Справа № 444/3296/19 Головуючий у 1 інстанції: Зелізко Р.Й.
Провадження № 33/811/528/20 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2020 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Ситника С.О. на постанову Жовківського районного суду Львівської області від 24 січня 2020 року стосовно ОСОБА_1 ,

встановив:

постановою Жовківського районного суду Львівської області від 24 січня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 384,20 грн.

Згідно постанови ОСОБА_1 13.12.2019 року о 02 год. 10 хв. в селі Замок, Жовківського району Львівської області керував транспортним засобом марки ВАЗ 21091, номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням технічного приладу "Drager Alcotest 6810", прилад № ARBL-0715, тест № 1131 від 13.12.2019 року, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з даною постановою захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Ситник С.О. подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження даної постанови, скасувати її та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування покликається на те, що вищенаведена постанова є незаконною та необґрунтованою. Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, то апелянт вважає, що такий пропущений з поважних причин, оскільки з 18 січня 2020 року ОСОБА_1 перебуває за межами території України, участь у розгляді справи не брав, про час розгляду справи не був повідомлений належним чином. Крім цього, апелянт вказує, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, що підтверджується відсутністю будь-яких доказів, які б вказували на факт керування ним транспортним засобом. Апелянт звертає увагу, що під час затримання ОСОБА_1 працівниками поліції останній перебував на подвір`ї приватного будинку та не знаходився у жодному транспортному засобі. Також, захисник вказує, що у постанові суд першої інстанції покликається на рапорти працівників поліції, проте не деталізує, які саме обставини підтверджуються такими рапортами. На підставі наведеного апелянт покликається, що суд першої інстанції належним чином не виконав вимог статтей 245, 280 КУпАП, не з`ясував чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчиненні.

Розглянувши матеріали справи № 444/3296/19, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, то матеріалами справи підтверджуються пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Ситника С.О. щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження.

Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

6 травня 2020 року сторони до суду апеляційної інстанції не з`явились, проте захисник подав заяву про слухання справи без його участі та ОСОБА_1 .

Згідно з ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, судом суду першої інстанції, в порушення вимог закону, не вжито належних заходів спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Апеляційний суд вважає, що висновок судді про винуватість ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам справи.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №374985 та оскаржуваній постанові, ОСОБА_1 13 грудня 2019 року о 02 год. 10 хв. в селі Замок, Жовківського району Львівської області керував транспортним засобом марки ВАЗ 21091, номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням технічного приладу "Drager Alcotest 6810", прилад № ARBL-0715, тест № 1131 від 13.12.2019 року, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обов`язковою ознакою вказаного адміністративного правопорушення, в даному випадку, є встановлення факту керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Так, з рапорту працівника поліції Костюка Віталія вбачається, що автомобіль ОСОБА_1 зупинений у зв`язку із несправною лампою підсвітки номерного знака, проте в матеріалах справи відсутні складені постанови чи протоколи щодо даного адміністративного правопорушення. Крім цього, в матеріалах справи відсутній відеозапис з нагрудних камер працівників поліції.

Таким чином, в матеріалах справи немає жодного доказу який би вказав на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

Також, в матеріалах справи наявна повістка ОСОБА_1 про розгляд справи № 444/3296/19 24 січня 2020 року (а.с13), однак рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу відсутнє.

Однак суд першої інстанції не з`ясував всіх причин і обставин неявки ОСОБА_1 , і розглянув справу без його участі, чим порушив його право на захист.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з вищезазначеного, висновки суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, згідно яких його притягнуто до адміністративної відповідальності, не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

поновити захиснику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокату Ситнику С.О. строк апеляційного оскарження постанови Жовківського районного суду Львівської області від 24 січня 2020 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Ситника С.О. - задоволити.

Постанову Жовківського районного суду Львівської області від 24 січня 2020 року щодо ОСОБА_1 - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Маліновська-Микич