Справа № 289/2/20
Номер провадження 3-в/289/2/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2020 м. Радомишль

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Сіренко Н.С., розглянувши клопотання військової частини НОМЕР_1 про вирішення питання виконання постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

29.04.2020 до Радомишльського районного суду Житомирської області надійшло клопотання військової частини НОМЕР_1 про вирішення питання виконання постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП та застосування стягнення у вигляді семи діб арешту з утриманням на гауптвахті, оскільки станом на 29.04.2020 строк пред`явлення вказаної постанови закінчився. Пропуск строку пред`явлення постанови до виконання пояснюється перебуванням ОСОБА_1 під вартою в межах кримінального провадження з 31.12.2019 по 21.04.2020, що унеможливлювало пред`явлення постанови суду до виконання.
В судовому засідання представник військової частини НОМЕР_1 та правопорушник ОСОБА_1 клопотання підтримали та просили вирішити питання виконання постанови відносно ОСОБА_1 .
Вирішуючи заявлене клопотання, суддя виходить з наступного.
Відповідно до положень ст. 303 КУпАП, не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом 3 місяців з дня винесення.
Нормами ст. 303 КУпАП встановлена давність виконання постанов про накладення адміністративного стягнення, але не зазначена процедура процесуального вирішення цього питання.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі Озтюрк проти Германії 21.02.1984, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.
Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11.10.2011 № 10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Таким чином, суд вважає за можливе до виниклих правовідносин застосувати аналогію закону, а саме норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.
На підставі викладеного, виходячи із неможливості виконання постанови про накладення адміністративного стягнення відповідно до ст. 303 КУпАП з об`єктивних підстав, ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративного стягнення, у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.
Керуючись ст.ст. 303, 304 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративного стягнення у виді семи діб арешту з утриманням на гауптвахті за постановою Радомишльського районного суду Житомирської області від 02.01.2020 (справа № 289/2/20) за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Н. С. Сіренко