ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2020 Справа №607/5220/20

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Грицай К.М., за участю захисника - адвоката Істеревича А.З., розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

що працює адміністратором автомийки «Стожари»

за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,-

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення АПР18 544480 від 21.03.2020 року, 21.03.2020 року о 10 год. 07 хв., адміністратор автомийки «Стожари», що по вул. Піскова, 3 в м. Тернополі, ОСОБА_1 допустив роботу суб`єкта господарювання приймав відвідувачів, а працівники цього закладу здійснювали їх обслуговування, чим порушив пп.3 п. 2 Постанови Кабінету міністрів України № 211 від 11.03.2020 року та п. 6 рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 236 від 20.03.2020 року.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про день та час судового розгляду, тому суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності у відповідності до ст. 268 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Істеревич А.З. у судовому засіданні просить адміністративну справу відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 не є власником чи підприємцем, який здійснює господарську діяльність в закладі технічного обслуговування авто за адресою: АДРЕСА_2 , також він не є працівником даного закладу. 21.03.2020 року він знаходився за вказаною адресою по особистих справах і на прохання ФОП ОСОБА_2 наглянув за підрядниками. Крім того, загальне технічне обслуговування (миття) авто в перелік закладів, які припиняють роботу на час карантину, відповідно до постанови КМУ № 211 від 11.03.2020 року, не входило.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.44-3 КУпАП полягає у порушенні правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

За змістом вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 порушив пп.3 п. 2 Постанови Кабінету міністрів України № 211 від 11.03.2020 року та п. 6 рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 236 від 20.03.2020 року, тобто правила передбачені іншим актом законодавства та рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Так, відповідно до п.3 ч.2 постанови КМУ від 11.03.2020 року № 211 з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 року до 3 квітня 2020 року заборонена робота суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту.

У пункті 6 Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 20 березня 2020 року №236 «Про додаткові протиепідемічні обмежувальні заходи» вказано про дозвіл на роботу шиномонтажів та автомийок самообслуговування.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

При цьому, суддею встановлено, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не здійснює господарську діяльність та не зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності відповідно до закону, а згідно протоколу про адміністративне правопорушення є адміністратором автомийки «Стожари». Крім того, матеріалами справи не встановлено, що службові обов`язки ОСОБА_1 полягають у забезпеченні роботи даного суб`єкта господарювання.

Поряд з тим встановлено, що за адресою: АДРЕСА_2 здійснює свою господарську діяльність з технічного обслуговування автомобілів ФОП ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції».

Згідно приписів ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, судом в ході розгляду справи на підставі досліджених доказів не встановлено в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 44-3 КУпАП, оскільки він не є суб`єктом тих дій, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення і за вчинення яких наступає відповідальність у статті 44-3 КУпАП.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю при відсутності складу адміністративного правопорушення.

За таких підстав справа підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 44-3, п. 1 ст. 247, ст.ст.283, 284, 285 КУпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня отримання такої постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд.

Головуючий суддяК. М. Грицай