ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №643/725/20 Суддя 1-ї інстанції: Горбунова Я.М.
Провадження № 33/818/358/20
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.04.2020 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Московського районного суду м.Харкова від 18.02.2020 року у відношенні ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Московського районного суду м.Харкова від 18.02.2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 10.01.2020 року о 08.30, керуючи транспортним засобом марки «Mazda 626», номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Гвардійців Широнінців, 73-Г в м. Харкові в прибудинковій території на перехресті рівнозначних доріг, при повороті праворуч, не надав переваги в русі транспортному засобу марки «HYUNDAI SONATA», номерний знак НОМЕР_2 , який рухався з правого боку, та скоїв з ним зіткнення, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, а їх власникам заподіяні матеріальні збитки. своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.12 Правил дорожнього руху України.

Не погодившись з таким рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати.

В апеляційній скарзі її автор вказує, що постанова винесена з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, справу розглянуто без потерпілого, а протокол про адміністративне правопорушення складено з порушеннями.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В судове засідання ОСОБА_1 та потерпілий по справі ОСОБА_2 не прибули, апеляційними судом здійснювались заходи щодо належного повідомлення про час та місце розгляду справи, за тими адресами, які містяться в матеріалах справи, проте судові повістки повернулись до суду з відмітками «адресат відсутній» та «за закінченням терміну зберігання». За допомогою телефонного зв`язку зв`язатись з апелянтом не вдалось можливим з причини перебування абонента поза зоною досяжності.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів та посилань, викладених в апеляційній скарзі.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством ( ст. 1 КУпАП).

Відповідно до положень ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Приписи ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно зі ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частину 2 ст. 251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до змісту ч.1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні вимог ОСОБА_1 апеляційний суд виходить з того, що доводи апелянта щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №329575 від 10.01.2020 року ніби то з порушеннями вимог ст. 256 КУпАА, оскільки таких порушень, судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлено не було.

Безпідставними вважає апеляційний суд доводи, що судом першої інстанції було розглянуто справу за відсутності потерпілого по справі ОСОБА_2 , оскільки згідно змісту оскаржуваної постанови останній приймав участь та надавав пояснення.

Твердження, що судом першої інстанції було прийнято рішення без показів свідка апеляційний суд відхиляє, оскільки згідно первинних матеріалів справи, відомості про свідків відсутні.

Апеляційний суд також не бере до уваги доводи апеляційної скарги щодо наявного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП в діях потерпілого ОСОБА_2 оскільки відповідно до вимог КУпАП, суд вирішує наявність або відсутність складу адміністративного правопорушення лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Пунктом 16.12 Правил дорожнього руху України встановлено, що на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, так як відповідно до схеми дорожньо-транспортної пригоди автомобіль під керуванням ОСОБА_1 повертав праворуч, а автомобіль під керуванням ОСОБА_2 рухався прямо з правої сторони від ОСОБА_1 . Ширина проїжджої частини вул. Гвардійців Широнінців становила 7 метрів, а місце зіткнення розташоване на 1.7 метрів від правої сторони вулиці, що свідчить про те, що зіткнення відбулось на смузі руху водія ОСОБА_2 .. З вказаною схемою дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 був згоден, про що зазначив у ній.

Враховуючи вище викладене, судом першої інстанції було прийнято законне та обґрунтоване рішення, надано належну оцінку доказам, у зв`язку з чим підстав для скасування постанови від 18.02.2020 року за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 18.02.2020 року без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Постанова набрала законної сили 21.04.2020 року.

Суддя Харківського апеляційного суду В.П. Цілюрик