ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/475/20 Справа № 202/1806/20 Суддя у 1-й інстанції - Ігнатенко Вікторія Валентинівна Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисника Сєдих Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2020 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 26 лютого 2020 року о 00 годин 30 хвилин по пр. Петра Калнишевського,30 в м. Дніпрі, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - скутером Honda HF051252640 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння кінцівок, підвищена жвавість, та від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 420 гривень 20 копійок.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в який просить постанову скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права, та закрити провадження щодо нього на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що суддя суду першої інстанції не звернув увагу, що в протоколі про адміністративне правопорушення він не зазначав, що відмовляється від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я, лише висловив незгоду з підозрою поліцейського.

Зазначає, що суддя не врахував, що у протоколі про адміністративне правопорушення не сформульовано, який саме огляд і у який спосіб він має пройти на вимогу поліцейського.

Вважає, що є незрозумілим, в чому саме він обвинувачується у керуванні з ознаками наркотичного сп`яніння чи відмові від проходженні огляду (невідомо якого), який саме огляд він мав пройти на вимогу поліцейського (на стан алкогольного сп`яніння чи наркотичного) та у який спосіб (на місці із застосуванням спеціальних засобів чи в найближчому закладі охорони здоров`я), що позбавляє його права на захист, адже обвинувачення йому незрозуміле.

Посилається на те, що працівниками поліції було порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, оскільки у протоколі та у поясненнях свідків не зазначено, що йому пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, а також те, що він відмовився від проходження такого огляду, а також від проходження огляду у закладі охорони здоров`я.

Крім того, направлення його до медичного закладу складено не було, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я, а також від керування транспортним засобом його відсторонено не було, що у своїй сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейського.

Вказує на те, що посилання в протоколі на порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України не ґрунтується на законі, оскільки він не повинен був проходити огляд на стан сп`яніння на вимогу поліцейського, тому що ця норма передбачає те, що водій повинен пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин на вимогу працівника поліції.

Згідно із протоколом йому було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння працівниками патрульної поліції, що суперечить п. 2.5 Правил дорожнього руху України, та відповідно виключає в його діях порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Зазначає, що показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не узгоджуються з протоколом, оскільки у своїх письмових поясненнях свідки не вказували, що ознаками його сп`яніння є зіниці очей не реагують на світло, тремтіння кінцівок, підвищена жвавість, але ці ознаки зазначені в протоколі, крім того, показання свідків складені ними не власноруч, та одним почерком.

Більш того, при наявності суперечливих показань свідків суд не викликав і не допитував цих осіб в судовому засіданні під присягою, у зв`язку з чим такі письмові пояснення не можна вважати доказами.

В суді апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисник Сєдих Ю.М.підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та докази, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо відсутності підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності спростовуються матеріалами провадження.

Так, обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, з яким він не погодився, але зазначив про відмову у зв`язку із часом та підписав вказаний протокол, письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , в яких зазначено, що ОСОБА_1 від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився, відеозаписі з нагрудної камери поліцейського, та інших матеріалах справи, внаслідок чого суд дійшов вмотивованого висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відмова водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, а тому судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки він відмовився пройти огляд на стан сп`яніння.

Пропозиція пройти огляд в медичному закладі та відмова ОСОБА_1 зафіксована на відеозаписі події у присутності свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (а. с. 1).

Пунктом 12 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Зазначеними нормативно-правовими актами регламентований порядок проведення огляду у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У цьому разі проходження огляду на місці не передбачено, а тому огляд на місці ОСОБА_1 не пропонувався, оскільки встановлення стану наркотичного сп`яніння відбувається виключно у медичних закладах, при цьому ОСОБА_1 взагалі відмовився проходити огляд на стан сп`яніння, а тому доводи ОСОБА_1 про те, що йому не зрозуміло у який спосіб він має пройти огляд на стан сп`яніння - на місці або в медичному закладі, не заслуговують на увагу.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення у ОСОБА_1 виявлено ознаки наркотичного сп`яніння зіниці очей не реагують на світло, тремтіння кінцівок, підвищена жвавість, що підтверджено підписами самого ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , та щодо цих обставин будь-які зауваження ОСОБА_1 не надавав.

Посилання ОСОБА_1 на те, що судом першої інстанції не викликались та не допитувались свідки події не є слушним,оскільки обставини дій водія ОСОБА_1 , що вказували на фактичну відмову від проходження огляду на стан сп`яніння зафіксовані на відеозаписі події, клопотання про виклик вказаних свідків відсутні.

Відсутність в матеріалах направлення водія для проходження огляду на стан сп`яніння не спростовують висновків суду, які підтверджуються іншими зазначеними у постанові суду доказами.

Щодо відсутності в матеріалах справи доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування, то це спростовується матеріалами справи, де зазначено в рапорті працівника поліції, що ОСОБА_1 було відсторонено від керування шляхом заборони керування на 24 години та попереджено про наслідки (а. с. 4).

Доводи щодо не керування транспортним засобом, не заслуговують на увагу, оскільки в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 пояснював, що керував скутером, який у дорозі зламався.

Таким чином, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки не виникає сумніву щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як правопорушення повністю знайшло своє підтвердження наявними в матеріалах справи доказами.

Враховуючи зазначене, в діях ОСОБА_1 у зв`язку із відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279,280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2020 року залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко