Справа №204/1844/20
Провадження №3/204/1393/20
ПОСТАНОВА

іменем України

22 квітня 2020 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Книш А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм в ТОВ ВКФ «ІГРЕК», який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 24 березня 2020 року близько 06 год. 10 хв. по вул. Леваневського, буд. 7, водій ОСОБА_1 здійснював міське перевезення пасажирів на транспортному засобі БАЗ А079.32, реєстраційний номер НОМЕР_1 , маршрут 146а, з перевищенням встановленої на перевезення кількості пасажирів, визначеної абз. 3 п.п. 4 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року, а саме у кількості 24 осіб, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 , належним чином та завчасно сповіщений про час та місце розгляду справи, не з`явився, заяву про розгляд справи без його участі не надав. На підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП справу розглянуто за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого. Санкція ч.3 ст. 178 КУпАП передбачає досить суворе стягнення у вигляді адміністративного арешту, а тому дана справа про адміністративне правопорушення розглядається з дотриманням стандартів ЄСПЛ, притаманних кримінальному провадженню.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 44-3 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно абз. 3 п.п. 4 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (в редакції станом на 24 березня 2020 року), забороняється з 12 год. 00 хв. 18 березня 2020 року до 3 квітня 2020 року перевезення понад 10 пасажирів одночасно в одному транспортному засобі у міському електричному (трамвай, тролейбус) та автомобільному транспорті, що здійснює регулярні пасажирські перевезення на міських маршрутах у звичайному режимі руху.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

При цьому, за вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З викладеного вбачається, що одним із обов`язкових елементів доказування у справі є відомості щодо суб`єкта адміністративного правопорушення, тобто особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В той же час справа взагалі не містить жодних офіційних документів (їх копій), які б підтверджували відомості про особу, у відношенні якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Судом на адресу відділу адміністративної практики Департаменту патрульної поліції УПП у м. Дніпрі було направлено запит з проханням надати відеозапис (серії ДМ 4841) з нагрудної камери поліцейського, який було зроблено 24 березня 2020 року при складанні вищезазначеного протоколу та про який міститься запис у протоколі про адміністративне правопорушення. Однак, вищезазначений відеозапис суду надано не було.

Таким чином, відсутність в справі відомостей щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суперечить вимогам ст.ст. 7, 8, 245, 251, 252, 280 КУпАП та вказаному вище рішенню ЄСПЛ, яке згідно ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» обов`язкове і для працівників Національної поліції.

Також слід зазначити, що справа, крім протоколу про адміністративне правопорушення, не містить належних та допустимих достатніх доказів вчинення вказаного адміністративного правопорушення.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: