Номер провадження: 33/813/468/20
Номер справи місцевого суду: 402/1566/19
Головуючий у першій інстанції Тимошенко С. В.
Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Котелевського Р.І.,

за участю:

секретаря судового засідання - Стоянової Л.І.,

захисника - Ковпака О.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Ковпака О.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Татарбунарського районного суду Одеської області від 26.02.2020 року, -

встановив:

оскаржуваною постановою судді Татарбунарського районного суду Одеської області від 26.02.2020 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, одружений, не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124, ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та на нього на підставі ст.36 Кодексу України про адміністративні правопорушення накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік, та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп.

Згідно з оскаржуваною постановою, 23 грудня 2019 року, о 09 год.48 хв., на 262 км автодороги Київ-Одеса ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «MAN ТGХ 440», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки «BOD EX», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під час випередження та перестроювання, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, допустив зіткнення з автомобілем марки «RENAULT MAGNUM 460», реєстраційний номер НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_2 , і який рухався у попутному напрямку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) автомобілі зазнали механічних пошкоджень. ДТП відбулося в результаті порушення ОСОБА_1 вимог п.п.10.1 та 10.3 Правил дорожнього руху.

Далі, 23 грудня 2019 року, о 09 год. 48 хв., на 262 км автодороги Київ-Одеса ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «MAN ТGХ 440», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки «BOD EX», реєстраційний номер НОМЕР_2 , залишив місце ДТП, до якої він був причетний, порушивши тим самим вимоги п.2.10 Правил дорожнього руху.

Крім того, 23 грудня 2019 року, о 10 год. 34 хв., на 221 км автодороги Київ-Одеса ОСОБА_1 керував автомобілем марки «MAN ТGХ 440», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки «BODEX», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, порушивши тим самим вимоги п.п.2.9а Правил дорожнього руху. Освідування проводилось за допомогою приладу «Alcotest 6810 Drager» №0864, результат тесту №2346 позитивний - 1,04%.

Не погоджуючись з постановою судді районного суду захисник Ковпак О.В. подав апеляційну скаргу, в якій посилається на незаконність та необґрунтованість постанови, стверджує на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та дослідженим доказам, просить скасувати постанову та закрити провадження відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ч.1 ст.130 КУпАП. Зокрема, захисник посилається на порушення, допущені поліцейськими при складанні протоколу про адміністративні правопорушення, а саме зазначає про те, що: огляд за допомогою приладу «Alcotest 6810 Drager» здійснювався в присутності лише одного свідка; трубка приладу була розпакованою; ОСОБА_1 був незгоден з результатами тесту, наполягав на проведенні медичного огляду в закладі охорони здоров`я, але поліцейські відмовили в цьому.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Ковпака О.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; вивчивши матеріали адміністративної справи та долучені до справи докази; перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

У відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, допитавши ОСОБА_1 , апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді районного суду є обґрунтованою та такою, що постановлена з дотриманням вимог КУпАП, за результатами повного та всебічного дослідження доказів.

Так, згідно з протоколом серії ОБ №012145 від 23.12.2019 року, ОСОБА_1 , 23 грудня 2019 року, о 09 год.48 хв., на 262 км автодороги «Київ-Одеса», керуючи автомобілем марки «MAN ТGХ 440», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки «BODEX», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під час випередження та перестроювання, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, допустив зіткнення з автомобілем марки «RENAULT MAGNUM 460», реєстраційний номер НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_2 , і який рухався у попутному напрямку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) автомобілі зазнали механічних пошкоджень. ДТП відбулося в результаті порушення ОСОБА_1 вимог п.п.10.1 та 10.3 Правил дорожнього руху.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №012094 від23.12.2019 року, ОСОБА_1 , 23 грудня 2019 року, о 09 год. 48 хв., на 262 км автодороги Київ-Одеса, керуючи автомобілем марки «MAN ТGХ 440», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки «BODEX», реєстраційний номер НОМЕР_2 , після вчинення ДТП з автомобілем марки «RENAULT MAGNUM 460», реєстраційний номер НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_2 , залишив місце ДТП, до якої він був причетний, порушивши тим самим вимоги п.2.10 Правил дорожнього руху.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №012092 від 23.12.2019 року, пояснень присутніх при його складанні свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , результату тесту №2346 приладу «Alcotest 6810 Drager» №0864, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, ОСОБА_1 , 23 грудня 2019 року, о 10 год. 34 хв., на 221 км автодороги «Київ-Одеса», керував автомобілем марки «MAN ТGХ 440», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки «BODEX», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, порушивши тим самим вимоги п.п.2.9а Правил дорожнього руху. Освідування проводилось за допомогою приладу «Alcotest 6810 Drager» №0864, результат тесту № 2346 позитивний - 1,04% проміле, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. (а.с. 1).

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується долученими до протоколу про адміністративне правопорушення поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в присутності яких ОСОБА_1 пройшов тест за допомогою приладу «Alcotest Drager», результат якого був позитивним - 1,04% проміле (а.с.5, 6).

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 фактично не заперечував факту ДТП, а також його зупинки працівниками поліції, проведення його медичного огляду на стан сп`яніння, який показав позитивний результат, але заперечував його перебування за кермом в стані алкогольного сп`яніння. При цьому, ОСОБА_1 пославшись на те, що працює водієм вантажного автомобіля і, в зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення день мав перевозити вантаж, тобто отримавши його у Винницькій області, повинен був привезти його до м. Іллічівська Одеської області, що виключає його перебування у стані алкогольного сп`яніння.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 після складання протоколів про адміністративні правопорушення не відсторонювався від керування транспортним засобом та продовжив рух, виконуючи умови перевезення, апеляційний суд визнає непереконливими, оскільки стороною захисту на підтвердження цих обставин не надано суду жодного доказу.

Доводи сторони захисту про недотримання поліцейськими при складанні протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП вимог закону, є безпідставними та спростовуються дослідженими апеляційним судом доказами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №012092 від 23.12.2019 року за ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 зробив власноручний запис про його ознайомлення з протоколом та власноручно зазначив, що його відсторонили від керування транспортним засобом.

Про згоду ОСОБА_1 з результатами проведеного медичного огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Alcotest Drager», за результатами, якого було встановлено, що останній перебував в стані алкогольного сп`яніння, свідчить також власноручний підпис ОСОБА_1 в графі «З результатами згоден» в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 23.12.2019 року (а.с.3).

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтвердив належність його власноручних записів та підписів у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №012092 від 23.12.2019 року за ч.1 ст.130 КУпАП та в акті огляду на стан сп`яніння від 23.12.2019 року, але не дав суду раціонального пояснення, чому він, у разі незгоди з протоколом та проведеним медичним оглядом на місці зупинки, та нібито існуючим його бажанням пройти медичний огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, не скористався своїм правом та не зазначив про це в протоколі про адміністративне правопорушення та акті медичного огляду.

Наведені обставини, на переконання апеляційного суду, поза розумним сумнівом свідчать про те, що на час складання протоколу про адміністративне правопорушення та проведення медичного огляду, ОСОБА_1 був згодним з результатами медичного огляду та складанням протоколу про адміністративне правопорушення за керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до письмових пояснень свідка ОСОБА_3 , які останній надіслав на електронну адресу апеляційного суду, свідок підтвердив свої пояснення на місці складання протоколу, підтвердив свою присутність, а також присутність іншого свідка, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, а також під час проведення медичного огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер».

Аналогічні пояснення щодо згоди водія ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та його згоду з результатами огляду містяться в поясненнях іншого свідка правопорушення ОСОБА_4 (а.с.6).

У апеляційного суду відсутні підстави ставити під сумнів пояснення зазначених свідків у справі, оскільки даних про їх зацікавленість у результатах розгляду даної справи, апеляційним судом не встановлено та стороною захисту не надано.

При цьому доводи апеляційної скарги про неможливість прийняття в якості доказів винуватості ОСОБА_1 пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з огляду на те, що ці свідки не були допитані судом безпосередньо, тому їх показання не є допустимим доказами, апеляційний суд вважає непереконливими, з огляду на таке.

Апеляційний суд констатує, що показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не є основними самостійними доказами у цій справі, а оцінюються судом в сукупності з іншими доказами у справі з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, зокрема з урахуванням відомостей викладених: у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №012092 від 23.12.2019 року; результатом тесту №2346 приладу «Alcotest 6810 Drager» №0864; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 23.12.2019 року; поясненнях ОСОБА_1 на момент складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, а також з його поясненнями в суді апеляційної інстанції.

За таких умов апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за ознаками керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, апеляційний суд також визнає непереконливими, оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення містять докази, які спростовують ці твердження сторони захисту, на які послався суддя районного суду в оскаржуваній постанові. Крім того, апеляційний суд звертає увагу апелянта, що фактична згода сторони захисту з оскаржуваною постановою в частині доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, з урахуванням вимог апеляційної скарги, вказує, на непереконливість доводів скарги щодо недоведеності факту залишення ОСОБА_1 місця дорожньо-транспортної пригоди після вчинення ДТП.

Бідь-яких інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки судді районного суду в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, апелянтом не наведено та під час апеляційного розгляду не встановлено.

За таких обставин доводи сторони захисту про незаконність оскаржуваної постанови судді районного суду є безпідставними, а тому відсутні підстави для скасування або зміни оскаржуваної постанови.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Ковпака О.В. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Татарбунарського районного суду Одеської області від 26.02.2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський