Справа № 471/276/20
Провадження №3/471/169/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" травня 2020 р.

Суддя Братського районного суду Миколаївської області Скарницька І.Б., за участю секретаря Романчук О.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Братського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тимофіївка Братського району Миколаївської області, не працюючого, одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 44-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

На адресу Братського районного суду Миколаївської області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.. 44-3 КУпАП

Встановлено, що 02.04.2020 року о 12 год. 50 хв. в с. Григорівка Братського району по вул. Пилипа Орлика ОСОБА_1 , будучи особою, що підписала інформативну згоду на самоізоляцію, покинув місце самоізоляції, що було вказано у згоді, чим порушив вимоги постанови головного державного санітарного лікаря України МОЗ від 21.03.2020 року №2 та ст.20 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив суду, що у нього була необхідність забрати свої речі в с. Григорівка, де він проживає разом з дружиною.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 пояснили суду, ОСОБА_1 приїхав з Польщі та перебував на самоізоляції за місцем свого проживання с . Тимофіївка, однак останнього бачили в с. Григорівка. Фельдшер ОСОБА_3 попереджала ОСОБА_1 про порушення правил карантину.

Вислухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, свідків, дослідивши матеріали справи суд встановив.

Статтею 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06.04.2000 року визначено, що карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. До відміни карантину його територію можуть залишити особи, які пред`явили довідку, що дає право на виїзд за межі території карантину.

Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»(зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України №215 від 16 березня 2020 року «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року та постановою Кабінету Міністрів України від №239 від 25 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України») на усій території України з 12 березня 2020 року по 24 квітня 2020 року встановлено карантин та прийняте рішення про заборону самовільно залишати місце обсервації (ізоляції).

Відповідно ст.41 «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року, особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Законом України №530-1Х від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19 )» внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, який доповнено статтею ст.44-3 «Порушення правил щодо карантину людей» наступного змісту: Порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян".

У відповідності з постановою Головного державного санітарного лікаря України N 2 від 21.03.2020 року "Про запобігання подальшого занесення на територію України випадків коронавірусної хвороби (COVID-19)" зі змінами, внесеними постановою Головного державного санітарного лікаря України №3 від 24 березня 2020 року запроваджено використання форми інформованої згоди особи на проведення протиепідемічних та/або профілактичних заходів.

Зазначену інформовану добровільну згоду особи на проведення протиепідемічних та/або профілактичних заходів було підписано ОСОБА_1 26.03.2020 року. Приймаючи умови евакуації з країни поточного перебування і правила проходження карантину, він погодився на власну самоізоляцію протягом 14 діб, починаючи з 26.03.2020 року.

Однак, на порушення своїх зобов`язань, 02.04.2020 року ОСОБА_1 порушив умови домашньої самоізоляції.

Вказане підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Отже, будучи особою, що підписала інформаційну згоду на карантин «самоізоляція», ОСОБА_1 покинув межі карантину, чим порушив Постанову КМУ № 239 від 25.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID -19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

У зв`язку з вищевикладеним, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, отже, його необхідно визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогост.44-3 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який не працює, вперше вчинив адміністративне правопорушення, враховуючи його матеріальний стан, суд вважає за можливе на підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю і обмежитись усним попередженням.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 40-1, ст. 44-3 КУпАП, ст.ст. 275-280, 283-287 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП за малозначністю і обмежитись усним попередженням.

Провадження у справі - закрити.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Братський районний суд Миколаївської області.

Суддя - Скарницька І.Б.