ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2020 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Станковська Г.А., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Бандуровського Б.П. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 19 березня 2020 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою, провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , - закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

На вказану постанову районного суду, адвокат Бандуровський Б.П. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає дану постанову суду такою, що винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення та дослідження обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване судове рішення. Суд не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.

Вказує на те, що з існуючого порядку руху на даній ділянці дороги провадиться двохсторонній рух, в кожному напрямку по дві смуги, оскільки дозволяє ширина дороги, при цьому по напрямку руху в сторону вул. Бережанської при наближенні до даного перехрестя по лівій смузі рух здійснюється наліво на вул. Бережанську або прямо, по правій смузі рух здійснюється лише прямолінійно, а отже водій автомобіля марки «Nissan Leaf» ОСОБА_3 діяв у відповідності до вимог п. 11.2 Правил дорожнього руху, рухаючись якнайближче до правого краю дороги.

ЄУНСС №725/7286/19 Головуючий у І-й інстанції: Скуляк І.А.

Провадження №33/822/153/20 Доповідач: Станковська Г.А.

Категорія: ст. 124 КУпАП

Вважає, що уповноваженою особою вірно кваліфіковані дії водія автомобіля марки «МАН 23.464» ОСОБА_2 , в тому що останній порушив вимоги п.10.1 та п.10.3 ПДР України, які перебувають в причинному зв`язку з настанням ДТП, оскільки перед зміною напрямку руху він не впевнився, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху, а саме для водія ОСОБА_1 , а також при перестроюванні з лівої смуги на праву водій ОСОБА_2 не надав дорогу транспортному засобу - автомобілю «Nissan Leaf», що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися.

Звертає увагу на те, що суд під час розгляду даної справи неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, не дослідив в повному обсязі усі докази та не надав їм належної оцінки, а тому вищевказана постанова суду є незаконною та суперечать, як вимогам Правил дорожнього руху України, так і обставинам ДТП.

Просить скасувати постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 19 березня 2020 року та винести нову, якою притягнути до відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КпАП України.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення адвоката Бандуровського Б.П. та його підзахисного ОСОБА_1 , які підтримали свої апеляційні вимоги і наполягали на їх задоволенні з підстав наведених в ній, заперечення адвоката Мельника З.В. та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно роз`яснень, викладених у п.24 постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

Статтями 245, 278, 280 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вищезазначені вимоги чинного законодавства при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КпАП України, суддею районного суду не були дотримані, внаслідок чого постановлено незаконне та необґрунтоване рішення.

Суд першої інстанції, своє рішення щодо відсутності в діях ОСОБА_2 порушення вимог ПДР України, а відповідно - складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП обґрунтував тим, що на місці, де сталася ДТП, відсутня дорожня розмітка, а тому, на думку суду, за відсутності дорожньої розмітки та дорожніх знаків 5.16, 5.17.1 та 5.17.2 водій повинен сам визначити кількість смуг на проїзній частині з урахуванням: а) - ширини проїзної частини відповідного напрямку руху; б) - габаритів транспортних засобів; в) - безпечних інтервалів між ними. Відповідно до Правил дорожнього руху, якщо транспортні засоби рухаються по дорозі, що має по одній смузі для кожного напрямку, виконувати випередження справа забороняється, навіть якщо передній транспортний засіб рухається ближче до середини проїзної частини і залишає справа місце. Незважаючи на таку заборону автомобіль «Nissan Leaf» під керуванням водія ОСОБА_1 , всупереч вимогам Правил дорожнього руху, виконував випередження транспортного засобу під керуванням ОСОБА_4 , що рухався ближче до середини проїзної частини, справа.

З такими висновками судді районного суду, суд апеляційної інстанції погодитися не може, зважаючи на таке.

Відповідно до загальних положень ПДР України встановлено, що безпечний інтервал - відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху; вантажний автомобіль - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів; крайнє положення на проїзній частині - положення транспортного засобу на відстані від краю проїзної частини (середини проїзної частини або розділювальної смуги), яка не дає можливості рухатися попутному транспортному засобу (у тому числі двоколісному) ще ближче до краю проїзної частини (середини проїзної частини або розділювальної смуги);

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №297430 від 20.12.2019 року вбачається, що 20 грудня 2019 року о 18 год. 30 хв. в м. Чернівці по вул. Гагаріна, 40, ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом марки «MAN» 23.464 д.н.з. НОМЕР_1 та виконуючи маневр повороту не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, в результаті чого трапилось зіткнення з транспортним засобом марки Nissan Leaf д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку біля правого краю проїзної частини, що призвело до механічних пошкоджень транспортного засобу.

Такими своїми діями, ОСОБА_2 порушив п.п. 10.1, 10.4 ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України.

Отже, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки «MAN» НОМЕР_3 , який за своєю конструкцією є габаритним вантажним автомобілем.

В суді першої та апеляційної інстанції ОСОБА_2 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав та в поясненнях вказував на те, що не допускав будь-яких порушень ПДР України.

Разом з тим, незважаючи на невизнання ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, його вина повністю підтверджується наявними в матеріалах адміністративного провадження доказами даної дорожньо-транспортної пригоди.

