328/920/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2020 року м. Токмак

Суддя Токмацького районного суду Запорізької області Петренко Людмила Василівна, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Токмацького відділення поліції Пологівського відділу ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за статтею 173 КУпАП,-

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР 424178, складеного 09 травня 2020 року в м. Токмак інспектором СРПП № 2 Токмацького ВП старшим лейтенантом поліції Крикуновим Яном Володимировичем про те, що 09.05.2020 року о 20.05 годині в АДРЕСА_1 , громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив сварку з ОСОБА_2 , в ході якої висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, чим порушив громадський порядок та спокій громадян, чим вчинив правопорушення, передбачене статтею 173 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР 424179, складеного 09 травня 2020 року в м. Токмак інспектором СРПП № 2 Токмацького ВП старшим лейтенантом поліції Крикуновим Яном Володимировичем про те, що 09.05.2020 року о 20.08 годині в АДРЕСА_1 , громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив сварку в ході якої висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_3 , чим порушив громадський порядок та спокій громадян, чим вчинив правопорушення, передбачене статтею 173 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в приватному будинку, який розділений на два господаря. В одному крилі будинку проживає він з матір`ю, в іншому ОСОБА_2 , друга дружина батька, який помер. ОСОБА_4 одне. Все почалося з того, що 09 травня 2020 року вранці близько 09-00 год. приїхала ОСОБА_3 , донька ОСОБА_2 , зайшла на подвір`я, у неї не було на обличчі маски, він почав говорити чому вона не дотримується вимог щодо карантину і повідомив, що у нього мати хвора. В цей час вийшла його мати, ОСОБА_5 , і підтримала його, між ними відбулася сварка, ОСОБА_3 почала ображати його матір і ОСОБА_5 зателефонувала в поліцію.

Потім ОСОБА_3 та ОСОБА_2 поїхали в гості. Ввечері коли вони повернулися між ними відбулася сварка, яка виникла ще вранці, він їм пояснював, що не дозволить ображати свою матір, у нього мати хвора, а тому вимагав від присутніх осіб дотримуватися умов карантину, сидіти дома і без потреби не ходити сюди.

ОСОБА_1 також пояснив, що останнім часом між ними часто виникають сварки.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_3 пояснила, що 09 травня 2020 року близько 09-00 год. приїхала до своєї матері, ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , вони збирались в гості, вона зайшла на подвір`я, в цей час двері відчинила ОСОБА_5 і сказала, щоб сторонні вийшли з двору. Вона сказала, що прийшла додому до мами, між ними виникла суперечка. В цей час ОСОБА_6 вийшов із-за хати, був в огороді, і почав кричати, що його мати хвора і чому вона прийшла без маски.

Потім вона та ОСОБА_2 поїхали в гості. Ввечері коли повернулись, в період з 20-00 год. до 20-10 год., ОСОБА_1 зачинив калитку, її мати відчинила калитку і вони зайшли на подвір`я, ОСОБА_1 був в стані алкогольного сп`яніння і між ними відбулася сварка, як продовження тих подій, що були вранці.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що 09 травня 2020 року близько 09-00 год. до неї приїхала донька ОСОБА_3 і вони поїхали в гості.

Ввечері коли повернулись, в період з 20-00 год. до 20-10 год., ОСОБА_1 зачинив калитку, металевим прутом, вона відчинила калитку і зайшла на подвір`я, між нею та ОСОБА_1 зав`язалася сварка, він був в стані алкогольного сп`яніння, ображав її. Вона викликала працівників поліції.

Останні 4 роки після смерті чоловіка, сварки між ними виникають часто, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 вважають, що вона проживає в їх половині хати.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступного висновку.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Враховуючи вимоги ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статей 251, 254 КУпАП обов`язок надання доказів покладено на осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення.

На підставі цих вимог закону, а також ст. 251, 252 КУпАП суд у постанові повинен навести докази вини особи у вчиненні правопорушення та дати їм належну оцінку в їх сукупності.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Згідно з протоколами про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за статтею 173 КУпАП.

Згідно диспозиції ст. 173 КУпАП дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими нормами та іншими соціальними (моральними) нормами система відносин, що складаються в громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ, організацій.

Громадське місце частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Не відносяться до громадських місць, де громадський порядок може бути порушений: житло (приватні будинки, квартири, місця загального користування в багатоповерхівках), виробничі приміщення, приміщення закритого типу тощо. Правильне розуміння громадського місця має практичне значення для юридичної кваліфікації правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що події відбувалися 09.05.2020 року в період з 20.05 години до 20.08 години, в АДРЕСА_1 , в приватному будинку, де проживають ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що не є громадським місцем.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення є місце його вчинення, а саме громадське місце. Без встановлення цієї ознаки відсутній склад даного правопорушення.

Так, з аналізу змісту ст.173 КУпАП слідує, що однією з обов`язкових ознак суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є наявність в діянні правопорушника хуліганського мотиву - явної неповаги до суспільства. Тобто вчинені правопорушником дії можуть кваліфікуватись як хуліганство лише, якщо викликані прагненням правопорушника показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоствердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Вказана неповага має бути явною як для самого хулігана, так і для очевидців його дій. При цьому, у випадку вчинення особою дій, які охоплюються об`єктивною стороною складу правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, однак вчинення яких не зумовлено хуліганським мотивом, зокрема якщо такі дії викликані особистими неприязними стосунками з потерпілим, то такі дії порушника, в залежності від обставин, повинні бути кваліфіковані за суміжними складами правопорушень чи як злочин проти особи. Аналогічну думку висловив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові «Про судову практику у справах про хуліганство»№10 від 22 грудня 2006 року.

Фактичні обставини справи, як вони встановлені судом, свідчать, що конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , виник на ґрунті особистих неприязних стосунків та про відсутність у ОСОБА_1 умислу на вчинення дрібного хуліганства.

В судовому засіданні встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , склалися неприязні стосунки, через які між ними і відбулася сварка 09.05.2020 року, під час якої громадянин ОСОБА_1 образив ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , нецензурною лайкою.

За таких обставин кваліфікація дій ОСОБА_1 , за ст. 173 КУпАП є неправильною, так як у останнього був відсутній умисел на вчинення хуліганських дій, та при цьому громадський порядок та спокій громадян порушені не були, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення не розкрита суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року N 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з вищевикладеного вважаю, що у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП відсутній склад адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 245, 247, 251, 252, 254, 280 283-285 КУпАП суддя, -

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Токмацький районний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: