Провадження № 3/702/64/20
Справа № 760/4101/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2020 року м. Монастирище

Суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області Мазай Н.В., розглянув матеріали, які надійшли від Солом`янського районного суду м. Києва про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає по АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 265361 від 05.02.2020, складеного працівниками УПП в Рівненській області ДПП ОСОБА_1 05.02.2020 о 08 год 20 хв на а/д М06 Київ Чоп 268 км керував транспортним засобом FORD TRANSIT д.н.з. НОМЕР_1 , що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим повторно протягом року вчинив правопорушення (ДПО 18224152 від 21.02.2019). ОСОБА_1 порушив вимоги п. 31.3 б) ПДР України, ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», за що відповідальність передбачена ч. 4 ст. 121 КУпАП.

На електронну адресу суду 23.04.2020 від захисника ОСОБА_2 надійшло заперечення на протокол у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якого вважає, що протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, в зв`язку з порушенням Конституційних прав водія ОСОБА_1 та відсутність належних та допустимих доказів його вини.

Автомобіль Форд Транзит, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 був безпідставно зупинений поліцейським інспектором, оскільки працівник поліції не навів жодної законної підстави для такої зупинки під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, які передбачені ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», що вказує на незаконне складання протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні водія ОСОБА_1 .

Оскаржуваний протокол складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, в частині зазначення в ньому конкретного місця нібито скоєного адміністративного правопорушення. Так, в протоколі вказано, що правопорушення нібито скоєне на 268 км авто дороги сполученням Київ-Чоп, без конкретного зазначення та прив`язки до місця або адреси. Таке абстрактне зазначення місця скоєння правопорушення є невірним та не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Крім цього, водій ОСОБА_1 взагалі їхав по іншому автошляху. З урахуванням наведеного, вважає що відсутність в оскаржуваному протоколі запису щодо конкретного місця скоєння правопорушення свідчить про неповноту та неналежне складання протоколу і допущення порушень, які призводять до об`єктивної неможливості суду розглянути справу у відповідності до ст. 7 КУпАП.

Поліцейським незаконно розглянуто справу та складено протокол, оскільки при її розгляді порушено права водія ОСОБА_1 на захист через ненадання останньому можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, у зв`язку з чим порушено сам порядок розгляду справи, наслідком чого є закриття справи.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі. Відмітка в оскаржуваному протоколі у відношенні водія ОСОБА_1 відсутня, що свідчить про його не попередження про права та обов`язки, тобто фактично про порушення права ОСОБА_1 на захист.

У зв`язку з вищенаведеним вважає, що є підстави для повернення протоколу на до оформлення, органу який його склав.

Так, на вимогу водія ОСОБА_1 надати йому захисника або надати можливість особисто відшукати та залучити такого до розгляду справи, йому було безпідставно відмовлено поліцейським, який послався на відсутність часу для цього та майбутній судовий процес з розгляду протоколу, в якому ОСОБА_1 може доводити свої аргументи, відстоювати права та захищатись за допомогою адвоката.

Крім того, згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ч. 4 ст. 121 КУпАП визначає таку об`єктивну сторону складу правопорушення, як «повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті», тобто винне умисне протиправне діяння особи, яке виразилося у скоєнні такого адміністративного правопорушення.

Але жодного підтвердження та доказу про скоєння протягом року адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 121 КУпАП водієм ОСОБА_1 поліцейськими не надано ні на місці складання протоколу, ні додано до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, які надійшли до суду.

В оскаржуваному протоколі про адміністративне правопорушення від 05.02.2020 серії ДПР18 № 265361 всупереч вимог ст. 256 КУпАП, п.5 Розділу VII Інструкції 1395 поліцейським не зазначено, на підставі якої постанови про притягнення водія ОСОБА_1 до відповідальності його дії кваліфіковано як повторне вчинення протягом року адмінправопорушення та не долучено довідку, у якій міститься інформація про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення і прийняте в справі рішення.

При цьому, сам водій ОСОБА_1 заперечує проти наявності будь - якої постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 121 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення, згідно зі ст. 251 КУпАП, є лише одним із доказів у справі, що у сукупності із іншими доказами, відповідно до ст. 252 КУпАП, підлягає оцінці, яка ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, як то регламентують положення ст. 245 КУпАП. Інші допустимі докази, крім складеного протоколу про адміністративне правопорушення, відсутні. Відео фіксація правопорушення відсутня.

Згідно долученої до матеріалів справи довідки НПУ ДПП УПП в Рівненській області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 тільки 21.06.2019, категорії ОСОБА_3 , С. Тобто, будь-які порушення ДПР з боку водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 21.06.2019 відсутні.

Даний факт спростовує твердження інспектора поліції, що саме водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснив вказане правопорушення «поза розумним сумнівом».

