Провадження № 3/331/552/2020
Єдиний унікальний номер № 331/1213/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2020 року місто Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Стратій Є.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області Національної поліції України, про притягнення: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Тимошівка, Михайлівського району, Запорізької області, громадянина України, не працевлаштованого, сімейний стан одружений, має на утриманні доньку: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який має середню освіту, державна реєстрація місця проживання якого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

-до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

В провадженні Жовтневого районного суду міста Запоріжжя перебуває адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР № 623331, складеному 23 березня 2020 року, громадянин ОСОБА_1 , 23 березня 2020 року, о 13 годині 40 хвилин, знаходячись за адресою: м. Запоріжжя, вул. Козача, буд. № 7 здійснював торгівлю овочами, чим всупереч введеного карантину порушував санітарні норми ЗУ « Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення», «Порядок провадження торгівельної діяльності та правила торговельного обслуговування населення», затвердженого Постановою КМУ від 15.06.2006 року № 833, чим порушив п.п. 3 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211.

Присутній при розгляді справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, та пояснив суду, що дія п.п. 3 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211, оскільки він не є суб`єктом господарювання.

ОСОБА_1 при розгляді справи про адміністративне правопорушення, просив суд про закриття провадження по справі відносно нього у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Диспозицією статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним правопорушенням, передбаченим ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення є порушення правил щодо карантину людей, санітарно - гігієнічних, санітарно - протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінивши у сукупності матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшла висновку про необхідність закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з наступним.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР № 623331, складеному 23 березня 2020 року, громадянин ОСОБА_1 , 23 березня 2020 року, о 13 годині 40 хвилин, знаходячись за адресою: м. Запоріжжя, вул. Козача, буд. № 7 здійснював торгівлю овочами, чим всупереч введеного карантину порушував санітарні норми ЗУ « Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення», «Порядок провадження торгівельної діяльності та правила торговельного обслуговування населення», затвердженого Постановою КМУ від 15.06.2006 року № 833, чим порушив п.п. 3 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення містить посилання на порушення ОСОБА_1 п.п. 3 п.2 Постанови КМУ № 211 від 11.03.2020.

Відповідно до підпункту 3 пункту 2 Постанови КМУ № 211 забороняється з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 р. до 3 квітня 2020 р. робота суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту.

Отже, згідно складеного протоколу про адміністративне правопорушення суб`єктом адміністративного правопорушення є ОСОБА_1 , як особа, яка здійснює господарську діяльність - роздрібну торгівлю овочами.

Натомість, відповідно до ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно до ч. 1, п. 2. ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України, суб`єктами Господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного Кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку;

громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Як вбачається з матеріалів справи, які додаються до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не працевлаштований, не є фізичною особою-підприємцем.

Диспозицією ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Отже, стаття 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення є бланкетною, тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких така особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення містить посилання на порушення ОСОБА_1 п.п.3 п.2 Постанови КМУ № 211 від 11.03.2020.

Натомість, вказана постанова містить виключення, які дозволяють здійснення роздрібної торгівлі продуктами харчування.

Згідно Постанови КМУ № 215 від 16.03.2020 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211» «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникнення і поширення коронавірусної хвороби (COVID-19)», постанову КМУ № 211 від 11.03.2020 року "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID- 19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" викладено у новій редакції.

Так, зокрема, відповідно до п. 3 ст. 2 постанови КМУ №211 від 11.03.2020 року Кабінет Міністрів України постановляє заборонити з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 р. до 3 квітня 2020 р. роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес- центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту.

Належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 на підтвердження вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, окрім відеозапису, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано.

Натомість, з вищевказаного відеозапису можливо встановити лише той факт, що ОСОБА_1 перебуває біля кіску з овочами та викладеними біля кіоску овочами у ящиках. Факт торгівлі з наданого відеозапису, як і з матеріалів справи, встановити неможливо.

Відповідно до положень статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпцій.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог чинного законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст.ст. 9, 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Виходячи положень ст. 8, ст. 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Відповідно до ст. 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Пунктом 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Співробітниками поліції не доведено той факт, що ОСОБА_1 порушив п.п.3 п.2 Постанови КМУ № 211 від 11.03.2020 року.

З матеріалів справи вбачається, що, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, рапорту заступника начальника СП Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, фото, де ОСОБА_1 знаходиться поруч із ящиками з овочами, відеозапису з місця події, на підтвердження вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - до матеріалів справи не долучено жодного документу.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративна відповідальність передбачена за торгівлю в містах з рук на вулицях, площах, у дворах, під`їздах, скверах та в інших невстановлених місцях.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративна відповідальність передбачена за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.

За таких обставин, оскільки суд не уповноважений виходити за межі протоколу про адміністративне правопорушення, матеріалами справи протиправні дії ОСОБА_1 передбачені ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення не підтверджується, підстав для його притягнення до відповідальності не вбачається через відсутність складу адміністративного правопорушення.

Суддя, дослідивши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, дійшла до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та наявності підстав для закриття справи про адміністративне правопорушення за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 8, ст. 62 Конституції України, ст. ст. 9, 10, 44-3, 245, 247, 251, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя - п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена учасниками процесу до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Жовтневий районний суд міста Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення, а також прокурором у порядку, передбаченому частиною 5 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя: Є.В. Стратій