Справа №583/1041/20 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сидоренко Р. В.
Номер провадження 33/816/218/20 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2020 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24 березня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Охтирки Сумської області, громадянку України, що працює на посаді керуючої магазином «ПРОСТОР» ТОВ «Стиль Д», проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП і на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24 березня 2020 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона 19.03.2020 о 15:20 год. за адресою: вул. Незалежності, 6, м. Охтирка, Сумської обл., будучи керуючим магазину «ПРОСТОР», не припинила роботу закладу та здійснювала прийом відвідувачів для продажу товарів, що не належать до засобів гігієни, чим порушила вимоги п.п. 3. п. 2 Постанови №211 від 11.03.2020.

У поданій апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі.

На переконання ОСОБА_1 на діяльність магазину «ПРОСТОР» не поширюються заборони встановлені постановою КМУ №211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-Co-2», так як здійснює роздрібну торгівлю продовольчими товарами, засобами гігієни, виробами медичного призначення та іншими супутніми товарами, а тому має бути відкритим для відвідувачів.

Вказує на те, що норми вказаної постанови забороняють не торгівельну діяльність, яка передбачає приймання відвідувачів, а роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, та не містять переліку товарів, вільна реалізація яких заборонена.

Звертає увагу суду і на те, що КМУ у листі №9354/0/2-20 від 18.03.2020 додатково розтлумачив, що норми п.п. 3 п. 2 вказаної постанови не поширюються на об`єкти торгового і побутового обслуговування, які здійснюють торгівлю засобами гігієни, виробами медичного призначення.

Наголошує також, що обіг товарів може бути обмежено виключно законом.

ОСОБА_1 до апеляційного суду були подані також додаткові пояснення, в яких вона вказувала на те, що свідок ОСОБА_2 , яка уповноважена посадовою особою органу місцевого самоврядування на складання протоколів про адміністративне правопорушення, не може виступати як свідок, так як вона є зацікавленою особою.

Посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення та матеріали справи не доводять факту вчинення нею адміністративного правопорушення, зокрема:

- диспозиція ст. 44-3 КУпАП є банкетною, а тому в порушення приписів ч. 1 ст. 256, ст. 251 КУпАП, не було зазначено норму закону, яку вона порушила та не долучено жодних доказів на підтвердження обставин викладених в фабулі протоколу про адміністративне правопорушення (здійснювала ОСОБА_1 особисто продаж товарів із застосуванням РРО чи ні);

- не зазначено, що саме порушено особою, яка притягається до адміністративної відповідальності;

- не надано належної оцінки викладеним в протоколу обставинам інкримінованого йому правопорушення;

- не встановлено статус особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не встановлені її повноваження щодо виконання відповідних заборон.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка підтримала апеляційну скаргу, просила оскаржувану постанову скасувати, а провадження по справі закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням.

Згідно ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На переконання апеляційного суду при розгляді справи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 суд першої інстанції вказаних вимог закону в повному обсязі не дотримався.

Так, Конституційний Суд України в своєму рішення від 22.12.2010 року по справі №23-рп/2010 вказав на те, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріплених в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ. Зокрема, у своєму рішення по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачено: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

У рішенні від 21.07.2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив свою позиція, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпція факту. Тобто таких, які не залишають місця сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується із практикою та позицією ЄСПЛ.

За змістом закону (КУпАП), розгляд справи здійснюється лише щодо особи, відносно якої складений протокол та в межах цього протоколу про адміністративне правопорушення.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, серії ВАБ 322545 від 19.03.2020 слідує, що ОСОБА_1 ставиться у вину те, що вона 19.03.2020 о 15 год. 20 хв. за адресою: вул. Незалежності, 6, м. Охтирка, Сумської обл., будучи керуючим магазину «ПРОСТОР», не припинила роботу закладу та здійснювала прийом відвідувачів для продажу товарів, що не належать до засобів гігієни, чим порушила вимоги п.п. 3. п. 2 Постанови №211 від 11.03.2020.

Статтею 44-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до п.п. 3 п. 2 постанови КМУ «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 №211, у редакції яка діяла на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення, заборонено з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 р. до 3 квітня 2020 р. роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту.

Тобто, встановлена зазначеним підзаконним нормативно-правовим актом заборона не поширюється, в тому числі, на торгівельні заклади, які здійснюють роздрібну торгівлю засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин викладених у протоколі не визнала. Зазначила про те, що згідно Постанови №211 від 11.03.2020 р. торгівельний заклад, який здійснює реалізацію товарів гігієни, має право реалізовувати супутні товари, як наприклад мережа магазинів «АТБ», де здійснюється торгівля також товарами господарського призначення.

На підтвердження своєї позиції ОСОБА_1 було надано копію накладної на переміщення №G9-0000360 від 17 березня 2020 року ТОВ «СТИЛЬ Д», з якої вбачається, що магазин «ПРОСТОР», керуючим якого є ОСОБА_1 , здійснює торгівлю продовольчими товарами, засобами гігієни, виробами медичного призначення.

За таких обставин, заборона визначена в п. 3 п. 2 зазначеної постанови, порушення якої ставиться у вину ОСОБА_1 , не поширюється на діяльність магазину «ПРОСТОР», який здійснює торгівлю, в тому числі засобами гігієни та продуктами харчування та були відсутні правові підстави для зобов`язання припинення його роботи.

Проте, даним обставинам не надав належної оцінки суд першої інстанції, притягуючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та застосовуючи до неї адміністративне стягнення.

Апеляційний суд не може погодитися також і з висновками суду першої інстанції про доведеність порушення ОСОБА_1 заборони, під час дії карантину, на торгівельну діяльність, яка передбачає приймання відвідувачів, будь-якими іншими товарами не зазначеними у вказаному переліку.

Зокрема, в порушення приписів ст. 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено переліку товарів, торгівля якими була нібито виявлена під час проведеної перевірки магазину «ПРОСТОР» 19.03.2020, що безпосередньо ставиться у вину ОСОБА_1 .

Щодо наданих в суді першої інстанції свідками ОСОБА_3 та ОСОБА_2 показів, то на переконання апеляційного суду, вони не є належними та допустимим доказом на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, оскільки існують обґрунтовані сумніви в їх об`єктивності.

Так, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 спільно здійснювали перевірку дотримання вимог постанови КМУ від 11.03.2020 №211, а тому вони є заінтересованими в результатах розгляд складеного відносно ОСОБА_1 , в результаті такої перевірки, протоколу про адміністративне правопорушення.

Будь-які інші докази на підтвердження здійснення в магазині «ПРОСТОР», у зазначений в протоколі час - 19.03.2020 о 15 год. 20 хв. торгівлі товарів, які не відносяться до засобів гігієни, до матеріалів справи долучено не було.

Таким чином, враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження недотримання ОСОБА_1 , як керуючою магазином «ПРОСТОР» вимог п.п. 3 п. 2 постанови КМУ від 11.03.2020 №211, апеляційний суд дійшов до висновку про безпідставність прийнятої суддею міськрайонного суду постанови щодо визнання її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, у зв`язку з чим вказане судове рішення підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24 березня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП і на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.