Справа № 266/966/20
Провадженя№ 3/266/500/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 травня 2020 року м.Маріуполь
Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області Д`яченко Д.О., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,
за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП,
ОСОБА_1 , 16.02.2020 року, о 05 год. 05 хвил., по вул. Флотська, 127-А в Приморському районі м. Маріуполя керував транспортним засобом Mazda SR 2, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу Drager Alcotest на місці зупинки транспортного засобу та від проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.
Він же, 16 лютого 2020 року, о 05 год. 10 хвил., по вул. Флотська, 127-А в Приморському районі м. Маріуполя керуючи транспортним засобом не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, здійснив виїзд з проїзної частини та скоїв зіткнення з деревом та бордюрним камінням, чим завдав механічні пошкодження та матеріальні збитки, чим порушив п. 2.3б ПДР України.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, із будь-якими заявами, клопотаннями на адресу суду про відкладення розгляду справи не звертався.
Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України" наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 своєчасно сповіщений про місце і час розгляду справи, вважаючи причини неявки особи до суду неповажною та, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважаю за можливе провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 на підставі наявних матеріалів.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.3б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до статті 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, а його провину доведено наступним доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серія БД № 292714 від 16.02.2020 року, БД № 298272 від 16.02.2020 року, також обставини викладені в протоколі підтверджуються поясненнями двох свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , рапортом, відеозаписом доданим до протоколу, копією постановою про накладення адміністративного стягнення, схемою місця ДТП від 16.02.2020 року з фототаблицею.

З переглянутого судом відеозапису, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення слід, що ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції, запропоновано пройти огляд в присутності двох свідків, зафіксовано факт відмови останнього від проходження такого огляду, до того ж оголошено про розгляд справи, про склад адміністративного правопорушення, оголошені права та обов`язки.

Таким чином, вищенаведеними доказами, які не містять сумнівів щодо їх достовірності та допустимості, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, підтверджується факт керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмова від проходження медичного огляду у медичному закладі в присутності двох свідків, що є порушенням п. 2.5 ПДР України, а як наслідок утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, також підтверджується факт вчинення дорожньо-транспортної пригоди, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З доданої до матеріалів справи довідки слід, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 документований посвідченням водія серія НОМЕР_2 , яке не вилучалося.

Таким чином, визначаючи міру адміністративного стягнення, яку необхідно призначити правопорушнику, суд виходить із того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, при цьому повинен був усвідомлювати всю відповідальність та настання можливих наслідків та дій, тому суд вважає доцільним призначити адміністративне стягнення з урахуванням положення ст. 36 КУпАП в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортним засобом та із стягненням судового збору.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23,36,40-1,130,221,251,252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не відомо, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 10200,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. (отримувач Донецьке ГУК/м. Донецьк, , код платежу 21081300, номер рахунку UA0005001).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_3 не відомо, судовий збір на користь держави у розмірі 420,40 гривень (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001).

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д`яченко Д. О.