П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2020 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши матеріали справ про адміністративне правопорушення за протоколом серії ДПР18 №363507 від 12.01.2020 та за протоколом серії ДПР18 №363506 від 12.01.2020, які надійшли від Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками вчинення правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшли адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, а саме за протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №363507 від 12.01.2020 (справа № 308/536/20 (пров. №3/308/355/20) та за протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №363506 від 12.01.2020 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, справа № 308/579/20 (пров. №3/308/387/20), а тому вважаю за доцільне проводити спільний розгляд вказаних справ.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №363507 від 12.01.2020, вбачається, що 12 січня 2020 о 03 год. 28 хв. в Ужгородському районі, с. Минай, вул. Тиха, 3, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Yaris державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та здійснив зіткнення (наїзд) на стовбур дерева, внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №363506 від 12.01.2020, вбачається, що 12 січня 2020 о 03 год. 28 хв. в Ужгородському районі, с. Минай, вул. Тиха, 3, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Yaris державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Drager Alcotest 6820 в присутності двох свідків, результат позитивний 0,34 %. Вказаним порушив вимоги п. 2.9 А ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, подав письмові заперечення на протокол, відповідно змісту яких заперечував вину у вчиненні інкримінованого правопорушення, просив закрити провадження у справі за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Представник ОСОБА_1 Зізда С. подала через канцелярію суду клопотання про доручення до матеріалів справи заяви про прощення боргу гр. ОСОБА_2 , зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_2 в зв`язку з самостійним виконанням робіт, пов`язаних з ремонтом свого автомобіля, який був пошкоджений внаслідок зіткнення з деревом 12.01.2020, керуючись ст. 605 ЦК України прощає борг ОСОБА_1 . Жодних претензій до нього не має.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_1 Зізда С.Е., заперечили факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, просила закрити провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .. Крім того, просила закрити провадження за ст. 124 КУпАП у зв`язку з прощенням боргу власника транспортного засобу.

В судовому засіданні був допитаний працівник поліції, який відібрав пояснення свідків під час складання протоколу інспектор взводу №1 роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області ДПП сержант поліції Бобітко Андрій Васильович, який пояснив, що при складенні протоколу працівниками поліції порушень не було допущено. Роз`ясненні всі права та обов`язки свідкам

В судовому засіданні капрал поліції УПП в Закарпатській області Ністор М.І. підтвердив складання адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 , вказуючи, що здійснюючи патрулювання по вул. Митній в м.Ужгород, вони побачили як водій керуючи транспортним засобом порушуючи правила дорожнього руху на перехресті звернув не вказуючи показчик повороту, після чого не зупинявся на вимогу працівників поліції. У зв`язку з чим ними було включено проблискові маячки, під час чого водій перебуваючи вже в с.Минай, звернув на вилуцю, де допустив зіткнення з забором, а потім вїхав в стовбур дерева. При перевірці вказаних обставин, складання протоколу за ст. 124 КУпАП, були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах з порожнини рота. Водій повідомив, що вживав пиво, погодився пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки за допомогою Драгера у присутності двох свідків. Жодних зауважень від останнього не було. При цьому просить врахувати, що під час складання та проведення процедури огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, він не заперечував факт керування транспортним засобом. На нього було складено постанову про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю у такого посвідчення водія. Вказані обставини перевірялись, ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія взагалі згідно баз даних УПП в Закарпатській області.

Допитаний в якості свідка під час судового засідання гр. ОСОБА_3 пояснив, що на момент проходження освідчення було холодно, свідкам не роз`яснили права. Зауважив, що був в машині поряд з другом, ДТП було. ОСОБА_4 подув у Драгер двічі в присутності двох свідків. Вказує, що були на дні народженні, однак жодного алкоголю не вживали.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За статтею 130 КУпАП особа несе відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

П. 2.9.а ПДР України передбачена заборона керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Положеннями статті 266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103

Відповідно до п. 3 Порядку та п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року №1452/735 (надала Інструкція) огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 15 та п. 16 розділу ІІІ Інструкції за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду. В пункті 3 розділу І Інструкції визначено, що ознаками алкогольного сп`яніння є:запах алкоголю з порожнини рота;порушення координації рухів;порушення мови;виражене тремтіння пальців рук;різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;поведінка, що не відповідає обстановці.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджуються матеріалами справи, зокрема відеозаписом з місця події, відтвореним та дослідженим під час судового засідання, протоколом серії ДПР18 №363506 від 12.01.2020, рапортом працівника поліції та постановою серії ЕАК №1964807 від 12.01.2020; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та роздруківкою з технічного приладу «Drager Alcotest 6820».

Так, згідно роздруківки з технічного приладу «Drager Alcotest 6820» на момент освідчення ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, показник проміле 0,34 %.

Відповідно наявних в матеріалах справи письмових пояснень двох свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 12.01.2020 останні засвідчили підписами в поясненнях та протоколі факт проходження гр. ОСОБА_1 освідчення за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820».

Суд визнає вищенаведені докази належними та допустимими в процесі доказування, оскільки такі здобуті уповноваженими особами, у спосіб та у порядку визначеному законом і безпосередньо стосуються обставин правопорушення.

