Справа № 264/2409/20
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.04.2020 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області Іванченко Алла Миколаївна, розглянувши в м. Маріуполі матеріали, що надійшли з Кальміуського ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає в АДРЕСА_1 , за ч.6 ст.121, ч.2 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 13 квітня 2020 року о 23-04 годині керував мопедом Ямаха Джо без державного номерного знаку біля будинку № 247 по вул. Соборна в с.Талаківка Кальміуського району м. Маріуполя Донецької області з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, почервоніння очей. Від продуття алкотестеру «Драгер» та від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та в медичному закладі в установленому порядку відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України.

Він же, 13 квітня 2020 року о 23-04 годині керував мопедом Ямаха Джо 49.9 кб. 3см. без державного номерного знаку біля будинку № 247 по вул. Соборна в с.Талаківка Кальміуського району м. Маріуполя Донецької області, без реєстрації транспортного засобу у встановленому законом порядку. Своїми діями порушивши вимоги п.2.9в Правил дорожнього руху України.

Крім того, 13 квітня 2020 року о 23-04 годині ОСОБА_1 керував мопедом Ямаха Джо без державного номерного знаку біля будинку № 247 по вул. Соборна в с.Талаківка Кальміуського району м. Маріуполя Донецької області, не маючи права керування таким транспортним засобом. Своїми діями порушивши вимоги п.2.1а Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, суд вважає необхідним об`єднати матеріли про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.6 ст.121, ч.2 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП в одне провадження.

Правопорушник у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Так, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що правопорушника було повідомлено належним чином про день та місце слухання адміністративної справи щодо нього, а саме на 30.04.2020 року, про що у графі протоколу «Особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи» свідчить особистий підпис правопорушника. Вказані матеріали справи про адміністративне правопорушення надійшли до суду 15 квітня 2020 року, тобто завчасно до дати розгляду справи. Беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутність.

Статтями 251, 280 КУпАП визначені фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до ч.6 ст.121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Згідно із ч.2 ст.126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до загальних положень ПДР ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Пунктом 2.1а ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, пунктом 2.9в ПДР України передбачено, що Водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, що ОСОБА_1 вимог п.п.2.1а, 2.9в та 2.5 Правил дорожнього руху в Україні не виконав, внаслідок чого вчинив правопорушення передбачені ч.6 ст.121, ч.2 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.6 ст.121, ч.2 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджуються протоколами про адміністративні правопорушення серії ДПР18 № 061842 від 13.04.2020 року, серії ДПР18 № 061844 від 13.04.2020 року, серії ДПР18 № 061843 від 13.04.2020 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з в якому ОСОБА_1 відмовився від його проходження, в присутності двох свідків, а також поясненнями самого порушника, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, в яких останній підтвердив факт вживання 13.04.2020 року 0,5л. пива та відмову від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та в медичному закладі.

За таких обставин, на підставі викладеного, суд відповідно до положень ст. ст. 251, 252 КУпАП, вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.6 ст.121, ч.2 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, а його вина у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення повністю доведена.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, зокрема те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, які відносяться до грубих порушень ПДР України як такі, що безпосередньо впливають на безпеку дорожнього руху та її учасників; особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи посвідчення водія правопорушник ОСОБА_1 не отримував.

За положеннями п.1.10 Правил дорожнього руху України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії, а також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Санкція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає стягнення у вигляді шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, ОСОБА_1 в розумінні наведеної норми ПДР України та ч.1 ст.130 КУпАП не є водієм та відноситься до інших осіб, для яких не передбачений такий вид стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами.

З урахуванням особи правопорушника, який працює, характеру вчиненого правопорушення, та обставин даної справи, а також того, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, вважаю необхідним піддати його адміністративному стягненню лише у виді штрафу на користь держави.

Оскільки судом ухвалене рішення про накладення адміністративного стягнення, з правопорушника також підлягає стягненню судовий збір відповідно до ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 40-1, 121,126,130, 283 КУпАП України, суд

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 130, 247, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати в одне провадження матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (справа № 264/2409/20, провадження №3/264/1420/2020), за ч.6 ст.121 КУпАП (справа №264/2411/20, провадження №3/264/1422/2020) та за ч.2 ст.126 КУпАП (справа №264/2410/20, провадження №3/264/1421/2020), присвоївши їм номер справи 264/2409/20, номер провадження 3/264/1420/2020.

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні правопорушень, передбачених ч.6 ст.121, ч.2 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривні сорок копійок).

На постанову протягом 10 днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Іллічівський районний суд м. Маріуполя.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя: А. М. Іванченко