Єдиний унікальний номер 225/407/20
Номер провадження 33/804/141/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2020 року м. Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Савкова С.В., за участі секретаря судового засідання Ямчук О.М., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , за його апеляційною скаргою на постанову судді Дзержинського міського суду Донецької області від 25 лютого 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10200 грн. 00 коп. без позбавлення права керування транспортними засобами,-

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Дзержинського міського суду Донецької області від 25 лютого 2020 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10200 грн. 00 коп. без позбавлення права керування транспортними засобами.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати, ухвалити нову, якою провадження у справі закрити.

Вважає постанову суду першої інстанції немотивованою, а висновки суду такими, що не підтверджуються дослідженими доказами.

Зазначає, що мопедом він не керував, а лише котив його. При цьому мопед знаходився в несправному стані: обірвані проводи та дросельний трос. На підтвердження цього просив поліцейського перевірити двигун мопеду, який був холодний, однак поліцейський все одно запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння, від якого він відмовився, оскільки не керував мопедом.

Вважає, що суд безпідставно послався, як на доказ правопорушення, відеозапис, оскільки на ньому не зафіксовано факту керування мопедом.

Крім того, вважає, що суд не в повному обсязі дослідив всі докази по справі, а обмежився лише дослідженням протоколу про адміністративне правопорушення та відеозапису. При цьому не допитав свідків та поліцейського.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши апелянта ОСОБА_1 , заслухавши пояснення поліцейського ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , приходжу до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції не виконав.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 18.01.2020 року серії БД №353858 ОСОБА_1 18.01.2020 року о 18.08 у м.Торецьк с.Новгородське по вул. Берегова, 91 керував мопедом «Карпати» без н/з з явними ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, невнятна мова, тремтіння пальців рук, запах алкоголю з порожнини рота), відмовився від проходження огляду в установленому законом порядку, а саме: в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер 6810» та в медичному закладі, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

З пояснень поліцейського ОСОБА_3 , які він надав в суді апеляційної інстанції, вбачається, що він з напарником переслідував чоловіка (не ОСОБА_7 ), який рухався на мопеді та не зупинився на його вимогу. Далі втікача втратили з поля зору, проїхали близько 50 метрів, та по тій же вулиці побачили, що назустріч до них рухається ОСОБА_1 на мопеді. Коли вони підійшли до нього, той сидів на сидінні мопеду із ввімкненим світлом фари. При цьому ОСОБА_1 був з явними ознаками алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим він запропонував пройти йому огляд на стан сп`яніння в присутності двох свідків. Потім він покликав свідків, в присутності яких ОСОБА_7 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, але свідки відмовилися підписувати протокол та надавати пояснення. Далі ОСОБА_7 пішов додому, а поліцейський знайшов інших свідків, яким у відсутність ОСОБА_7 показав відеозапис, на якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_7 від проходження медичного огляду, після чого свідки підписали протокол та надали відповідні письмові пояснення.

Разом з тим, свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в суді апеляційної інстанції пояснили, що вони присутніми при відмові ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння не були. Пояснили, що поліцейський продемонстрував їм відео, на якому міститься факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, після чого вони підписали протокол та з цього приводу надали поліцейському пояснення.

ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції пояснив суду, що поліцейські необґрунтовано, без будь-яких доказів, звинуватили його в тому, що він не зупинився на їх вимогу та керував мопедом у стані алкогольного сп`яніння, оскільки того вечора він мопедом не керував, а лише котив поломаний мопед до свого зятя, який проживає неподалік. З цих підстав він і відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, оскільки мопедом не керував, тому в його діях не було правопорушення і огляду на стан сп`яніння не підлягав.

Свідок ОСОБА_6 (дружина ОСОБА_1 ) пояснила, що того дня ОСОБА_1 котив мопед до зятя, який живе неподалік. Через деякий час вона зателефонувала ОСОБА_1 і по телефону дізналася, що у нього конфлікт із працівниками поліції. Далі вона вийшла на вулицю, пройшла 3-4 хати до того місця, куди ОСОБА_1 встиг відкотити мопед. У її присутності поліцейський звинувачував ОСОБА_1 у тому, що той не зупинився на його вимогу та намагався втекти та керував мопедом в стані алкогольного сп`яніння. На звинувачення поліцейського вона повідомила, що вони з чоловіком живуть неподалік та він котив несправний мопед до зятя. Далі ОСОБА_1 покинув мопед та пішов додому. При цьому ОСОБА_6 стверджує, що на місці конфлікту свідків вона не бачила.

Як вбачається із відеозапису із нагрудних камер спостереження працівників поліції, долучених до матеріалів справи, ОСОБА_1 , знаходячись на сидінні мопеду, не заперечує проти того, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, але заперечує факт керування мопедом. Відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків, які в свою чергу відмовляються від дачі пояснень та підписання протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 присутніми не були.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року, зокрема п.6 розділу X - у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вказані вимоги при складанні протоколу працівниками поліції порушені.

Як з`ясовано в суді апеляційної інстанції, поліцейський ОСОБА_3 свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 при огляді водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння не запрошував, вони присутніми при відмові останнього від огляду на стан сп`яніння не були, а лише продемонстрував їм відеозапис, на якому міститься відмова ОСОБА_1 проходити огляд на стан сп`яніння, що не відповідає вимогам вищевказаної Інструкції.

Крім того, у відповідності до вимог ст.251 КУпАП адміністративний матеріал повинен містити фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.9 ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5. ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Таким чином, законодавець зобовязує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, а відмова від проходження такого огляду тягне за собою відповідальність передбачену ст. 130 КУпАП.

У відповідностідо вимогп.1.10 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Отже, доказуванню в даній справі підлягає факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його відмова від проходження медичного огляду на стан спяніння на вимогу працівників поліції.

Як встановлено апеляційним судом та підтверджено поясненнями поліцейського та поясненнями ОСОБА_6 , на місці події свідки, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, були відсутні.

Також переглянутим відеозаписом не підтверджується факт керування ОСОБА_1 мопедом, інші докази, які б підтверджували даний факт, в матеріалах адміністративної справи також відсутні.

Таким чином, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у час та місці, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджений належними та допустимими доказами, при цьому у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що в суді апеляційної інстанції встановлено, що свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення присутніми при відмові ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння не були, що не з`ясовано судом першої інстанції при доведені вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відсутність належних та допустимих доказів, які б вказували на факт керування ОСОБА_1 мопедом, вказує, що рішення прийнято на формально досліджених судом першої інстанції доказах, які отриманні з порушенням норм законодавства, а тому постанова Дзержинського міського суду Донецької області від 25 лютого 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає скасуванню, а адміністративна справа закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційна інстанція , -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Дзержинського міського суду Донецької області від 25 лютого 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі відносно нього закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: