Справа № 676/7079/19
Номер провадження 3/676/8/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2020 року м. Кам`янець-Подільський

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області Черепахін В.О., при секретарі судового засідання Гаврушко І.І., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника-адвоката Мерінової Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №391980, складеного 31 жовтня 2019 року інспектором СРПП Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області Гончаруком Б.А., 31 жовтня 2019 року о 01 год. 25 хв. в м.Кам`янець Подільському по вул.Лесі Українки,32 водій ОСОБА_1 керував автомобілем MERCEDES-BENZ ML270, н.з. НОМЕР_1 , із ознаками наркотичного сп`яніння (почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці) і від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винність у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 31 жовтня 2019 року близько 01 години керував автомобілем MERCEDES-BENZ ML270, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в м.Кам`янець-Подільському по вул.Лесі Українки в напрямку м.Хмельницького, де після проїзду перехрестя з вул.Князів Коріатовичів був зупинений поліцейськими. Разом із ним в автомобілі знаходився його знайомий ОСОБА_2 . Оглянувши документи, поліцейські звинуватили його в тому, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння, проти чого він категорично заперечив, оскільки взагалі не вживає наркотичні засоби. При цьому поліцейські тривалий час тримали його на місці зупинки та кудись постійно телефонували. Потім поліцейський ОСОБА_3 запропонував йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в Кам`янець-Подільській міській лікарні, а саме «здати кров», проти чого він не заперечив. Після цього поліцейський ОСОБА_3 комусь зателефонував і повідомив ОСОБА_1 , що в Кам`янець-Подільській міській лікарні не має можливості пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, оскільки відсутній прилад, а потрібно їхати в м.Дунаївці для проходження такого огляду. Проте, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в м.Дунаївці він відмовився, оскільки це зайняло би значний час, а йому зранку необхідно було бути на роботі. І після того, як він відмовився проходити медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі м.Дунаївці через зазначену вище причину, поліцейські запросили двох свідків та склали щодо нього протокол про адміністративне правопорушення. При цьому поліцейські 2-3 рази робили відеозапис, на який пропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в міській лікарні, а останній раз відеозапис був зроблений у присутності двох свідків близько 03 год. 45 хв. 31 жовтня 2019 року. Також ОСОБА_4 категорично заперечив ту обставину, що коли-небудь вживав наркотичні засоби, а отже і ту обставину, що керував автомобілем з ознаками наркотичного сп`яніння та ствердив, що пройшов би огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, якби такий був у поліцейських, а також і в Кам`янець-Подільській міській лікарні.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,та свідків, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що провадження в справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

Так, згідно п. 1.9. Правил дорожнього руху (надалі за текстом - ПДР) особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Підставою адміністративної відповідальності є вчинення особою діяння, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбачене КУпАП (ст., ст. 8, 9 цього Кодексу).

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене певне діяння як адміністративне правопорушення.

Згідно вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Санкція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Тому, через суворість санкції цієї статті її слід відносити до фактично кримінальних правопорушень з усіма гарантіями, передбаченими ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вказане підтверджується рішеннями ЄСПЛ «Гурепка проти України» та «Лучанінова проти України», які в силу ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є обов`язковими до застосуванню судами України.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: a) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; c) захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд .

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Барбера, Мессеге, і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1988 року (п.146) Суд констатував, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний скоїв злочин, який ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого. Європейський суд з прав людини також підкреслив, що за змістом п. 2 ст. 6 Конвенції, докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, повинні відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року №5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» вказано судам на недопустимість обвинувального ухилу при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного.

Принцип «презумпції невинуватості» закріплений і в ст. 62 Конституції України, згідно якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пунктом п.3.2. Рішення Конституційного Суду України у справі щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України від 20 жовтня 2011 року №12-рп/2011 передбачено, що збирання, перевірка та оцінка доказів можливі лише в порядку, передбаченому законом. Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі. Аналіз положення частини третьої статті 62 Конституції України «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом» дає підстави для висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

ОСОБА_1 вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав, а тому виходячи з презумпції невинуватості, його вина має бути доведена на підставі належних, допустимих та достовірних доказів, одержаних (зібраних, складених) в порядку та спосіб, що установлений законами України, які в своєму системному взаємозв`язку поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 (п.4.1) встановлено, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані стосовно даного правопорушення встановлюються окрім протоколу про адміністративне правопорушення поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та іншими доказами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. В даній конкретній справі обов`язок щодо збирання доказів був на поліцейському Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 Б.А., оскільки він порушив провадження по справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 .

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №391980 від 31 жовтня 2019 року ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що він 31 жовтня 2019 року о 01.25 год. в м. Кам`янець-Подільському по вулиці Лесі Українки, 32 керував автомобілем MERCEDES-BENZ ML 270, н.з. НОМЕР_1 із ознаками наркотичного сп`яніння: почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Єдиним законом, який регулює порядок проходження огляду є КУпАП, статтею 266 якого врегульовано питання «Відсторонення осіб від керування транспортними засобами, річковими і маломірними суднами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції».

Згідно ч.1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Аналогічна норма містяться в пунктах 1, 2, 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735 від 09.11.2015 року, в п. 1 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, а також в пунктах 2, 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений Постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103.

Частини 2 та 3 статті 266 КУпАП визначають, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Аналогічні вимоги також містяться пунктах 5, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений Постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103, і регламентують, що огляд на стан наркотичного сп`янінняпроводиться поліцейськимнамісцізупинкитранспортногозасобу з використанням спеціальних технічних засобів і лікарем закладу охорони здоров`я,у разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в НАЙБЛИЖЧОМУ закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Звідси слідує, що поліцейський ОСОБА_3 , який розпочав процедуру проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, повинен був запропонувати ОСОБА_1 в присутності двох свідків пройти такий огляд на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів, а в разі його незгоди з результатом огляду чи його відмови проходити такий огляд на місці зупинки, поліцейський зобов`язаний був запропонувати ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в НАЙБЖЛИЧОМУ закладі охорони здоров`я, яким є Кам`янець-Подільська міська лікарня.

З досліджених в судовому засіданні відеозаписів, які додані поліцейським до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що працівник поліції ОСОБА_3 не пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а відразу запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у «міській лікарні найближчій» без конкретизації, в якій саме та якого населеного пункту. На зазначену пропозицію поліцейського, ОСОБА_1 відповів, що згідний пройти огляд в міській лікарні Кам`янця-Подільського, але оскільки поліцейські пропонують йому пройти такий огляд в м.Дунаївці, то він відмовляється туди їхати, так як це буде довго.

В судовому засіданні ОСОБА_1 ствердив, що йому не пропонували пройти огляд на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів. Поліцейські ОСОБА_3 та ОСОБА_6 в судовому засіданні також не заперечити тієї обставини, що не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів через відсутність таких у Кам`янець-Подільському ВП ГУНП в Хмельницькій області.

Таким чином, та обставина, що ОСОБА_1 не пропонувалось пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів підтверджується відеозаписом, долученим до протоколу про адміністративне правопорушення, а також поясненнями ОСОБА_1 та поліцейських ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що також підтвердив свідок ОСОБА_2 , що автомобіль під його керуванням зупинили близько 01 год. ночі. Поліцейські довго тримали ОСОБА_1 на місці зупинки, кудись постійно телефонували. Потім поліцейський ОСОБА_3 запропонував ОСОБА_1 пройти огляд в Кам`янець-Подільській міській лікарні і здати «кров», хоча згідно п. 12 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук (тобто кров не є біологічним середовищем, за допомогою якого визначають стан наркотичного сп`яніння). Потім поліцейський ОСОБА_3 комусь зателефонував і сказав ОСОБА_1 , що в Кам`янець-Подільській міській лікарні не можна, треба їхати в Дунаївці, оскільки відсутній прилад.

В розумінні закону «найближчим закладом охорони здоров`я» є Кам`янець-Подільська міська лікарня, а не лікарня в м.Дунаївці. Це підтверджується листами за підписом головного лікаря КП «Кам`янець-Подільська міська лікарня» Кам`янець-Подільської міської ради. Цими листами головний лікар ОСОБА_7 повідомив, що в Кам`янець-Подільській міській лікарні огляд осіб на стан наркотичного сп`яніння провести не можливо через відсутність сертифікованих засобів для визначення стану наркотичного сп`яніння (лист за вих. №01-12/421 від 12.12.2019 року). Листом за вих. № 01-12/423 від 13.12.2019 року головний лікар повідомив, що вночі 31.10.2019 року в міській лікарні могли провести відбір біологічного середовища для подальшого його направлення в інший заклад хорони здоров`я для визначення стану (результату) наркотичного сп`яніння. Прилад для визначення алкогольного сп`яніння 31.10.2019 року був на повірці.

В судовому засіданні поліцейський ОСОБА_3 пояснив, що не пропонував ОСОБА_1 пройти огляд в Кам`янець-Подільській міській лікарні, а пропонував пройти такий огляд в ОСОБА_8 .

Свідок сторони захисту ОСОБА_2 у судовому засіданні підтвердив, що поліцейський пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в Дунаївцях, і категорично заперечив те, що поліцейські пропонували ОСОБА_1 їхати для проходження такого огляду в Скаржинці.

Дані обставини особою, яка порушила провадження по справі, доказами, передбаченими ст. 251 КУпАП, не спростовані. Заклад охорони здоров`я в Скаржинцях (комунальне некомерційне підприємство «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради), про який лише в судовому засіданні сказали поліцейські ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , тому що з відеозапису чітко вбачається, що ОСОБА_1 пропонувалося пройти огляд в «міській лікарні», в розумінні закону також не є найближчим закладом охорони здоров`я.

Також, відповідно до приписів ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення поліцейські встановили підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння о 01.25 год., а тому вимога поліцейського (п.2.5 ПДР) пройти огляд в лікарні була б законною, якщо б вона була висловлена протягом двох годин з моменту встановлення підстав для здійснення такого огляду, тобто не пізніше 03.25 год.

Судом для огляду в судовому засіданні витребобувався технічний пристрій, на який здійснювалися відеозаписи, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але вони не були надані суду по невідомій суду причині.

В судовому засіданні ОСОБА_1 ствердив, що поліцейські 2 чи 3 рази робили відеозапис, на який вони йому пропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в міській лікарні. При цьому поліцейські відео перезаписували. Останній відеозапис зроблений близько 03.45 год. 31 жовтня 2019 року. Ці ж обставини підтвердив у судовому засіданні свідок сторони захисту ОСОБА_2 , який був пасажиром в автомобілі під керуванням ОСОБА_1 , і був присутнім під час всього процесу спілкування поліцейських з ОСОБА_1 . Присутність вказаного свідка підтвердили в судовому засіданні і поліцейські ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

Поліцейський ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що не пам`ятає, о якій годині зафіксували на відео відмову ОСОБА_1 від огляду на стан наркотичного сп`яніння,відеозапис здійснювався на його ( ОСОБА_3 ) мобільний телефон «Айфон», проте надати суду зазначений свій мобільний телефон для огляду з метою встановлення точного часу зупинки ОСОБА_1 та пропозицію ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, поліцейський ОСОБА_3 відмовився, мотивуючи тим, що відео вже немає. Також поліцейський ОСОБА_3 не зміг пояснити суду,чому доданий до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис не безперервний.

Таким чином, в розумінні п.2.5. ПДР і ч. 4 ст. 266 КУпАП вимога поліцейського ОСОБА_3 до ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, яка висловлена ним о 03.45 год., не грунтується на вимогах закону, оскільки від моменту встановлення підстав для такого огляду (01.25 год. за протоколом) і до 03.45 год. (встановлено з пояснень ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 ) пройшло більше двох годин. Доказів на спростування пояснень ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , що пропозиція пройти огляд в лікарні булла висловлена поліцейським в межах двох годин, поліцейський ОСОБА_3 не надав, відеозапис був не безперервним, а дата та година відеозапису на відеофайлах відсутні.

Крім того, відповідно до п. 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений Постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Згідно з п.6, 7 Розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення свідками правопорушення є ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які у своїх письмових поясненнях, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, пояснили, що 31 жовтня 2019 року близько 01 год. 25 хв. в м.Кам`янець-Подільському по вул.Лесі Українки вони були свідками того, як ОСОБА_1 , в якого була поведінка, що не відповідала дійсності, почервоніння обличчя та тремтіння пальців рук, відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в найближчому закладі МОЗ України.

В той же час зазначені письмові пояснення свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 суд не може визнати допустимими доказами, оскільки вказані особи у судовому засіданні безпосередньо не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень.

А перевірити достовірність письмових пояснень ОСОБА_9 та ОСОБА_10 шляхом їх безпосереднього допиту в судовому засіданні суд позбавлений можливості, оскільки на неодноразові виклики цих осіб до суду шляхом надсилання на їх домашню адресу судових повісток, вони в судове засідання жодного разу не з`явилися та не повідомили про причини своєї неявки. А неодноразові вимоги суду забезпечити явку в судове засідання зазначених свідків органом, що порушив провадження у справі - Кам`янець-Подільським ВП ГУНП в Хмельницькій області були проігноровані.

З цих же підстав суд позбавлений можливості перевірити дотримання поліцейськими зазначених вище вимог підзаконних нормативно-правових актів в частині залучення поліцейськими свідків щодо неупередженості яких є сумніви, тобто чи не є свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 поліцейськими або особами, щодо неупередженості яких є сумніви.

Крім того, в судовому засіданні поліцейський ОСОБА_3 пояснив, що не пам`ятає, чи раніше він запрошував ОСОБА_9 та ОСОБА_10 бути в якості свідків при проведенні огляду на стан сп`яніння. Також повідомив, що можливо знає цих осіб (свідків), оскільки з кимось із них був у компанії. Зазначені обставини можуть свідчити про те, що свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 є знайомими поліцейського ОСОБА_3 , вони разом були в одній компанії, а ОСОБА_3 не заперечив тієї обставини, що раніше не запрошував цих осіб бути свідками за ст. 130 КУпАП.

Зазначені вище обставини, дають суду підстави дійти висновку, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не могли бути залученими поліцейським ОСОБА_3 в якості свідків, оскільки в їх неупередженості є сумніви.

Таким чином, встановлено, що огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, а тому відповідно до приписів частини п`ятої цієї статті вважається недійсним.

За таких обставин, відомості в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння (почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці) і від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, не можуть бути визнані достовірними, а сам протокол як доказ викликає сумніви у його допустимості.

А будь-які інші належні, допустимі та достовірні докази, які з достатністю вказували б на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у справі відсутні, суддею такі докази не встановлені. До того ж, в рішеннях ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Отже, вказані обставини в їх сукупності спростовують ту обставину, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та у присутності двох свідків відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, та відповідно порушив вимоги пункту 2.5. Правил дорожнього руху України, а отже своєю бездіяльністю вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи наведені обставини, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, застосовуючи закріплений вст.62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь, суддя дійшов переконання, що провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП.

Керуючись п.1 ст. 247, п.3 ч.1 ст. 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом 10 днів з дня винесення.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Черепахін В.О