Справа №345/1270/20
Провадження № 3/345/390/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.04.2020 року м.Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Кардаш О.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Калуського відділу поліції ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, ІПН НОМЕР_1 , громадянина України, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 232639 від 31.03.2020, в якому зазначено, що 31.03.2020 о 20.30 год. в м. Калуш по вул. Січових Стрільців ОСОБА_1 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, передав керування автомобілем марки ВАЗ 2105 д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу «Драгер» у присутності двох свідків. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9. г ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та пояснив, що справді 31.03.2020 перебував у стані алкогольного сп`яніння, а тому попросив свого товариша ОСОБА_2 сісти за кермо його автомобіля. Про те, що ОСОБА_2 був в нетверезому стані йому нічого відомо не було, разом спиртні напої того дня вони не вживали. Як наслідок, враховуючи те, що він не знав про стан ОСОБА_2 , якому передав керування, то просить провадження у справі закрити.

Суд, вислухавши думку ОСОБА_1 , дослідивши надані докази, встановив наступне.

Згідно ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого дотримання законності.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 2.9 г ПДР України передбачено, що водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом встановлено та ОСОБА_1 підтверджено у судовому засіданні, що 31.03.2020 він дійсно, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, передав своєму товаришу ОСОБА_2 ключі від свого автомобіля для подальшого його керування. Поряд з цим, жодних даних про те, що ОСОБА_1 було відомо про те, що ОСОБА_2 п`яний, в матеріалах справи немає, підтвердження обізнаності Тимківа В.В. з даного приводу відсутні.

Стаття 130 КУпАП України передбачає відповідальність за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп`яніння.

Таким чином, в даній ситуації вимагається доведення того, що ОСОБА_1 , знаючи, що його друг ОСОБА_2 знаходиться у стані алкогольного сп`яніння передав йому право керування транспортним засобом, на підтвердження чого, суду було надано протокол про адміністративне правопорушення, результати огляду на стан сп`яніння, акт, направлення, пояснення, рапорт та диск з відеозаписом.

Суд звертає увагу на те, що ПІБ особи, що тестують в долучених результатах відсутні, що унеможливлює суд встановити хто саме проходив огляд на стан сп`яніння і кому саме цей результат належить.

Дослідивши матеріали справи, суд не знайшов підтвердження того, що ОСОБА_1 , надаючи право керування транспортним засобом ОСОБА_2 знав, що останній знаходиться у стані алкогольного сп`яніння.

Зокрема, ОСОБА_1 повністю заперечив вчинення ним вказаного адміністративного правопорушення, а працівниками поліції жодних доказів на спростування вказаного та підтвердження його обізнаності щодо перебування ОСОБА_2 в нетверезому стані не надано.

В такій ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Важливо, що в даних правовідносинах особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не надала жодного доказу на підтвердження того, що на момент передачі права керування транспортним засобом громадянином ОСОБА_1 ОСОБА_2 , останній знаходився у стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на міркування викладені вище, суд не може покласти в основу обвинувачення лише протокол про адміністративне правопорушення.

Поряд з цим, з переглянутого в судовому засіданні відеофайлу спростувати чи підтвердити пояснення ОСОБА_1 неможливо.

Наведені факти у відповідності до статті 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Таким чином, з протоколу про адміністративне правопорушення та наданих доказів в підтвердження вини, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не вбачається, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За даних обставин суд доходить до висновку, що матеріали справи не містять беззаперечних доказів, які б свідчили винуватість ОСОБА_1 у зв`язку з чим, суд приходить до переконання про необхідність закриття провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 9, 130, 247, 283-287 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу щодо ОСОБА_1 за ст.130 ч. 1 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адмінправопорушення, передбаченого ст.130 ч. 1 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ: