Код суду 233 № 229/395/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2020 року м. Костянтинівка

Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Леміщенко О.О., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з Дружківського ВП Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка, громадянку України, РНОКПП НОМЕР_1 , не працює, розлучена, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, і якій роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

02.03.2020 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №050949 від 20.01.2020 року, складений поліцейським СРПП Дружківського ВП Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області старшим сержантом поліції Роговським О.М. відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до відомостей, викладених в протоколі, «20.01.2020 року о 12-35 год. в с. Кіндратівка по вул. Заборського, 207 в Костянтинівському районі водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом KIA SOUL держ. № НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці ока, які не реагують на світло, почервоніння обличчя).. Від проходження медичного огляду в медичному закладі для визначення стану відмовилась в присутності двох свідків, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР».

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначила, що винуватою у скоєнні правопорушення себе не визнає. Пояснила, що 20.01.2020 року приблизно о 12-30 год. вона їхала на автомобілі KIA SOUL від своїх друзів з м. Дружківка до м. Костянтинівка через с. Кіндратівка, дотримувалась Правил дорожнього руху належним чином. На виїзді з м. Дружківка вона помітила, що позаду неї рухається автомобіль поліції з увімкненими синіми проблесковими маячками, після чого вона прийняла вправо та зупинилась, щоб дати дорогу цьому автомобілю. Поліцейський автомобіль також зупинився попереду неї, з нього вийшов інспектор поліції та підійшов до її машини. Поліцейський чомусь почав казати, що її автомобіль в кредиті, та попросив надати документи на нього та водійське посвідчення. Вона сказала, що це не так, що автомобіль купив її колишній чоловік для неї ще в 2013 році, на підтвердження надала інспектору документи. Перевіривши свідоцтво про реєстрацію та посвідчення водія, інспектор сказав, що помилився, але документи не повернув і попросив вийти з машини та пройти з ним до поліцейського автомобілю. У неї на той час вдома знаходилась мати з переламом ноги, тому вона дуже за неї переживала, поспішала додому, в зв`язку з чим почала питати, які поліція має до неї претензії. Інспектор спочатку сказав, що претензій ніяких немає, але попросив сісти в їх автомобіль, на що вона підкорилась. В машині інспектор став вимагати їхати до лікарні на огляд, і вона спросила, для чого це потрібно і які для цього підстави. Поліцейський відповів, що вона комусь «перейшла дорогу». Потім поліцейські почали пропонувати їй «вирішити питання», але вона не зрозуміла, про що йдеться, та відмовилась будь-що вирішувати, відмовилась будь-куди з ними їхати, пересіла в свою машину та зателефонувала на службу «102», повідомивши про неправомірні дії з боку працівників поліції відносно неї. Однак, на її виклик ніхто так і не приїхав, але поліцейські, які її зупинили, одразу якось дізнались про те, що вона на них поскаржилась. Поліцейські протримали її на місці зупинки близько 1,5 години, весь цей час вона сиділа в своїй машині, телефонувала знайомим, радилась, як краще вчинити в цій ситуації. Протягом цього часу інспектор декілька разів підходив до неї та пропонував не складати на неї ніякого протоколу, однак вона наполягла на тому, щоб протокол все ж таки склали. Посвідчення водія їй так і не повернули, тимчасове посвідчення не видали. Поліцейські фіксували на відео спілкування з нею, однак до протоколу відеозапис не долучили. На її думку на відео було б видно, що поліцейські діяли неправомірно. Свідки, які підписали пояснення, з нею не спілкувались, тому взагалі нічого не могли сказати про її стан. Після того, як поліцейські все ж таки поїхали, вона ще дві години вимушена була шукати когось, хто б зміг приїхати та перегнати її автомобіль до м. Костянтинівка. Коли для цього приїхав її знайомий, сів за кермо і вони вирушили додому, вона побачила, що за поворотом стояв цей самий поліцейський автомобіль. Вона припускає, що поліцейські чекали, що вона сама сяде за кермо і поїде додому, щоб «впіймати» її без посвідчення водія. Пізніше вона звернулась зі скаргами на дії працівників поліції до Державного бюро розслідувань та до прокуратури. Просила закрити провадження по справі, оскільки вважає, що в її діях немає складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, додані до нього матеріали, а також докази, отримані під час розгляду справи, суддею встановлено наступне.

1.Частина 1 ст. 266 КУпАП передбачає, що особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Тобто, огляду підлягають не всі без виключення водії, а лише ті, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735, ознаками наркотичного сп`яніння є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота), а саме - порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці; а також звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про наявність у ОСОБА_1 кількох ознак наркотичного сп`яніння звужені зіниці, які не реагують на світло, почервоніння обличчя).

До протоколу посадовою особою, яка слала протокол, не було долучено відеозапису на підтвердження правомірності зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , обставин, за яких у неї, начебто, були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, хоча такий відеозапис існував, але був видалений, що вбачається з листа Дружківського ВП Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області від 15.04.2020 року. При цьому слід звернути увагу на те, що події, про які зазначено у протоколі, відбувались у січні місяці, тобто в холодну пору року, і почервоніння шкірних покровів може бути обумовлена впливом низької температури зовнішнього середовища або високої температури в салоні автомобіля, а реакцію зіниць на світло можливо достовірно перевірити виключно шляхом впливу на зіниці яскравого направленого світла, наприклад, за допомогою ліхтарика, чого зі слів ОСОБА_1 працівниками поліції виконано не було.

Будь-яких інших доказів того, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений в зв`язку із порушенням нею Правил дорожнього руху, до протоколу не долучено, що ставить під сумнів законність зупинки транспортного засобу працівниками поліції.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, вважаю, що інспектором СРПП Дружківського ВП Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області Роговським О.М. не надано достатніх доказів вважати, що існували законні підстави для зупинки транспортного засобу KIA SOUL д/н НОМЕР_2 та пред`явлення вимоги до водія цього транспортного засобу ОСОБА_1 проходження огляду на стан сп`яніння.

При цьому слід зазначити, що водій ОСОБА_1 не була відсторонена від керування транспортним засобом, як цього вимагають приписи ч. 1 ст. 266 КУпАП, оскільки в протоколі відсутні відповідні записи про це, тобто фактично, дозволяючи їй і надалі керувати транспортним засобом, працівники поліції підтвердили відсутність у неї для цього перешкод, встановлених законом, тобто її перебування в тверезому стані без ознак сп`яніння.

2. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Таким чином, закон передбачає проведення медичного огляду водія на стан сп`яніння у медичному закладі виключно у разі його незгоди на проведення такого огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, що також закріплено у п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, або про причини, з яких на місці зупинки це зробити було неможливо, в зв`язку з чим вважаю, що висуваючи їй вимогу пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, працівники поліції діяли всупереч Інструкції.

Крім того, незрозумілим є те, що в направленні водія на медичний огляд, яке долучено до протоколу, зазначений медичний заклад м. Краматорська Донецької області, в той час як найближчими медичними закладами до місця зупинки ОСОБА_1 є наркологічні диспансери м. Дружківка та м. Костянтинівка Донецької області.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , долучені до протоколу, не беруться до уваги, оскільки вони заповнені третьою особою і лише ними підписані, допитати свідків в судовому засіданні не виявилось можливим через їх неодноразову неявку. Застосування заходів процесуального примусу до свідків нормами діючого КУпАП не передбачене.

З огляду на викладене в сукупності, приходжу до висновку, що дії працівників поліціїпри зупинці транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 та складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не відповідали нормам КУпАП та відомчим інструкціям, в зв`язку з чим провадження по справі необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Суддя О.О. Леміщенко