Так, пунктом 10.3. ПДР України, передбачено, що у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

Відповідно до п.11.6. ПДР України, на дорогах, які мають три і більше смуги для руху в одному напрямку, вантажним автомобілям з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т, тракторам, самохідним машинам і механізмам дозволяється виїжджати на крайню ліву смугу лише для повороту ліворуч та розвороту, а у населених пунктах на дорогах з одностороннім рухом, крім цього, - для зупинки зліва, в дозволених випадках, з метою завантаження чи розвантаження.

Пунктом 11.7. ПДР України встановлено, що транспортні засоби, швидкість руху яких не повинна перевищувати 40 км/год. або які з технічних причин не можуть розвивати таку швидкість, повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується обгін, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

Як встановлено матеріалами адміністративного провадження дослідженими в суді апеляційної інстанції, наявність у діях ОСОБА_2 порушень п.п. 10.1, 10.4 ПДР України, які перебувають в причинному зв`язку із наведеними вище порушеннями ПДР в своїй сукупності вказують на вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та підтверджується наступними доказами у справі, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №297430 від 20.12.2019 року (а.с.1), який складений відповідно до вимог ст. 256 КпАП України;

- схемою місця ДТП від 20 грудня 2019 року (а.с.2), в якій зафіксовано місце зіткнення транспортних засобів та їх подальше розміщення;

- поясненнями ОСОБА_2 від 20.12.2019 року (а.с.4), який особисто вказав, що проїхавши перехрестя вул. Бережанської та вул. Гагаріна почув як йому сигналять інші автомобілі та моргали ближнім світлом фар, зупинившись та вийшовши з машини, повернувшись та глянувши назад, побачив пошкоджений автомобіль та потертість на задніх правих колесах свого авто, ці пояснення є першочерговими, в яких він не заперечував своїх дій та засвідчив їх своїм підписом;

- поясненнями ОСОБА_1 від 20 грудня 2019 року (а.с.3), який вказав, що рухаючись по вул. Гагаріна в сторону дріжзаводу правою стороною ближче до бордюру, побачив у вікно, як вантажний автомобіль MAN, який рухався ближче до центру дороги здійснював випередження й задньою частиною вантажівки вдарив його автомобіль, після зіткнення з його т/з, водій MAN від`їхав приблизно на 20-30 м та зупинився.

Отже, слід зробити висновок, що пояснення ОСОБА_1 є правдивими, оскільки вони не суперечать іншим доказам у справі, а також узгоджуються із наявним в матеріалах провадження відеозаписом з відео-реєстратора автомобіля марки «Nissan Leaf», на якому чітко зазначено механізм автопригоди та дії кожного з водіїв причетних до ДТП. Натомість пояснення правопорушника ОСОБА_2 про те, що він не порушував правила дорожнього руху є неспроможними.

В п.1.4. ПДР вказано, що кожен учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Зважаючи на вказаний пункт ПДР України та на п.11.1. ПДР України, в якому зазначено, що кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними, приходжу до висновку, що водій ОСОБА_2 не надав переваги цим правилам дорожнього руху та проявив самовпевненість в своїх діях, внаслідок чого здійснив ДТП з водієм ОСОБА_1 , який дотримався зазначених вище правил дорожнього руху, однак його було позбавлено можливості уникнути технічних пошкоджень, які понесли за собою матеріальні збитки.

Крім того, з фотоілюстрації з місця ДТП та довідок з органів виконавчої влади щодо обстеження місця автопригоди вбачається, що в місці автопригоди дійсно відсутня дорожня розмітка та дорожні знаки, однак, рух на даній частині дороги двохсторонній, ширина проїзної частини складає 11,5 м., таким чином в кожному напрямку шириною біля 6 м., а сама пригода сталась в межах нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг вул. Гагаріна - Бережанська, при цьому вул. Гагаріна являється головною.

Отже, зважаючи на наведене, приходжу до переконання, що в діях ОСОБА_2 наявні порушення вимог п.10.1., п.10.4. ПДР України, відповідно до яких:

- перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Тому, суд апеляційної інстанції бере до уваги саме ці пункти правил дорожнього руху, за які й наступає адміністративна відповідальність, передбачена ст. 124 КпАП України.

Статтею 9 КпАП України, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративні відповідальність.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно ст. 38 КУпАП, якщо справа про адміністративне правопорушення підвідомча суду (судді), стягнення за ст. 124 КУпАП може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Закриття справи за перебігом строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КпАП України, допустимо лише у випадку доведеності вини особи у вчиненні правопорушення за умови забезпечення при розгляді справи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи, з дотриманням процесуальної форми її розгляду, визначеної законом.

Таким чином, апеляційна скарга сторін адміністративного провадження підлягає частковому задоволенню.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції не може бути визнана обґрунтованою та такою, що постановлена з дотриманням вимог чинного законодавства України, а тому підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 38, 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Бандуровського Б ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 19 березня 2020 року скасувати та прийняти нову постанову.

Визнати винуватим ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Провадження у справі, на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КпАП України - закрити, у зв`язку із закінченням на момент її розгляду строку, передбаченого ст. 38 КпАП України.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду Г.А. Станковська