Справа № 590/205/20
Провадження № 3/590/136/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2020 року Ямпільський районний суд

Сумської області

Суддя Ямпільського районного суду Сумської області Бондарчук Я.П.

розглянувши матеріали, що надійшли від Ямпільського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадяннина України, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

- за ст.183-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

20.02.2020 року до суду надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за несплату аліментів на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості у розмірі 19029,75 грн., тобто сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №1 від 11.02.2019 року, який складено за ст.183-1 КУпАП, починаючи з 22.04.2019 року по 01.02.2020 року (дата виявлення) ОСОБА_1 не сплачує аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які зобов`язаний сплачувати на підставі виконавчого листа №589/3582/18 від 22.04.2019 року, виданого Шосткинським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , на утримання дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 01.02.2020 року складає 19029,75 грн., сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам, який складено державним виконавцем у виконавчому провадженні №59054571.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався своєчасно та належним чином шляхом направлення на зареєстровану адресу місця проживання відповідача судових повісток; клопотання про відкладення або перенесення судового розгляду справи та заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходили.

Так, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (п.41) (заява N 3236/03) наголошував, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Згідно зі ст.268 КУпАП, яка не передбачає обов`язкової участі особи при розгляді справи за ч.1 ст.130 КУпАП, ураховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд визнає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне, закрити відносно ОСОБА_1 провадження по справі, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане порушення, прізвища, адреси потерпілих, свідків, пояснення особи, яка притягається до відповідальності, інші відомості необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягується до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, до суду надано: протокол про адміністративне правопорушення №1 від 11.02.2019 року (а.с.2); копію виконавчого листа №589/3582/18 від 22.04.2019 року, виданого Шосткинським міськрайонним судом Сумської області (а.с.3); копію постанови про відкриття виконавчого провадження №59054571 від 08.05.2019 року (а.с.4); розрахунок заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.02.2020 року (а.с.5).

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою, про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, є найважливішим джерелом доказів у справах.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що термін «кримінальне правопорушення», що міститься у ст.2 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), має автономне значення і охоплює суворі за своїми наслідками види адміністративних стягнень, до яких належать адміністративний арешт та значні адміністративні штрафи, які фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції, а справи щодо їх застосування в силу суворості таких санкцій за суттю є кримінальними (пункти 82, 83 Рішення у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» від 08.06.1976 року, пункт 55 Рішення у справі «Гурепка проти України» від 06.09.2005 року, пункт 38 Рішення у справі «Менаріні проти Італії» від 27.09.2011 року).

На підставі аналізу чинного законодавства, а також певних рішень Європейського суду з прав людини, слід прийти до висновку, що протокол про адміністративні правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Відповідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.2 ст.7 та ст.245, ст.280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду, згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і незаперечних доказах.

Так, частина 1 статті 183-1 КУпАП передбачає відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Так, статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Вказані недоліки протоколу складеного відносно ОСОБА_1 унеможливлюють перевірити наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, а тому провадження в справі підлягає закриттю.

Крім того, відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, дата складання протоколу про адміністративне правопорушення 11.02.2019 року, матеріали справи надійшли до суду 20.02.2020 року, станом на 07.05.2020 року справа не була розглянута з причин, які від суду не залежали.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини. Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Тобто, суддя за спливом строку не вправі з`ясовувати обставини скоєння правопорушення та визнавати особу винною, чи визнавати її невинуватою у скоєнні адміністративного правопорушення, про що Верховний Суд України висловив свою позицію у справі №6-15341ск06 (постанова від 08.08.2007 року).

За таких обставин, у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, встановлених ст.38 КУпАП, протягом якого можливе накладення адміністративне стягнення у даній справі, відповідно до приписів п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у даній справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст.38, ч.1 ст.183-1, п.7 ч.1 ст.247, ст.279, ст.280, ст.ст.283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.183-1 КУпАП закрити, в зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Ямпільський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ямпільського районного суду

Сумської області Я.П. Бондарчук