Обстеження особи на місці зупинки щодо його перебування у стані алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору «Драгер 6820» дає можливість сформувати доказову інформацію, яка має за мету підтвердити або спростувати факт вживання особою алкоголю. Результатом обстеження за допомогою вищезазначеного приладу є документ у вигляді роздруківки з показниками проміле алкоголю в крові. На підставі цього документу працівником поліції, що проводить огляд складається відповідний акт. В своїх запереченнях ОСОБА_1 вказує, що йому не було надано документів, які б підтверджували законність використання газоаналізатора та його повірку, однак перегляд відеозапису події адміністративного правопорушення спростовує дані доводи, адже останній під час проходження огляду на стан сп`яніння жодних документів та свідоцтв у працівників поліції не просив. Визнав факт вживання спиртних напоїв, виявив бажання пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатору у присутності двох свідків. З результатами останнього було ознайомлено. Жодних зауважень або незгоди ОСОБА_1 з результатами проходження огляду за допомогою газоаналізатору не висловлював, що підтверджується також відеозаписом на диску, який додано до матеріалів справи.

Судом було витребувано відповідь на запит захисника, згідно яких надійшли документи, які надіслані захиснику Мельник О.С., що підтверджують законність використання газоаналізатору Драгер 6820 та його повірку.

Так, згідно свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/5824 від 09.10.2020 газоаналізатор Alcotest 6820 ARНK № 0032 відповідає вимогам Методики повірки МПУ 066/05-2013, яке чинне до 09.10.2020 (тобто було чинне на момент проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 ) та сертифікат відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженого типу № UA-MI/2-4574-2014. Аналіз даних документів вказує на законність використання вищевказаного газоаналізатору та підтверджує дійсність повірки на момент проходження ОСОБА_7 огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, тож доводи правопорушника в цій частині є необґрунтованими.

Факт керування транспортним засобом підтверджується протоколом серії ДПР18 №363507 від 12.01.2020, постановою серії ЕАК №1964807 від 12.01.2020 та відтвореним відеозаписом із місця події, розпискою ОСОБА_1 про відсторонення від керування транспортним засобом. Пояснення свідка ОСОБА_3 не спростовують обставин, встановлених судом під час судового засідання стосовно наявності в діях гр. ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, під час розгляду справи судом не встановлено порушень працівниками поліції вимог КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, тому інші доводи, наведені у запереченнях правопорушника, на переконання суду, є необґрунтованими.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена повністю, дії останнього працівником поліції, який складав протокол, кваліфіковані вірно. При цьому, заперечення ОСОБА_1 щодо невчинення правопорушення спростовуються вищенаведеними доказами по справі і ґрунтуються виключно на його твердженнях, які жодним чином не аргументовані та не підтверджені у визначений законом спосіб.

Доводи сторони захисту про недоведеність факту керування ним транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, не підтверджено жодними доказами. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 жодних заперечень в цій частині не надавав, навпаки вказував про вживання ним алкогольних напоїв перед керуванням транспортним засобом. Поряд з цим, стороною захисту не надано доказів, які б спростовували фактичні обставини справи зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення та відеозаписів з нагрудної камери працівника поліції, доданого до матеріалів протоколу.

Оцінивши всі докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення та його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно.

Відповідальність згідно ст. 124 КупАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП полягає у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п.26 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті"суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Зі змісту протоколу серії ДПР18 №363507 від 12.01.2020, вбачається, що гр. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Toyota Yaris державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та здійснив зіткнення (наїзд) на стовбур дерева.

Ст. 124 КУпАПпередбачає адміністративну відповідальністьза порушення учасниками дорожнього рухуправил дорожнього руху, що спричинило пошкодженнятранспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п.2.3"б" Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 12.1 Правил дорожнього руху передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п.13.1 Правил дорожнього руху України,водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення охоплює вину, мотив і мету поведінки правопорушника. Адміністративне правопорушення може бути вчинене, як умисно, так і з необережності.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, якщо особа, котра його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, якщо особа, котра його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливість настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачити.

Отже, тільки за наявності складу адміністративного правопорушення особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Між тим суб`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Дії гр. ОСОБА_1 за ознаками ст.124 КУпАП кваліфіковані правильно, оскільки він порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №363507 від 12.01.2020, схемою місця ДТП, яка до нього додається, рапортом працівника поліції від 14.01.2020.

Судом констатується, що заява щодо прощення боргу потерпілої ОСОБА_2 нотаріально не посвідчена та не може бути реабілітуючою обставиною вчинення гр. ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди, однак суд вважає можливим врахувати дану обставину як пом`якшуючу при призначенні покарання.

Відповідно до вимог статті 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Крім того, суд бере до уваги при розгляді даної справи, практику Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності за скоєне правопорушення і застосовується не тільки з метою виховання особи, яка його вчинила, а й з метою загальної та спеціальної превенції.

Відповідно п.28 постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», яким передбачено, що позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КУпАП. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Інформація про отримання посвідчення водія гр. ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутня. Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія відповідної категорії.

Таким чином, при накладені адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, та вважає за необхідне накласти нього адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню її вини, необхідним і достатнім для її виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ч. 5 ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. №3674-VI (з наступними змінами та доповненнями) у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 1 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2102 грн. Таким чином, правопорушнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 36, 40-1, 245, 283-285, 287-291 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И В :

Об`єднати в одне провадження справи за №308/536/20 (пров. №3/308/355/20), № 308/579/20 (пров. №3/308/387/20) про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП та присвоїти єдиний унікальний номер справи №308/536/20 (пров. №3/308/355/20).

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП призначити громадянину України ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в еквіваленті становить 10200 грн. (десять тисяч двісті гривень) без позбавленням права керування транспортним засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, п ередбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош