючи, що поважних причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови судді Франківського районного суду м. Львова від 20 листопада 2019 року не встановлено, тому в поновлені такого слід відмовити.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання правопорушника ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Франківського районного суду м. Львова від 20 листопада 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України - відмовити.

Апеляційну скаргу - повернути особі, яка її подала.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Михалюк