Справа № 756/9421/20 Головуючий у І інстанції Майбоженко А.М.
Провадження № 33/824/4225/2020 Доповідач у 2 інстанції Миколюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

18 грудня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Миколюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за участю:

захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 - адвоката Бачигіна К.В.,

потерпілого ОСОБА_2 ,

представника потерпілого - адвоката Богомазова П.С.,

за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_2 , на постанову судді Оболонського районного суду м.Києва від 10 вересня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Оболонського районного суду м.Києва від 10 вересня 2020 року, провадження по справі щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

закрито, на підставі ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до зазначеної постанови, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 142700, який надійшов до Оболонського районного суду м. Києва з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у місті Києві, ОСОБА_1 10.12.2017 р. о 01.50 год., керуючи автомобілем Volkswagen Passat, державний номер НОМЕР_1 , в м. Києві по вул.Богатирській в напрямку м. Вишгород, не врахувала дорожньої обстановки, не обрала безпечної швидкості руху, не впоралася з керуванням та скоїла наїзд на дорожню огорожу, чим порушила п.п. 2.3б, 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України. В результаті ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження.

Не погоджуючись з постановою суду, потерпілий ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В обґрунтуванні вказує, що вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, яким суд першої інстанції належної оцінки не дав, зокрема підтверджена обставина передачі авто Volkswagen Passat ОСОБА_1 , присутність її в машині при ДТП, визнання ОСОБА_1 вини та факту побиття авто перед свідками та пояснення двох свідків, стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 при ДТП, синці та больові відчуття внизу живота, які характерні для водіїв при ударі об кермо автомобіля, переписка ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 .

До початку розгляду справи від ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги у її відсутність, тому вважаю за можливе розгляд апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_2 провести у відсутність особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 - адвоката Бачигіна К.В., який підтримав рішення суду першої інстанції, потерпілого ОСОБА_2 та його представника - адвоката Богомазова П.С., котрі просили задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

У якості доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, співробітниками поліції надано: протокол серії ДПР18 №142700 від 22.07.2020; письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 08.07.2020; акти огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , письмові пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , результати тесту на приладі Драгер Алкотест відносно ОСОБА_1 ; схему місця ДТП та копію акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 10.12.2017; рапорт інспектора УПП у м. Києві Радченка Д.М.; письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_5 ; розписка ОСОБА_3 від 26.12.2017.

Як вбачається з пояснень свідка ОСОБА_3 , які він надавав в суді першої інстанції та підтримав в апеляційній інстанції, він на підставі довіреності володіє автомобілем Volkswagen Passat, державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 та 09.12.2017 передав вказаний автомобіль у користування ОСОБА_1 , яка 10.12.2017 скоїла на ньому ДТП, вона неодноразово зізнавалася йому під час зустрічей, що саме вона керувала автомобілем та потрапила у ДТП. Про це вона не зізнавалася працівникам поліції, оскільки керувала авто у стані алкогольного сп`яніння та боялася, що її позбавлять водійських прав.

Також в суді апеляційної інстанції надав пояснення потерпілий ОСОБА_2 , який пояснив, що передав належний йому транспортний засіб Volkswagen Passat, державний номер НОМЕР_1 в тимчасове користування ОСОБА_3 , йому відомо, що останній передав автомобіль ОСОБА_1 , автомобіль потрапив в ДТП, внаслідок чого йому було завдано шкоду. На місці ДТП він не був, її обставини йому не відомі.

Згідно з рапортом інспектора УПП у м. Києві Радченка Д.М. від 10.12.2017, прибувши на місце ДТП екіпаж патрульної поліції виявив на місці ДТП автомобіль Volkswagen Passat, державний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 і ОСОБА_5 , при цьому ОСОБА_1 під час оформлення матеріалів ДТП неодноразово повторювала, що автомобілем Volkswagen Passat, державний номер НОМЕР_1 , не керувала, що автомобілем на її прохання керував невідомий чоловік, який зник з місця ДТП. У зв`язку з не встановленням особи водія, який керував вказаним транспортним засобом, складені матеріали було передано до відділу розшуку та дізнання разом зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Надаючи свої пояснення в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_8 , підтвердив обставини, викладені в рапорті та звернув увагу, що у зв`язку з тим, що на місці ДТП не було встановлено особу, яка керувала транспортним засобом, протокол на місці не складався.

Також в матеріалах адміністративного провадження наявна переписка у мобільному додатку Viber між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , на яку посилається апелянт, як на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, однак, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що у даній переписці ОСОБА_1 не заперечувала факт передачі їй ОСОБА_3 у користування автомобіля Volkswagen Passat, а також того, що вона перебувала у вказаному автомобілі під час ДТП та готовність останньої відшкодувати шкоду, завдану ДТП, проте жодним чином вказана переписка не доводить того, що ОСОБА_1 самостійно 10.12.2017 керувала вказаним автомобілем в той час, коли сталася дорожньо-транспортна пригода та не спростовує тверджень останньої про те, що автомобілем керувала невідома особа на її прохання, яка після ДТП зникла у невідомому напрямку.

Крім того слід зазначити, що показання свідка ОСОБА_3 не узгоджуються з показаннями самої ОСОБА_1 , а також свідка ОСОБА_5 , які пояснили, що ОСОБА_1 10.12.2017 під час дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля Volkswagen Passat, державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , вказаним транспортним засобом не керувала, за кермом перебувала невідома їм особа, з якою ОСОБА_1 познайомилася того вечора та попросила підвезти її додому на її автомобілі, оскільки сама вона вживала алкоголь та не могла керувати автомобілем. Після того, як сталася дорожньо-транспортна пригода, вказана особа втекла у невідомому напрямку.

Пояснення ОСОБА_1 , надані нею 10.12.2017 та 26.12.2017, та пояснення ОСОБА_5 узгоджуються між собою.

Інших доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, в матеріалах справи не міститься.

Слід звернути увагу, що протокол про адміністративне правопорушення за відсутності будь-яких інших доказів, не є беззаперечним доказом вини особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Згідно ст.62Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суддя, оцінивши докази, наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, обґрунтовано прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення обґрунтовано судом першої інстанції закрита, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, постанова судді є законною, належним чином мотивованою, з чим погоджується і апеляційна інстанція, тому підстав для її скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 283, 294 КУпАП апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову судді Оболонського районного суду м.Києва від 10 вересня 2020 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: О.В. Миколюк