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення складений безпідставно та необґрунтовано, оскільки матеріали справи не містять жодного доказу про вчинення саме водієм ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 умисного і винного діяння - тобто правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП України.

Крім того, до матеріалів справи та протоколу не додано постанови суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протягом року за ст. 121 КУпАП.

Як доказ Постанова роздрукована та додана на простому аркуші формату А4, в якій зазначено відомості про нібито скоєне раніше порушення ОСОБА_1 не є допустимим та належним доказом у справі, оскільки така форма постанови не передбачена на цей час жодним нормативним актом та не є документом в розумінні ДСТУ 2732 - 94 «Діловодство та архівна справа. Терміни та визначення» та не має відповідних реквізитів з належного оформлення копій документів, тому не може бути доказом у справі і повинна бути залишена судом без уваги та правової оцінки.

Тобто повний, всебічний аналіз вищевказаних безсумнівно встановлених з матеріалів справи обставин, беззаперечно переконують у відсутності в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 4 КУпАП.

Крім того, автомобіль Форд Транзит номерний знак НОМЕР_1 , який тимчасово перебував в користуванні водія ОСОБА_1 без мети отримання прибутку відноситься до вантажних автомобілів вантажопідйомністю до 3,5 тонн вантажу, тобто не підпадає під категорію транспорту, який підлягає необхідному технічному контролю, що передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу. Також, зазначений автомобіль не належить водію ОСОБА_1 та не перебуває в його постійному користуванні.

Таким чином, поліцейський незаконно зробив висновок, що автомобіль марки Форд Транзит підпадає під категорію, автомобілів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, а тому протокол по справі про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 121 КУпАП не відповідає вимогам закону та не підтверджує наявність адміністративного правопорушення, інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, тобто складений за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій водія ОСОБА_1 , а тому справа підлягає закриттю.

Вважає можливим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 КУпАП за малозначністю і оголосити йому усне зауваження, оскільки діяння, вчинене ним, містило в собі усі юридичні і суб`єктивні ознаки, що характеризують правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП, але внаслідок конкретних обставин по справі воно не відповідало тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення, зокрема, його дії суб`єктивно не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам. За місцем роботи ОСОБА_1 характеризується позитивно.

При прийнятті рішення по даній справі у відношенні ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності або про його звільнення від відповідальності, просить суд врахувати те, що ОСОБА_1 своїми діями не завдав значної шкоди державному або громадському порядку, правам і свободам громадян, умисну вину ОСОБА_1 у встановленому законодавством порядку не доведено, що вказана подія сталася не з причин та умов прямо залежних від ОСОБА_1 , те що він характеризується за місцем роботи позитивно, працює, має на утриманні батьків пенсійного віку, а його діяння у вигляді керування ТЗ що не пройшов технічний контроль не завдало збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам і в дійсності є малозначним. В результаті доведеного порушення водієм ОСОБА_1 ПДР України будь-яких негативних наслідків не настало, наслідків які спричинили будь-кому шкоду в даному випадку також не встановлено.

Просить суд врахувати всі обставини справи і звільнити його від адміністративної відповідальності за таке ненавмисне та необережне з його боку правопорушення у зв`язку з малозначністю такого адміністративного правопорушення обмежившись усним зауваженням.

Малозначність діяння ОСОБА_1 обґрунтовується наявністю пом`якшуючих обставин, зокрема, визнанням факту події, позитивною характеристикою особи правопорушника, відсутністю судимостей за кримінальні правопорушення і інших обтяжуючих відповідальність обставин, передбачених ст. 35 КУпАП, а також відсутністю суспільної шкідливості вчиненого діяння правопорушника та наявністю доказів, що підтверджують наведене.

Просить звільнити ОСОБА_1 від відповідальності, застосувавши до нього усне зауваження, закрити справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 у зв`язку з недоведеністю його вини, відсутністю достатніх та належних доказів по справі та складу і події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Плясов О.В. в судове засідання не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. На адресу суду подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, у зв`язку із продовженими карантинними заходами у країні.

У відповідності до ст. 268 КУпАП справи про адміністративне правопорушення розглядаються у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, або у її відсутність, коли є відомості про те, що її своєчасно сповіщено про дату, час та місце розгляду справи і від неї не надійшло заяви про відкладення розгляду справи.

Оскільки, суддя повідомляв особу, яка притягається до адміністративної відповідальності про дату, час та місце розгляду справи, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, суддя вважає, що є всі підстави для розгляду справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Станом на день розгляду адміністративної справи у суді, а саме 14.05.2020, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №265361 від 05.02.2020 правопорушником не оскаржений, тобто є чинним.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.

Згідно ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 121 КУпАП повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті, - тягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Згідно п. 31.1 ПДР України технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Згідно п. 31.3 б ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, зокрема, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-XIIвід 30 червня 1993 року водій зобов`язаний своєчасно подавати транспортний засіб, що підлягає обов`язковому технічному контролю, на такий контроль.

Згідно ч. 2 ст. 33 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-XIIвід 30 червня 1993 року обов`язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-XIIвід 30 червня 1993 року транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Згідно ч. 2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-XIIвід 30 червня 1993 року обов`язковому технічному контролю не підлягають : 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років; 3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України";

Як вбачається із картки на реєстрацію ТЗ для фізичної особи транспортний засіб марки FORD моделі TRANSIT тип ТЗ (за конструкцією) відноситься до вантажного, тип кузова фургон, повна маса якого складає 2530 кг, із кількістю сидячих місць з водієм 2. Власником даного транспортного засобу є ОСОБА_4 (а.с.8,9), а тому такий транспортний засіб у відповідності до правового врегулювання підлягає обов`язковому технічному контролю. Вказаний транспортний засіб не відноситься до транспортного засобу зазначеного у ч. 2 ст. 35 ЗУ «Про дорожній рух», оскільки не є легковим автомобілем, який використовується з метою отримання прибутку, а являється вантажним. Доказів незаконності експлуатації ОСОБА_1 транспортного засобу матеріали справи не містять.

Доказів на спростування вищезазначених обставин судді не надано.

Посилання захисника Плясова О.В. на відсутність у матеріалах справи доказів повторності вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності адміністративного правопорушення не може бути взята суддею до уваги, виходячи із наступного.

Відповідно до п. 1 Розділу VII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом №1395 від 07.11.2015 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» повторним відповідно до статті 35 КУпАП визнається вчинене особою протягом року однорідне правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню.

Згідно п. 4, 5 Розділу VII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом №1395 від 07.11.2015 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» поліцейський, який подає матеріали до розгляду, готує довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, отримання (неотримання) особою за місцем її проживання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а за матеріалами про адміністративні правопорушення, передбачені частинами другою та третьою статті 130 КУпАП, - довідку про належність транспортного засобу.

У разі встановлення повторності правопорушення до протоколу (якщо протокол складається) долучається довідка, у якій міститься інформація про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення і прийняте в справі рішення.

Відповідно до довідки, виданої Управлінням патрульної поліції в Рівненській області Департаментом патрульної поліції Національної поліції України відповідно до запиту Інформаційного порталу національної поліції України «Адмінпрактика» 21.02.2019 відносно ОСОБА_1 виносено постанову у справі про адміністративне правопорушення ДПО18 №224152 за ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладеної стягнення у вигляді штрафу на суму 340 грн. Відповідно до запиту НАІС МВС «Посвідчення водія» гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 21.06.2019, категорії ОСОБА_3 , ОСОБА_5 (а.с.6).

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №224152 від 21.02.2019 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 340 грн штрафу (а. с. 7).

А тому суддя вважає, що особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення надано докази повторності протягом року вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Посилання захисника на рух водія ОСОБА_1 іншим шляхом, ніж вказано в протоколі про адміністративне правопорушення не підтверджено належними та допустимими доказами.

Посилання захисника на порушення права на захист ОСОБА_1 в зв`язку з не роз`ясненням йому прав, спростовується самим змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 265361 від 05.02.2020, відповідно до якого ОСОБА_1 підписав вказаний протокол, в якому зазначено про роз`яснення йому прав, передбачених ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України без будь-яких застережень з даного приводу.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE , № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оцінюючи зібрані у справі докази, в їх сукупності в результаті повного, всестороннього та об`єктивного дослідження їх у судовому засіданні, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 в суді повністю доведена наявними матеріалами і в його діях є склад правопорушення, передбачений ч. 4 ст. 121 КУпАП, що підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 265361 від 05.02.2020, довідками старшого інспектора ВАП УПП в Рівненській області Савін В., постановою про накладення адміністративного стягнення від 21.02.2019, карткою на реєстрацію ТЗ для фізичної особи, а тому клопотання захисника про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП не підлягає до задоволення.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Суддя вважає, що застосування п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто закриття провадження у справі, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Про правильність застосування даних норм права свідчить постанова Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 910/18319/16, постанова Верховного Суду від 16 квітня 2019 року у справі № 927/623/18.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №265361 від 05.02.2020 ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП 05.02.2020.

Тобто, на момент розгляду зазначеного адміністративного матеріалу в суді, а саме 14.05.2020, пройшли строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч. 2 ст. 38 КУпАП.

У звязку із тим, що строки накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 на момент розгляду справи у суді, закінчились, суддя, вважає за необхідне, винести постанову про закриття справи (ст. 284 КУпАП) на підставі ч. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, визнавши ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Керуючись ст. 24, 34, 35, 38, ч. 4 ст. 121, 247, 283, 284, 287, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч. 4 ст. 121 КУпАП, закрити.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду. Скаргу на постанову у справі, може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, через районний суд. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження, не було подано.

Суддя Н.В. Мазай