Справа № 144/289/20
Провадження № 33/801/299/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Герман О. С.
Доповідач: Марчук В. С.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

судді судової палати у цивільних справах Марчук В.С.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову Теплицького районного суду Вінницької області від 23 березня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючу в «Бджілянський спирт завод», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 069557 від 25 лютого 2020 року - 25.02.2020 року о 11.30 год. в смт. Теплик Вінницької області по вул. Незалежності, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Chevrolet-Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 в установлених межах не вибрала безпечної швидкості руху, не врахувала дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, допустила наїзд на автомобіль «Opel-Astra» д.н.з. НОМЕР_2 , який стояв на обочині. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху Українита вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Теплицького районного суду Вінницької області від 23 березня 2020 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців. Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в сумі 420,40 грн. на користь держави.

Не погодившись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку, як незаконну.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції в порушення вимог ст. 268 КУпАП розглянув дану справу без її участі, чим позбавив права знайомитись з матеріалами справи, давати пояснення, подавати покази, заявляти клопотання, користуватись юридичною допомогою адвоката так, як повістку про виклик у суд вона не отримувала, оскільки тимчасово була відсутня за місцем свого проживання.

Крім того, скаржник вказує, що притягнення її до адміністративної відповідальності і застосування до неї стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців є занадто суворим, необгрунтованим і незаконним, через те, що вчинене нею адміністративне правопорушення не являється грубим і не несе суспільної небезпеки; вона визнає свою вину, щиро розкаюється, повністю відшкодувала шкоду потерпілому, що підтверджується відповідною розпискою. Суд зазначених обставин, які пом`якшують відповідальність, не врахував.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, то апелянт вказує, що оскаржувану постанову вона отримала 03.04.2020 року, апеляційна скарга подана 10.04.2020 року, тому в силу ст. 289 КУпАП, просить даний строк поновити, як пропущений з поважної причини. Щодо оскаржуваної постанови, то апелянт просить її змінити, застосувавши адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та її захисника - адвоката Гавриша Л.І., які підтримують апеляційну скаргу, з викладених у ній підстав, Вінницький апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Теплицького районного суду Вінницької області від 23.03.2020 року підлягає до задоволення, як і апеляційна скарга, з огляду на наступне.

Відповідно до положення ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлене неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення, то суд першої інстанції вважав, що її вина доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №069557 від 25.02.2020 року, схемою місця ДТП яка сталась 25.02.2020, о 11 год. 30 хв. по вул. Незалежності, 151 в смт. Теплик, результатами приладу «Drager» відповідно до яких учасники ДТП не перебували в стані алкогольного сп`яніння, письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , фото з місця ДТП.

Апелянт у цій частині постанову суду першої інстанції не оскаржує, навпаки визнає вину в інкримінованому правопорушенні і лише вважає надто суворим, накладене адміністративне стягнення.

Отже, в силу ст. 294 ч.6 КУпАП, Вінницький апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги та вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення.

Водночас, відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За правилами ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 була надіслана судова повістка про розгляд справи, однак вона була повернута до суду з відміткою про те, що адресат тимчасово не проживає. (а. с. 11-12). Отже, повістка ОСОБА_1 вручена не була і ніяким іншим чином вона не була повідомлена про дату та місце розгляду справи.

Натомість, суд першої інстанції в оскаржуваній постанові зазначає, що ОСОБА_1 повідомлялась належним чином про час та місце розгляду справи, і це суперечить вищевказаним обставинам, підтвердженим матеріалами справи.

Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачені обставини за яких фактично не вручена повістка, вважається врученою.

Розглянувши справу без належного повідомлення ОСОБА_1 про час та місце її розгляду в супереч вимогам ст. 268 КУпАП, суд тим самим, порушив права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності бути присутньою при розгляді справи, давати пояснення, надавати докази та в повній мірі реалізувати інші права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Це є порушенням не тільки процесуального закону, а й вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо забезпечення рівності та змагальності сторін, що випливає із практики Європейського Суду з прав людини ( Рішення у справах «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява № 7460/03),«Гурепка проти України» від 08 липня2010 року (заява № 38789/04) «Лучанінова проти України» від 09 вересня 2011 року (заява №16347/02) та ін.) Зокрема, у справі «Гурепка проти України», заявник за аналогічних обставин стверджував, що його було позбавлено можливості особисто брати участь у розгляді своєї справи. Суд у цій справі нагадував, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Суд визнав що у провадженнях в адміністративній справі щодо заявника не забезпечувалися важливі процедурні гарантії і що, враховуючи обставини справи, ці процедурні недоліки були достатньо серйозними, аби ставити під сумнів справедливість провадження, та констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

На думку Вінницького апеляційного суду, вказане порушення вплинуло на неправильне застосування адміністративного стягнення, оскільки ОСОБА_1 була позбавлена можливості, зокрема, розкаятися у вчиненому; надати письмове свідчення ОСОБА_2 - водія автомобіля «Opel-Astra» д.н.з. НОМЕР_2 , який в наслідок ДТП отримав механічні пошкодження, про те, що автомобіль відремонтований і він претензій до ОСОБА_1 не має; позитивну характеристику з місця проживання, як це нею зроблено в апеляційній скарзі та додатках до неї ( а/с, 18, 26, 31).

З апеляційної скарги та Довідки-характеристики на а/с 26 слідує, що ОСОБА_1 позитивно характеризується по місцю проживання та щиро розкаюється у вчиненому ( а/с 18).

Про своє щире каяття у вчиненому ОСОБА_1 заявила і у судовому засіданні у Вінницькому апеляційному суді.

А письмове свідчення ОСОБА_2 на а/с 31 вказує на те, що заподіяна шкода ОСОБА_1 добровільно відшкодована.

Зазначені обставини є обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, які не були враховані судом першої інстанції.

Відповідно до норми ч.6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду.

Отже, з огляду на порушення судом першої інстанції норм ст. ст. 268, 277-2 КУпАП, Вінницький апеляційний суд вважає, що вищевказані позитивна Довідка - характеристика та письмове свідчення ОСОБА_2 - водія автомобіля «Opel-Astra» д.н.з. НОМЕР_2 , який в наслідок ДТП отримав механічні пошкодження, про те, що автомобіль відремонтований і він претензій до ОСОБА_1 не має, є доказами, які не були надані ОСОБА_1 до суду першої інстанції з поважних причин, тому вони досліджується апеляційним судом та, викладені у них обставини, розцінюються, як обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, разом зі щирим каяттям ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адмінправопорушення, відповідно до ст. ст. 33, 34 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням наведеного, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню її вини; обставин, що пом`якшують відповідальність, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне постанову Теплицького районного суду Вінницької області від 23.03.2020 року змінити та призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Керуючись ст. ст.124, 289, 293, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови Теплицького районного суду Вінницької області від 23 березня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Теплицького районного суду Вінницької області від 23 березня 2020 року змінити та накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду В.С. Марчук