Справа № 219/3518/20
Провадження № 3/219/1427/2020
П О С Т А Н О В А

27квітня 2020 року Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Медінцева Н.М. розглянув матеріали, що надійшли з Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

не працює, місце проживання (перебування): АДРЕСА_1

за ст. 130 ч. 1 КпАП України, -

В С Т А Н О В И В :

07.04.2020 року о 09-30 год. складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , в якому зазначено, що 07.04.2020 року о 09-05 год. в м. Бахмут Донецької області по провул. 2-му Переїзному, біля буд. 1 останній керував транспортним засобом автомобілем ЗАЗ 11022 державний реєстраційного номер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (порушена мова, порушена координація рухів, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі ухилився шляхом категоричної відмови в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, скоїв правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КупАП.

Під час розгляду справи правопорушник водій ОСОБА_1 зазначив, що він в цей день не відмовлявся зробити тест, але при цьому зазначив, що дуже поспішав, бо в його автомобілі плакала дитина. Даний факт не оспорює. Також вказав, що він мешкає в колгоспі, має господарство, торгує молоком на базарі. Має дружину, їх діти мешкають окремо, разом із ними мешкає мати похилого віку. Його дружинна також не працює, вони ще не є пенсіонерами.

Вина ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення підтверджена матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 096324 від 07.04.2020 року, поясненням правопорушника, який власноруч зазначив у вищевказаному протоколі про те, що він відмовляється їхати до наркології, та засвідчив це особистим підписом, поясненням свідків, долученим до матеріалів справи відеозаписом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року за № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В контексті статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка поряд з практикою Європейського Суду з прав людини,є джерелом права в Україні, «розумність тривалості провадження повинна оцінюватися у світлі обставин справи та з огляду на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади та важливість предмета спору для заявника».

Згідно зі ст. 251 КУпАП суду надані об`єктивні та інші безперечні докази провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що дозволяє суду, визнати останнього винним.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи, ОСОБА_1 було надано всі можливості для заявлення необхідних клопотань та надання доказів, проте він цим не скористався, що підтверджується матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи характер вчиненого правопорушення, те що частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, суд вважає факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведеним.

Згідно вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не встановлено.

Вирішуючи питання про вид і міру адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 , суд враховує обставини справи, особу винного, характер вчиненого правопорушення, і вважає, що до нього слід застосувати стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до статті 40-1 КупАП та ст. 4 ч. 2 ЗУ «Про судовий збір» ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Керуючись ст. 130 ч. 1, 268, 283, 284 КОАП України, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КпАП України, і призначити йому стягнення у вигляді накладення штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому вигляді становить 10 200, 00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , судовий збір на користь держави в розмірі 420,40 грн.

Постанова може бути оскаржена в Донецький Апеляційний суд через Артемівський міськрайсуд Донецької області протягом десяти днів з моменту проголошення.

Суддя Н. М.Медінцева