Справа № 727/3411/20
Провадження № 3/727/1560/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2020 року суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Чебан В.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , -

за ст.173-2 ч.1 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.173-2 ч.1 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №419477 від 21.03.2020 року (а.с.1), ОСОБА_1 ставиться в вину те, що останній, 12.03.2020 року, приблизно о 15:00 год., перебуваючи в АДРЕСА_1 , надав дозвіл працівникам АТ «Чернівцігаз» на відключення газопостачання у будинку спільного користування з ОСОБА_2 , який являється його сином, чим вчинив домашнє насильство економічного характеру стосовно останнього.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив суду, що перебував за кордоном. Коли приїхав додому, то виявив, що за його будинок нарахована велика заборгованість за газ. У зв`язку з цим і надав дозвіл на відключення газопостачання відповідним уповноваженим працівником. Зауважив на тому, що будинок належить йому та він дійсно звертався до сина, щоб той заплатив за газопостачання, однак той відмовлявся. В подальшому, його син заплатив за газ. Також, пояснив, що ініціатором конфлікту виступав його син. Просив закрити провадження по справі.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_2 суду вказав, що дійсно 12.03.2020 року його батько ОСОБА_1 відключив у будинку газопостачання. При цьому, зі слів сусідів, був присутній ще якийсь чоловік. На його звернення 13.03.2020 року батько відмовив та почав виганяти його з будинку. Також, пояснив, що має на утриманні малолітню дитину та вагітну дружину, а тому в будинку постійно потрібне опалення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП України, а тому справу щодо ОСОБА_1 необхідно закрити за відсутністю в його діях складу адмінправопорушення.

Так, відповідно до ст. 256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу правопорушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвище, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення правопорушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Так, статтею 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування, тобто вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Також, згідно п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Разом з тим, в судовому засіданні зазначені обставини не знайшли свого підтвердження, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження зазначених у протоколі подій.

Зокрема, суду не надано достовірних і належних доказів того, що ОСОБА_1 саме 12.03.2020 року вчинив домашнє насильство.

При цьому, суд виходить з того, що відключення газопостачання за борги відповідною уповноваженою особою не є насильством економічного характеру та не може, на думку суду, відноситись до умисного позбавлення можливості користуватись житлом.

А також, до матеріалів справи не прилучено жодних заяв чи пояснень ОСОБА_1 , ОСОБА_2 чи інших сторонніх осіб, які б могли засвідчити факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства 12.03.2020 року, а також не прилучений відеозапис з нагрудних бодікамер поліцейських, на якому були б відображені вказані в протоколі події.

При цьому, з наданих суду матеріалів справи (а.с.2, 4-6) вбачається, що конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мав місце саме 16.03.2020 року, а не 12.03.2020 року (як вказано в протоколі).

З огляду на викладене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, при встановленні відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За змістом ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

На підставі викладеного вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.173-2 КпАП України, оскільки судом не встановлено його вину у вчиненні насильства в сім`ї, передбаченого вимогами ст.173-2 КУпАП при зазначених в протоколі обставинах, а тому справу необхідно закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.173-2, 221, 247, 251, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.173-2 ч.1 КпАП України у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду, через Шевченківський районний суд міста Чернівці, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ: