Справа № 461/9071/19 Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н.Б.
Провадження № 33/811/350/20 Доповідач: Михалюк В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2020 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі :

Головуючого - судді Михалюка В.О.,

з участю захисника правопорушника ОСОБА_1 - адвоката Домашовця Р.С.,

представника митниці - Зирянова О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 26 листопада 2019 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 26 листопада 2019 року

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 від 24.10.2018 року, виданий органом НОМЕР_2 ,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 5925 грн. 83 коп.

Вилучений згідно протоколу про порушення митних правил № 4078/20900/19 від 26.10.2019 року товар, а саме: сир твердий, марки «Ser Krolewski»;, виробництво «Sierpc», Республіка Польща, загальною кількістю 35 кг конфісковано в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці ДФС України 32,83 грн. витрат за зберігання товару на складі митниці.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 26.10.2019, близько 17 год. 20 хв., автобусом марки «Renault FR1», реєстраційний номер НОМЕР_3 , прямував з Республіки Польща в Україну в якості пасажира, через пункт пропуску «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС та в ході проведення письмового декларування заявив про відсутність товарів, що підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню, або товарів, обмежених до переміщення через митний кордон України. Під час митного огляду вказаного транспортного засобу було виявлено товар, а саме: сир твердий, марки «Ser Krolewski», виробництво «Sierpc», Республіка Польща, загальною кількістю 35 кг. Вказаний товар знаходився в господарській сумці в салоні автобуса без ознак приховування. Виявлений товар ОСОБА_1 визнав своєю власністю.

На дану постанову судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що дана постанова незаконна та необґрунтована, така, що винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки при розгляді даної справи судом першої інстанції не було повністю з`ясовано усі фактичні обставини справи, не надано можливості представити докази, що мають значення для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, не досліджено і не надано належної оцінки доказам наявним у матеріалах справи, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому розгляду справи, що потягло за собою необґрунтоване стягнення (покарання) за адміністративне правопорушення.

Зазначає, що свою вину щодо вчинення даного правопорушення визнає частково, а саме лише в частині вини за вчинене правопорушення, не погоджується лише в частині суми накладеного штрафу. Заперечує проти суми накладеного штрафу, оскільки відповідно до даної статті штраф накладається у розмірі: в розмірі 100 відсотків вартості цих товарів, що в свою чергу не відповідає сумі накладеного стягнення в розмірі 5925,83 грн., адже відповідно до оригіналу чека № 1/299/2019 від 26.10.2019 та фактури № 8 від 26.10.2019 видане ОСОБА_3 , реальна вартість товару, який ним куплявся, становить 315, 00 Польських злотих, тобто згідно курсу НБУ - 1941,24 грн.

Просить дану постанову судді скасувати, та прийняти нову постанову, якою встановити розмір штрафу в розмірі 1941,24 грн.

Одночасно просить поновити строк апеляційного оскарження постанови судді першої інстанції, оскільки такий пропущено з поважних причин, а саме, тому, що судовий розгляд відбувся у її відсутності, а копію постанови суду першої інстанції він не отримував, про дане рішення дізнався із реєстру судових рішень.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення захисника правопорушника ОСОБА_1 - адвоката Домашовця Р.С., який просив задоволити апеляційну скаргу, думку представника митниці Зирянова О.Ю., який просив постанову суду першої інстанції залишити без змін, розглянувши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Так, диспозиція ст. 472 МК України передбачає відповідальність за недекларування товарів, що переміщуються через державний кордон України, тобто за незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

І, як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 472 МК України, згідно якого накладено стягнення у виді штрафу в межах, встановлених санкцією ст. 472 МК України з конфіскацією товару, що був безпосереднім предметом порушення митних правил.

Такий висновок суду підтверджується протоколом про порушення митних правил № 4078/20900/19 від 26.10.2019; контрольним талоном проходження по «червоному коридору»; митною декларацією від 26.10.2019; актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 26.10.2019; фотокопіями; поясненнями ОСОБА_1 ; описом вилучених предметів від 26.10.2019, службовими та доповідною записками.

І на підставі вказаних доказів, на думку апеляційного суду, суддя прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Доводи ж апеляційної скарги про неповноту дослідження обставин справи не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається, що усі істотні для справи обставини з`ясовані всебічно та об`єктивно, встановленим обставинам дана належна юридична оцінка.

А тому, на переконання апеляційного суду, стягнення у виді штрафу у розмірі 5925 грн. 83 коп. з конфіскацією товару, вилученого згідно протоколу про порушення митних правил, накладено на ОСОБА_1 з дотриманням вимог закону та у межах санкції, передбаченої ст. 472 МК України.

При цьому, апеляційний суд відкидає доводи ОСОБА_1 про те, що вартість товару становить 315, 00 Польських злотих, тобто згідно курсу НБУ - 1941,24 грн., оскільки долучені до справи документи, а саме чек № 1/299/2019 від 26.10.2019 та фактура № 8 від 26.10.2019, видане ОСОБА_3 , виконані та видані незрозуміло ким, зазначені суми оплати різняться між собою, так як в чеку зазначена сума 315, 00 Польських злотих, а в фактурі - 350, 00 Польських злотих, та про наявність таких документів останній митному органу при перетині кордону не заявляв.

За таких обставин апеляційний суд приходить до переконання, що при розгляді справи відносно ОСОБА_1 суд першої інстанції в повній мірі дотримався вимог закону, а покликання в апеляційній скарзі апелянта на порушення вимог закону при розгляді справи судом першої інстанції, які могли вплинути на остаточне рішення по справі, свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи не знайшло.

На підставі викладеного апеляційний суд вважає, що суддею Галицького районного суду м. Львова в судовому засіданні вірно встановлені та правильно викладені в постанові фактичні обставини справи, а стягнення накладене в межах санкції ст. 472 МК України, а тому відмовляє правопорушнику ОСОБА_1 в задоволенні його апеляційної скарги.

При цьому, апеляційний суд вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження вищезгаданої постанови судді, оскільки такий пропущений з поважних причин.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 26 листопада 2019 року стосовно нього.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -залишити без задоволення, а постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 26 листопада 2019 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий : В. Михалюк