КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Славутицького міського суду Київської області від 24 грудня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно постанови, суд визнав доведеним, що 23.10.2019 року об 11 год. 40 хв. в м. Славутич по просп. Дружби Народів водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21070» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку лікарем-наркологом Славутицької міської лікарні, за результатами проведення якого встановлено, що водій ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На дану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судді Славутицького міського суду Київської області від 24.12.2019 року та закрити щодо нього провадження в справі з передачею матеріалів на розгляд громадської організації «Громадська мерія Славутича» для застосування заходів громадського впливу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт, з посиланням на положення ст. 21 КУпАП, зазначив, що він повністю визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, щиро розкаявся, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, будь-яких тяжких наслідків для здоров`я та (або) майна сторонніх осіб не спричинено, одружений, має на утриманні дружину та восьмирічного сина, працює водієм, що є єдиним джерелом доходу для його родини і в разі позбавлення його права керувати транспортними засобами він втратить роботу, внаслідок чого його сім`я опиниться у скрутному матеріальному становищі, а тому просить закрити провадження в справі та передати його на поруки громадській організації.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та доводи викладені в його апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що підстави для її задоволення відсутні, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.10.2019 року інспектором поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 серії ОБ №128295 за ч.1 ст. 130 КУпАП, і даний протокол з додатками надійшов до Славутицького міського суду Київської області, за результатами розгляду якого ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та нього накладено адміністративне стягнення.

Під час розгляду даної справи суддя місцевого суду, перевіривши матеріали справи стосовно ОСОБА_1 , вислухавши пояснення свідків та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю доведена.

Також, вирішуючи клопотання заступника голови ГО «Громадська мерія Славутича» про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадській організації, суд першої інстанції, врахувавши характер вчиненого адміністративного правопорушення та дані про особу правопорушника, вказав на відсутність підстав для задоволення даного клопотання.

Переглядаючи оскаржуване рішення в межах доводів поданої апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно з`ясував всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а зміст оскаржуваної постанови відповідає вимогам, встановленим ст.ст. 283, 284 КУпАП, в якій наведено докази, на яких ґрунтується висновок суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і цим доказам дана належна правова оцінка.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є правильним, підтверджується наявними в матеріалах справі доказами і в апеляційній скарзі не оскаржується.

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги та зазначив, що відмовляючи в задоволенні клопотання заступника голови ГО «Громадська мерія Славутича» про звільнення його ( ОСОБА_1 ) від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд даної громадської організації, суд першої інстанції невірно зазначив у постанові про невизнання ним своєї вини, оскільки під час судового розгляду він не заперечував факт керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, а лише був не згоден з діями працівників поліції, які, на його думку, проводили огляд на стан сп`яніння з порушенням встановленого законом порядку.

Також, в судовому засіданні ОСОБА_1 подав до апеляційного суду аналогічне клопотання голови ГО «Громадська мерія Славутича» ОСОБА_2 (а.с. 104) про звільнення його ( ОСОБА_1 ) від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд даної громадської організації.

Згідно з вимогами ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Адміністративне стягнення, як це визначено у ст. 23 КУпАП, є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 21 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

При цьому, застосування до правопорушника вимог ст. 21 КУпАПє правом, а не обов`язком суду.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яке має підвищену суспільну небезпеку.

Оцінюючи характер вчиненого правопорушення, апеляційний суд також враховує, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, значно перевищив допустиму норму алкоголю в крові, чим порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України, що в контексті положень ст. 30 КУпАП є грубим правопорушенням з урахуванням санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.

Та обставина, що ОСОБА_1 працює водієм, в даному випадку не може бути врахована судом на його користь, оскільки професійний водій зобов`язаний суворо дотримуватися ПДР України та з огляду на те, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, повинен розуміти, що керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння може призвести до тяжких наслідків, бо становить загрозу не лише для безпечного руху транспорту, а й для життя та здоров`я водіїв, учасників дорожнього руху та пішоходів.

При цьому, дані про особу ОСОБА_1 , відомості про стан його сім`ї, а також та обставина, що він працює в ГУ ДСНС України в Київській області і його робота пов`язана з керуванням транспортним засобом, з огляду на характер та фактичні обставини вчиненого правопорушення, не є достатніми підставами, для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації, про що зазначено у клопотанні голови ГО «Громадська мерія Славутича».

Також слід зазначити, що санкція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає накладення на водіїв адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік і не містить альтернативних видів адміністративних стягнень, а тому апеляційні посилання ОСОБА_1 на те, що він повністю визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, щиро розкаявся, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, будь-яких тяжких наслідків для здоров`я та (або) майна сторонніх осіб не спричинено, одружений, має на утриманні дружину та восьмирічного сина, працює водієм, що є єдиним джерелом доходу для його родини, не може бути врахована судом, як підстава для скасування оскаржуваної постанови.

Отже, апеляційний суд погоджується висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації, а наклавши на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що відповідає санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, суддя місцевого суду дотримався вимог закону, оскільки в даному випадку саме шляхом застосування стягнення може бути досягнута його мета - виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За наведеним, постанова судді Славутицького міського суду Київської області від 24.12.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування та звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації, про що ставиться питання в його апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Славутицького міського суду Київської області від 24 грудня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду І.М. Сілкова

Справа№33/824/886/2020 Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

Головуючий в І інстанції: Теремецька Н.Ф.

Головуючий у апеляційній інстанції: Сілкова І.М.