Справа № 577/1357/20
Провадження № 3/577/307/20

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" квітня 2020 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Семенюк І.М.

при секретарі Подейко Т.С.

з участю особи, щодо якої вирішується питання

про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

адвоката Дерев`янко О.В.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Конотопського відділу поліції ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, працюючої продавцем ПП ОСОБА_2 ,-

за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення

Права у відповідності до ст.268 КУпАП роз' яснені.

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення АПР 18 № 445990 від 17 квітня 2020 року ОСОБА_1 17 квітня 2020 року о 10:30 год в м. Конотопі на вул Конотопських Дивізій ,23, біля прилеглої території ринку, здійснювала торгівлю живими квітами, чим порушила п. 3 протоколу № 6 позачергового засідання комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Конотопської міської ради, вимоги постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 року зі змінами та здійснила правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнала, пояснила, що вона працює за договором у ОСОБА_3 в якості продавця. На даний час ринок не працює, а її робоче місце саме на ринку . Адміністрація ринку обіцяла визначити місця торгівлі, тому 17 квітня 2020 року вона перебувала на території, що біля торгівельного ринку, при цьому, дотримуючись встановлених застережень, на ній були вдягнені маска та рукавички. Відносно неї безпідставно складено протокол про адміністративне правопорушення і безпідставно затримано. Торгівлю вона не здійснювала, оскільки зранку того дня було попередження комісії від міської ради про заборону торгівлі.

Адвокат Дерев`янко О.В. підтримує ОСОБА_1 , вказує на те, що у протоколі не вірно викладено суть правопорушення. ОСОБА_1 не здійснювала торгівлю квітами. Особа, яка склала протокол, не з`ясувала усі обставини , що потягло безпідставне складення протоколу відносно ОСОБА_1 , яка не є суб`єктом господарювання.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , адвоката Дерев`янко О.В., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На підставі статті 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а за положеннями статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, при цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних та допустимих доказів.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Складання протоколу про адміністративне правопорушення має відбуватися з дотримання вимог КУпАП (зокрема ст.ст. 254, 255,256 ) та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року №1376 , зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 року №1496/27941 .

Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню короновірусної хвороби» внесені зміни до КУпАП, яким доповнено ст. 44-3, яка передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція норми ст. 44-3 КУпАП відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні правила щодо карантину людей, про що повинно бути зазначено в протоколі. відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно п. п. 3 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2, (зі змінами від 16 березня 2020 року) забороняється з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 р. до 24 квітня 2020 р. роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами, пестицидами та агрохімікатами, насінням і садивним матеріалом, засобами зв`язку за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів; провадження банківської та страхової діяльності, а також медичної практики, ветеринарної практики, діяльності автозаправних комплексів, діяльності з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів, технічного обслуговування реєстраторів розрахункових операцій, діяльності з ремонту комп`ютерів, побутових виробів і предметів особистого вжитку, об`єктів поштового зв`язку за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів; торговельної діяльності та діяльності з надання послуг громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів.

Відповідальність за порушення п. п. 3 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2, (зі змінами від 16 березня 2020 року) покладається на спеціальних суб`єктів, а саме суб`єктів господарювання.

Статтею 55 Господарського кодексу України визначено, що суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Так, у викладенні суті правопорушення вказано, що своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги постанови КМУ від 11.03.2020 року № 211, зі змінами. В той же час, до протоколу не долучено відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що ОСОБА_1 зареєстрована як підприємець, а представлено докази тому, що вона працює за трудовим договором , укладеним нею з приватним підприємцем. Таким чином остання не є суб`єктом господарювання, роботу якої заборонено відповідно до вищевказаних положень Постанови КМУ від 11.03.2020 року № 211.

Окрім того, до протоколу не надано доказів, що ОСОБА_1 здійснювала торгівлю з рук в невстановленому місці.

Судом переглянуті три оптичні диски, що долучені до протоколу, але, під час їх перегляду встановлено, що під час зйомки пересуваються різні люди, ведуться розмови між присутніми, які не представляються, про заборону торгівлі. Серед цих людей декілька разів потрапила до кадру ОСОБА_1 , яка була присутня в тому місці, де велася колективна розмова. Але відеозаписом не зафіксовано, що ОСОБА_1 здійснює незаконну торгівлю.

З письмових пояснень ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які надійшли до суду з протоколом, вбачається, що ці особи в складі робочої групи 17 .04.2020 року здійснили перевірку території, що біля колгоспного ринку з метою недопущення порушень карантинних умов та попередили усіх продавців про заборону торгівлі. Було виявлені особи без масок та рукавичок. Однак, з їх пояснень не вбачається, що ОСОБА_1 здійснювала незаконну торгівлю. До того, ж в протоколі відсутнє посилання на покази цих осіб.

Допитані свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , кожен окремо, пояснили, що були присутні на території біля колгоспного ринку 17 квітня 2020 року зранку у власних справах. Бачили, як під`їхала поліцейська машина і працівники поліції підійшли до ОСОБА_1 , яка перебувала серед інших людей, що розмовляли між собою. ОСОБА_1 не займалася торгівлею. Біля неї не було товару. Про що велися розмови, їм не відомо.

Відповідно до ст. 283 КПК України постанова суду має грунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Однак, адміністративна справа, направлена до суду, не містить доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена с. 44-3 КУпАП.

Суд звертає увагу на те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення саме на посадову особу, яка його складає, покладається обов`язок надання суду доказів на підтвердження того правопорушення, яке зазначається у протоколі про адміністративне правопорушення.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В рішеннях «Малофеева проти Росії» від 30 травня 2013 року заява №36673/04 та «Керелін проти Росії» від 20 вересня 2016 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само, не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність достатніх і належних доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, , а тому провадження підлягає закриттю на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 44-3, ст. 245, п. 1 ст. 247, ст. ст. 251, 266, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: І. М. Семенюк