1Справа № 335/2085/20 3/335/573/2020
ПОСТАНОВА
05 травня 2020 року м. Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Калюжна В.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
02.03.2020 року об 11 годині 49 хвилин у м. Запоріжжі, по вулиці Набережна вулиці Нижньодніпровська, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка не відповідала дійсності. Від проходження повного медичного огляду в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху України, про повторність попереджений.
В судове засідання, призначене на 05.05.2020 року ОСОБА_1 не з`явився, про день та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, причини не явки суду не повідомив. Неодноразово викликався судом у судові засідання, призначені 17.03.2020 р., 01.04.2020 р., 15.04.2020 р., до суду направляв клопотання про відкладення судового засідання та ознайомлення з матеріалами справи, однак жодного разу в судове засідання не з`явився.
Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наступного.
Стаття 7 КпАП України вказує на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.
Відповідно до Глави 21 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.
Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.
Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.
Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних та токсичних речовин.
Частиною 1 ст. 130 КпАП України передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За викладених обставин, суд приходить до висновку про порушення водієм ОСОБА_1 п. 2.5. Правил дорожнього руху.
Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, підтверджується дослідженими матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №298303 від 02.03.2020 року, поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 02.03.2020 року, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду; рапортом інспектора взводу 2 роти 1 батальйону 4 УПП в Запорізькій області ДПП Сологуб Є.О.; оглянутим в судовому засіданні СD-диском, на якому відображені події, викладені в протоколі; довідкою адмінпрактики, згідно якої повторності за ст. 130 КУ ПАП немає.
За викладених обставин, з метою виховного впливу та запобіганню вчинення зазначеною особою нових правопорушень, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
У відповідності до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 420,40 гривень.
Керуючись ст.ст. 24, 40-1, 130, 268, 283, 284 КУпАП, суд, -
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.
Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.В. Калюжна