Справа № 199/1885/20
ПОСТАНОВА

іменем України

29.04.2020 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області від 09.08.2001, громадянки України, працюючої продавцем в магазині ФОП ОСОБА_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , яка притягується до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП,

за участю: ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, складеного 20.03.2020 за ст. 44-3 КУпАП, зазначено, що ОСОБА_1 20.03.2020 близько 10:30 години за адресою: АДРЕСА_2 , здійснювала торгівлю продуктами харчування ФОП ОСОБА_2 без засобів індивідуального захисту, чим порушила вимоги п.п. 2, 3 Постанови КМУ № 211 від 11.03.2020.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину за ст. 44-3 КУпАП не визнала та пояснила, що 20.03.2020 близько 10:30 години вона торгівлю не здійснювала, оскільки в магазині була проведена дезінфекція приміщення, а тому були відчинені двері магазину, на яких була вивіска «технічна перерва на 10 хвилин». В момент приходу працівників поліції в магазині покупців не було. За таких обставин вона приспустила маску на підборіддя та вживала їжу, оскільки магазин не обладнано спеціальним приміщенням для вживання їжі персоналом.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , пояснення свідка ОСОБА_3 , дослідивши письмові матеріали справи, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Так, статтею 44-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальності за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Санкція ст. 44-3 КУпАП передбачає досить суворе стягнення у вигляді штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Також слід зазначити, що у відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Незважаючи на вимоги ч. 2 ст. 251 КУпАП та вказане рішення ЄСПЛ, яке згідно ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» обов`язкове і для працівників Національної поліції, справа про адміністративне правопорушення не містить доказів того, що ОСОБА_1 здійснювала торгівельну діяльність без засобів індивідуального захисту.

Даний висновок суду ґрунтується на тому, що справа, крім протоколу про адміністративне правопорушення, містить: рапорт працівника поліції, який в розумінні ст. 251 КУпАП не є доказом у справі; висновок про результати перевірки матеріалу ЖЕО-8817, який в розумінні ст. 251 КУпАП також не є доказом у справі, оскільки є внутрішнім документом Національної поліції; письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких вона не визнала свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення; фотознімок, на якому зображена ОСОБА_1 , яка перебуває в приміщенні магазину з приспущеною на підборіддя маскою.

Тобто, справа, крім протоколу про адміністративне правопорушення, не містить інших доказів, які б доводили факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, враховуючи те, що долучений до справи фотознімок не містить відомостей про здійснення торгівлі продавцем без маски, тобто не містить знімку покупців.

При цьому, відповідно до пояснень свідка ОСОБА_3 20.03.2020 приблизно о 10:30 годині вона знаходилася на робочій зміні в магазині, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 . Після дезінфекції в магазині були відчинені двері, де була вивіска «технічна перерва на 10 хвилин». Скориставшись технічною перервою, ОСОБА_1 приспустила маску з обличчя на підборіддя та пила чай. Не звертаючи на це уваги, працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення.

Таким чином, висновок працівника поліції про те, що ОСОБА_1 здійснювала торгівлю без маски спростований доказами, наданими стороною захисту та не підтверджується доказами, зібраними працівниками поліції.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При цьому, слід враховувати приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважити на практику ЄСПЛ у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), відповідно до яких суд має бути неупередженим і безстороннім і не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, викладене надає обґрунтовані підстави дійти висновку про недоведеність долученими до справи доказами об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, що вказує на відсутність в її діях складу даного адміністративного правопорушення, враховуючи, що у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко