Справа 573/573/20
Номер провадження 3/573/263/20
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 квітня 2020 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - Замченко А.О.,

з участю секретаря Півньової О.М.,

розглянувши матеріали, які надійшли з Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Сумської області, Краснопільського району, с. Мезенівка, мешканця АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 від 01 грудня 1995 року, код НОМЕР_2 ,

за ст. 443 КУпАП,

в с т а н о в и л а :

25 березня 2020 року о 12 годині 40 хвилин у АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 , будучи фізичною особою-підприємцем, не припинив роботу магазину господарчих товарів та здійснював прийом відвідувачів, на дверях розмістив табличку «Карантин, приймається не більше 2 відвідувачів», чим порушив вимоги п. п. 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211.

Своїми вказаними вище протиправними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 443 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснивши, що він зареєстрований як фізична особа-підприємець. У нього є магазин господарчих товарів, який розташований у АДРЕСА_2 . У магазині працює продавець ОСОБА_2 , який працює на підставі цивільно-правової угоди. 25 березня 2020 року зазначений магазин не працював, а продавець прийшов до магазину лише для того, щоб забрати свої речі.

Незважаючи на те, що ОСОБА_1 скою вину не визнав, його вина підтверджується наступними письмовими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 25 березня 2020 року, відповідно до якого 25 березня 2020 року о 12 годині 40 хвилин у АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 , будучи фізичною особою-підприємцем, не припинив роботу магазину господарчих товарів та здійснював прийом відвідувачів, на дверях розмістив табличку «Карантин, приймається не більше 2 відвідувачів»;

- відео з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що 25 березня 2020 року магазин господарчих товарів працював, що підтвердив працівникам поліції продавець, а також люди, присутні в магазині: «хіба б ми торгували, якби нам не дали бумажку» (запис №0О00000__0026 13:44:24); «чому нам не дали розпорядження, щоб його (тобто магазин) закрили» (запис №0О00000__0027 13:47:02). Крім того, теща ОСОБА_1 працівникам поліції пояснила: «Саші сказали вийти, він вийшов», що підтвердив ОСОБА_1 в судовому засіданні.

- витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про реєстрацію ОСОБА_1 фізичною особою підприємцем.

Крім того, вина ОСОБА_1 підтверджується показами свідка ОСОБА_3 , допитаної в судовому засіданні. Свідок пояснила, що 25 березня 2020 року вона разом з ОСОБА_4 і працівниками поліції поїхала на перевірку дотримання карантинних заходів. Приблизно в обідній час вони приїхали в с. Вири, де побачили, АДРЕСА_2 , працює магазин господарчих товарів. На дверях магазину знаходилася вивіска: «Карантин, приймається не більше 2 відвідувачів». Зайшовши до магазину, вони побачили продавця, в якого запитали чи працює магазин, на що той відповів: «Так, магазин працює». Йому почали пояснювати, що магазин треба закрити, оскільки в країні карантин. Після цього прийшли люди із сусіднього магазину та почали казати, щоб продавець сказав, що магазин не працює. У магазині були виключно господарські товари: відра, колеса для велосипеда, каструлі тощо. Нічого з дозволеного для продажу на той день у магазині не було.

Свідок ОСОБА_4 суду показала, що 25 березня 2020 року вона разом з ОСОБА_3 і працівниками поліції обстежували магазини з приводу дотримання карантинних обмежень. Приблизно в обідній час вони зайшли до магазину господарчих товарів, який розташований у АДРЕСА_2 . На їх запитання продавець відповів, що магазин працює. На дверях магазину була розміщена табличка: «Карантин, приймається не більше 2 відвідувачів». Продавцю почали пояснювати, що магазин слід закрити, оскільки в країні введено карантин. Потім у магазин приїхав ОСОБА_1 разом зі своєю дружиною, прийшли працівники із сусіднього магазину, почали переконувати, що магазин працює на законних підставах, оскільки їм дозволив сільський голова. Потім продавцю сказали, щоб нічого не казав поліції, потім щоб сказав, що прибирає в магазині, а потім, що прийшов за своїми речами. Зазначений магазин працює досі, хоча в ньому немає жодного товару, який дозволений для продажу.

Таким чином, у судовому засіданні доведено, що 25 березня 2020 року о 12 годині 40 хвилин у АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 , будучи фізичною особою-підприємцем, не припинив роботу магазину господарчих товарів та здійснював прийом відвідувачів.

Доводи ОСОБА_1 про те, що магазин не працював, а продавець перебував на робочому місці, оскільки прийшов забрати свої речі, спростовуються показами свідків, відео з нагрудної камери поліцейського. Із зазначеного відео також вбачається, що ОСОБА_1 переконував працівників поліції, що дозвіл на продаж господарських товарів йому надав сільський голова.

У матеріалах справи наявне розпорядження голови Річківської сільської ради від 17 березня 2020 року №38. Проте, суд вважає, що воно є неналежним доказом, оскільки прийнято всупереч вимогам п. 45 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», яка передбачає, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як прийняття у межах, визначених законом, рішень з питань боротьби зі стихійним лихом, епідеміями, епізоотіями, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність.

При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, вважаю за можливе піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу.

При цьому суд враховує, що суду не було надано доказів, що продавець працює у ФОП ОСОБА_1 на умовах трудового договору. Сам же ОСОБА_1 вказаний факт заперечив, пояснивши, що останній працює на підставі цивільно-правової угоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У листі Міністерства юстиції України від 03.11.2006 №22-48-548 «Щодо надання офіційних роз`яснень законодавства» зазначено, що громадянин суб`єкт підприємницької діяльності може бути визнаний службовою особою (посадовою особою) лише тоді, коли у нього реально виникає можливість виконання організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків. Це можливо у випадку, коли такий громадянин на умовах трудового договору наймає працівників для сприяння йому в здійсненні підприємницької діяльності.

Відтак, виключається можливість визнання фізичної особи - підприємця службовою особою в тих випадках, коли працівники здійснюють сприяння підприємницькій діяльності на підставі цивільно-правової угоди.

Така правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду від 19.06.2018 справа №446/1797/14-к.

З огляду на викладене, доказів того, що ОСОБА_1 є службовою особою, суду надано не було.

Крім того, на підставі ст. 401, ч. 7 ст. 283 КУпАП необхідно стягнути на користь держави 420 грн. 40 коп. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 443, ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 443 КУпАП, і піддати штрафу на користь держави в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 420 грн. 40 коп. судового збору.

Постанова суду в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з наступного дня після набрання рішенням законної сили, а в разі, якщо судове рішення підлягає негайному виконанню з наступного дня після його постановлення.

Суддя -