Справа № 760/5426/20 Суддя в І-й інстанції Ступак М.С.
Провадження № 33/824/3991/2020 Суддя в II-й інстанції Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

18 грудня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд

в особі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., з участю: захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Костаняна С.Е., представника Київської митниці Держмитслужби ДМС України Келеберденка В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою захисника Синьоокого В.В. на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05 червня 2020 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05 червня 2020 року на

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України накладене стягнення у виді штрафу у розмірі 1 700 грн. з конфіскацією в дохід держави безпосередніх предметів порушення митних правил;

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що вона 02 грудня 2019 року, о 09 годині 00 хвилин, у зоні діяльності митного контролю залу «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль», прибула до України з Туреччини, м. Стамбул, літаком авіакомпанії «МАУ», рейсом № 716, та обрала проходження митного контролю в каналі, позначеному символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявила, що переміщувані нею через митний кордон України товари не підлягали письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадали під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо вивезення з митної території України та засвідчила про факти, що мають юридичне значення. ОСОБА_1 та її багаж через аеропорт «Бориспіль» слідували трансфером до м. Харків, рейсом PS 025. 02 грудня 2019 року о 13 годині 30 хвилин, під час проведення митного контролю трансферного багажу у багажному відділенні терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» за допомогою рентген-апарату у багажі ОСОБА_1 , а саме у 3-х дорожніх сумках був виявлений жіночий, чоловічий та дитячий одяг різних розмірів та кольорів, який переміщувався без ознак приховування.

У апеляційній скарзі з доповненнями захисника указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Так, захисником указано про те, що митним органом не було надано належних доказів, що вартість товару, придбаного ОСОБА_1 складає більше 1000 євро, оскільки у висновку складеному на замовлення митниці зазначена вартість товару в Україні, а в не країні його придбання. Крім того, на думку апелянта, вартість товару визначена станом на дату оцінки, а не на дату складання протоколу, а також вказана у гривнях, а не в євро чи валюті країни придбання товару. Вважав, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 471 МК України є необґрунтованим, так як загальна вартість речей, про які йде мова у протоколі не перевищує 1000 євро, що стверджується товарним чеком, який був переведений з турецької мови на українську та який долучений до апеляційної скарги. Також захисником звернуто увагу на ту обставину, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені поняті, участь яких при проведенні вилучення відповідно до п. 6.5.3 наказу Митної Служби України № 936 від 30.12.2004 «Про затвердження методичних рекомендацій щодо провадження у справах про порушення митних правил» є обов`язковою. Крім того, стороною захисту також указано про те, що місцевим судом в порушення вимог ст. 526 МК України оскаржуване рішення було прийнято за відсутності ОСОБА_1 та її захисника, оскільки останніх належним чином не було повідомлено про дату та час проведення судового засідання. Вважав, що місцевий суд помилково прийшов до висновку про необхідність конфіскації майна, оскільки такий висновок не відповідає вимогам положень ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції «З захисту прав і основних свобод людини», практиці Європейського Суду з прав людини, тобто є не пропорційним вчиненому правопорушенню. Просив закрити провадження у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та зобов`язати Київську митницю Держмитслужби ДМС України повернути ОСОБА_1 вилучений товар.

Вислухавши пояснення:

захисника, який апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити;

представника Київської митниці Держмитслужби ДМС України, який доводи апеляційної скарги вважав необґрунтованими, просив залишити її без задоволення, а постанову судді без зміни;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи із наступного.

Об`єктивна сторона порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України проявляється у порушенні встановленого МК України порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через «зелений коридор», товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

За змістом ч.4 ст. 374 МК України товари (крім підакцизних), що ввозяться громадянами у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі, сумарна фактурна вартість та/або загальна вага яких перевищують еквівалент 1000 євро, але загальна фактурна вартість яких не перевищує 10000 євро, підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян, з поданням документів, що видаються державними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення таких товарів, та оподатковуються ввізним митом за ставкою 10 відсотків і податком на додану вартість в частині, що перевищує еквівалент 1000 євро.

Суддею місцевого суду обґрунтовано встановлено те, що 02.12.2019 р. о 09 годині 00 хвилин під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» громадянка України ОСОБА_1 , яка прибула до України з Туреччини, м. Стамбул, рейсом № 716, літаком авіакомпанії «МАУ» обрала своїми діями канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявила про те, що переміщувані нею через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України та засвідчила про факти, що мають юридичне значення. 02.12.19 о 13 годині 30 хвилин під час проведення митного контролю трансферного багажу у багажному відділенні терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» із застосуванням технічних засобів контролю за допомогою рентген-апарату, який знаходиться в тому ж багажному відділенні вищевказаного терміналу, у багажі ОСОБА_1 , а саме у 3-х дорожніх сумках з багажними бирками виписаними на її ім`я (AVANESOVA), 0566 PS 104528, 0566 PS 104530, PS 104543 без ознак приховування було виявлено: спортивні костюми дитячі торгової марки «adidas» різних розмірів та кольорів трикотажні - 16 шт., країна виробник - невідомий; спортивні костюми дитячі торгової марки «paris saint-germain» різних розмірів, червоно-чорного кольору трикотажні - 10 шт., країна виробник - невідомий; спортивні костюми дитячі торгової марки «nike F.C.B.» різних розмірів, червоно-чорного кольору трикотажні - 5 шт., країна виробник - невідомий; спортивні костюми чоловічі торгової марки «off-white» різних розмірів, чорного кольору трикотажні - 5 шт., країна виробник - невідомий; брюки торгової марки «zilli» текстильні різних розмірів, синього кольору - 7 шт., країна виробник - Туреччина; брюки торгової марки «off-white» текстильні різних розмірів, сірого кольору - 8 шт., країна виробник - невідомий; брюки торгової марки «prada» текстильні різних розмірів, різних кольорів - 10 шт., країна виробник - Туреччина; брюки торгової марки «burberry» текстильні різних розмірів, чорного кольору - 5 шт., країна виробник - невідомий; куртка жіноча торгової марки «emporio armani» різних розмірів, чорного кольору утеплена з капором - 5 шт., країна виробник - невідомий; куртка жіноча торгової марки «moncler» різних розмірів, чорного кольору утеплена з капором - 4 шт., країна виробник - Румунія. Митної декларації ОСОБА_1 не заповнювала, до інспекторів митниці з приводу декларування не зверталася. На момент з`ясування обставин вчиненого правопорушення та складання протоколу про порушення митних правил ОСОБА_1 не надала жодних документів, які підтверджують ціну даного товару та не заявила про наявність у неї таких документів. Відповідно до висновку №-0089 складеного експертом 03.02.2020 загальна вартість товарів в справі про порушення митних правил №0631/12500/19 становить 63 970,74 грн.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення повністю підтверджується зібраними по справі та дослідженими письмовим доказами, а саме:

протоколом про порушення митних правил № 063/12500/19 від 02.12.2019 року в частині часу, місця та обставин вчинення адміністративного правопорушення, опису безпосередніх предметів порушення митних правил та даних про особу, яка притягається до відповідальності;

поясненнями ОСОБА_1 , які вона дала при з`ясуванні обставин порушення митних правил, за змістом яких вона підтверджувала наявність у її діях складу порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України та підтверджувала відсутність у неї документів на придбаний товар;

описом предметів, затриманих за протоколом про порушення митних правил;

висновком експерта №-0089 від 03.02.2020 відповідно до якого загальна вартість товарів в справі про порушення митних правил №0631/12500/19 становить 63 970,74 грн.;

іншими доказами.

Дослідивши указані докази та надавши їм належну юридичну оцінку суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про те, дії ОСОБА_1 , яка формою проходження митного контролю обрала проходження через «зелений коридор», і які полягали у переміщенні через митний кордон України товару в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України, утворюють склад порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України.

Апеляційна скарга захисника із доповненнями не містить доводів, які би указували на незаконність ухваленого суддею рішення в частині доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України.

Суд вважає, що вартість товару у ході провадження у цій справі встановлена із належною повнотою та не спростована зібраними у справі доказами. Щодо наданого апелянтом товарного чеку, то судом указаний чек як доказ, що виправдовує ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй порушення митних правил відхиляється, оскільки відсутні підстави вважати, що ним посвідчується вартість саме того товару, який є безпосереднім предметом порушення митних правил, із урахуванням того, що у ході з`ясування обставин правопорушення ОСОБА_1 заявила про відсутність у неї документів, які би підтверджували вартість товару.

Відсутність понятих при складанні протоколу про порушення митних правил не може бути підставою для визнання незаконними проведених дій та ухвалених рішень, оскільки положеннями МК України не передбачено необхідності обов`язкової участі понятих при складанні протоколу про порушення митних правил.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині ухвалення суддею рішення за відсутності ОСОБА_1 та її захисника, оскільки останніх належним чином не було повідомлено про дату та час проведення судового засідання, то ці доводи дійсно відповідають матеріалам справи із яких вбачається те, що справа була розглянута у відсутності особи, яка притягалась до відповідальності та її захисника за відсутності даних про їх належне повідомлення про час та місце розгляду справи. Цими діями дійсно були порушені права ОСОБА_1 на участь у розгляді справи та право на захист. Проте, ці права були повністю поновлені у суді апеляційної інстанції, оскільки остання була повідомлена про час та місце розгляду справи, була представлена у суді апеляційної інстанції захисником, що надало стороні захисту можливість навести усі доводи, та надати усі докази на свій захист та довести свою правову позицію. Між тим, надані стороною захисту докази та наведені доводи не спростовують висновки судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України.

У зв`язку із наведеним, доводи апеляційної скарги в частині відсутності у ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України суд вважає не обґрунтованими та відмовляє у задоволенні апеляційної скарги у цій частині.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині незаконності накладеного на ОСОБА_1 стягнення, то суд вважає їх частково обґрунтованими.

Так, накладене на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу відповідає вимогам закону, зокрема санкції ст. 471 МК України, підстав для скасування чи зміни постанови у частині накладення стягнення у виді штрафу суд не знаходить.

Щодо стягнення у виді конфіскації товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, то накладаючи це стягнення, суддя місцевого суду допустився помилки.

Так, відповідно до санкції ст. 471 МК України стягнення у виді конфіскації товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил застосовується у випадку якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України.

Заборонащодо переміщення окремих товарів через митний кордон України визначена ст. 196 МК України. Обмеження щодо переміщення окремих товарів через митний кордон України визначені ст. 197 МК України. Аналіз указаних правових норм дає підстави стверджувати про те, що товари, які переміщувались через митний кордон України не відносяться як до товарів заборонених, так і до товарів обмежених для переміщення через митний кордон.

Заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги в частині не врахування суддею положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Із урахуванням обставин за яких було вчинене порушення митних правил, даних про особу яка це порушення вчинила, характеру товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, суд приходить до висновку, що накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді конфіскації майна покладе на неї надмірний індивідуальний тягар і не буде пропорційним вчиненому правопорушенню.

У зв`язку із викладеним, суд вважає за необхідне змінити постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05.06.2020 щодо ОСОБА_1 , виключивши із цієї постанови рішення про накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді конфіскації товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ст.ст. 462, 487 МК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника задовольнити частково.

Постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05.06.2020 щодо ОСОБА_1 змінити.

Виключити із резолютивної частини постанови судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05.06.2020 рішення суду про накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді конфіскації товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил.

Товари, затримані за протоколом про порушення митних правил № 0631/12500/19 від 02.12.2019 року повернути ОСОБА_1 .

В решті постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05.06.2020 щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Свінціцька О.П.