Справа № 199/9805/19
П О С Т А Н О В А

іменем України

04 травня 2020 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Сенчишин Ф.М. за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Шевченко З.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріли, що надійшли від Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштованого,

за ч. 1 ст. 44 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори», Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин зловживанню ними» та положень постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», 28 жовтня 2019 року о 23 годині 00 хвилин біля будинку АДРЕСА_3 . Запорізькій у м. Дніпрі, зберігав при собі без мети збуту наркотичний засіб канабіс, вагою 0,8228 г, що є невеликим розміром.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив фактичні обставини та свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що того дня їхав на велосипеді, коли його наздогнали та зупинили працівники поліції. Його одразу скрутили та поклали обличчям у землю, після чого нібито знайшли у нього наркотичний засіб. Заперечує, що вказана речовина належить йому. Вважає, що її підкинули працівники поліції.

Суд враховує, що після отримання 10 лютого 2020 року судом (після усунення недоліків) протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вперше прибув до суду лише 16 березня 2020 року, в присутності захисника надав пояснення по суті складеного щодо нього протоколу, після чого під різними приводами неодноразово заявляв клопотання про відкладення судового розгляду. Зокрема, 02 та 21 квітня 2020 року ОСОБА_1 просив відкласти судовий розгляд посилаючись на зайнятість свого захисника, а 17, 27 квітня та 04 травня 2020 року посилаючись на відсутність можливості пересування транспортом по місту через карантин. Останні доводи ОСОБА_1 суд виходить з того, що обмеження в користуванні громадським транспортом були введені Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», тоді як вже після цього, 17 квітня 2020 року, ОСОБА_1 безпосередньо прибув до суду. Окрім цього, Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська знаходиться в пішій доступності від місця проживання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ).

Діючим законодавством закріплено загальне положення, згідно з яким особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. У Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року зловживання правом визначається як діяльність або дії, спрямовані на скасування прав і свобод, визнаних у Конвенції, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції. Наслідки подання індивідуальної скарги у Європейський Суд з прав людини при зловживанні правом на подачу скарги передбачені в ст. 35 Конвенції, і полягають у визнанні такої скарги неприйнятною.

При розгляді адміністративного провадження, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, з метою безпідставного отримання необхідного їм рішення суду, затягування процесу або для інших недобросовісних цілей використовують належні їм процесуальні права всупереч з їх дійсним призначенням. Дане явище виступає чинником, що дестабілізує правосуддя і створює серйозні перешкоди для ефективного вирішення спорів.

Під зловживанням правом, як матеріальним, так і процесуальним, Європейський Суд з прав людини у своїй практиці розуміє таке його використання, яке спрямоване на боротьбу із закладеним у ньому ж позитивним регулятивним потенціалом, в тому числі, що суперечить принципу правової визначеності.

Вищенаведені обставини в сукупності з загальним строком судового провадження дають суду підстави для висновку про те, що ОСОБА_1 зловживає своїми процесуальними правами, недобросовісно їх використовуючи всупереч їх дійсним призначенням з метою безпідставного затягування процесу.

У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Приймаючи до уваги поведінку особи, яка притягається до відповідальності, ту обставину, що ОСОБА_1 надав пояснення по суті складеного щодо нього протоколу, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про подальший розгляд справи відмовлено, справа розглянута в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення та на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши докази та оцінивши їх за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення внаслідок винних дій останнього повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, що узгоджуються між собою та не викликають у суду сумнівів щодо їх достовірності та об`єктивності:

?протоколом про адміністративне правопорушення, який оформлений повноважною особою згідно вимог КУпАП;

?висновком за матеріалами ЖЄО № 38341 від 25 листопада 2019 року за яким встановлений факт зберігання ОСОБА_1 наркотичного засобу у невеликих розмірах;

?копією рапорту працівника патрульної поліції Готовець Д., відповідно до якого 28 жовтня 2019 року о 23 годині 00 хвилин біля будинку № 30 по вул. Запорізькій у м. Дніпрі, було затримано ОСОБА_1 , у якого в ході поверхневої перевірки було виявлено пластиковий футляр з речовиною рослинного походження зеленого кольору, схожою на наркотичну;

?копією протоколу огляду місця події, відповідно до якого 29 жовтня 2019 року в період часу з 00 год. 15 хв. було оглянуто ділянку місцевості біля будинку № 30 по вул. Запорізькій у м. Дніпрі, де на момент огляду знаходився ОСОБА_1 , який був одягнутий у синій жилет, чорну кофту, чорні штани, чорні чоботи, при собі мав поліетиленовий пакет білого кольору. В ході огляду ОСОБА_1 добровільно видав з поліетиленового пакету пластикову коробочку, всередині якої знаходилася рослинна речовина зеленого кольору. Як пояснив останній, дана речовина є наркотичним засобом, який він знайшов 29 жовтня 2019 року близько 00 год. 05 хв. поблизу будинку АДРЕСА_3 у м. Дніпрі, та зберігав для особистого вживання без мети збуту;

?копією постанови від 22 листопада 2019 року про виділення матеріалів з кримінального провадження для притягнення особи до адміністративної відповідальності, якою встановлений факт зберігання ОСОБА_1 наркотичного засобу у невеликих розмірах;

?копією постанови від 22 листопада 2019 року про закриття кримінального провадження, якою встановлений факт зберігання ОСОБА_1 наркотичного засобу у невеликих розмірах;

?висновком експерта № 1/8.6/4482 від 15 листопада 2019 року.

Оцінюючи наявні докази, суд враховує, що постанова про закриття кримінального провадження від 22 листопада 2019 року, якою встановлені обставини зберігання ОСОБА_1 наркотичного засобу у невеликому розмірі, є чинною і до цього часу не скасована. Обставини зберігання ОСОБА_1 наркотичного засобу у невеликому розмірі, окрім постанови, поза розумним сумнівом достатньо підтверджені і сукупністю інших, вищенаведених доказів.

Заперечення ОСОБА_1 спростовані сукупністю перелічених доказів і судом відхиляються.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44 КУпАП, оскільки він незаконно зберігав наркотичний засіб без мети збуту у невеликому розмірі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що справа про адміністративне правопорушення на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю, оскільки на час розгляду справи в суді (як і на час передачі протоколу про адміністративне правопорушення до суду) скінчився визначений ч. 4 ст. 38 КУпАП місячний строк накладення адміністративного стягнення після винесення постанови про закриття кримінального провадження.

Керуючись ч. 4 ст. 38, ст.ст. 247, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44 КУпАП України - закрити у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя:

04.05.2020