П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.03.2020 року місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Придачук О.А., за участі захисника ОСОБА_1 - адвоката Бобонич Н.В., представника управління Держпраці в Закарпатській області Гукс М.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 41 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № ЗК26/215/АВ/П/ПТ від 22.01.2020 встановлено, що ОСОБА_1 будучи фізичною особою - підприємцем не забезпечила виплату всіх належних при звільненні ОСОБА_2 сум в день звільнення. Так, на підставі наказу №21 від 20.08.2018 року ОСОБА_2 звільнена з посади продавця з 20.08.2019 за п. 4 ст. 40 КЗпП України (прогул на підставі актів про відсутність працівника на роботі від 12.08.2019 року, 14.08.2019 року та 16.08.2019 року). Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 , 20.08.2019 року при звільненні ОСОБА_2 був нараховаваний для виплати розрахунок на загальну суму 8467,48 грн., в тому числі: заробітна плата за 56 годин в сумі 1421,80 грн. та компенсація за невикористані 62 календарні дні щорічної відпустки в сумі 7045,68 грн., після всіх загальнообов`язкових відрахувань, сума до виплати на руки складає 5914,72 грн., які ОСОБА_2 не були виплачені в день звільнення. Таким чином, ОСОБА_1 порушено ч.1 ст.116 КЗпП України.

Окрім того, ФОП ОСОБА_1 не забезпечила ОСОБА_2 видачу трудової книжки в день звільнення, чим порушила вимоги ч.1 ст. 47 КЗпП України.

Дії ФОП ОСОБА_1 інспектором управлінням Держпраці в Закарпатській області кваліфіковано за ч.1 ст. 41 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Бобонич Н.В. під час судового засідання заперечувала вину її довірителя з підстав, наведених у письмовому поясненні від 27.02.2020 року та просила закрити провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ФОП ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП.

Представник Держпраці Гукс М.М. під час судового засідання протокол підтримала, просила притягнути ФОП ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідно санкції ч.1 ст. 41 КУпАП.

Допитана під час судового засідання в якості свідка бухгалтер ФОП ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , показала, що 20.08.2019 року ОСОБА_2 було звільнено з посади продавця за прогул і оскільки її не було на роботі ОСОБА_2 у телефонному режимі на її номер НОМЕР_1 було про це повідомлено того ж дня, також домовилися , що ОСОБА_2 прийде того ж дня , 20.08.2019 року о 17.00 год за повним розрахунком, на , що ОСОБА_2 погодилася та обіцяла прийти отримати розрахунок. Свідком було складено відомість нарахування всіх необхідних до виплати сум. Однак о 17.00 год. ОСОБА_2 не з"явилася і ОСОБА_1 о 17.10 год. передзвонила ОСОБА_2 та повідомила , що та не з"явилася за розрахунком , про , що було складено відповідний акт. Що стосується трудової книжки ОСОБА_2 то така дійсно зберігалася у сейфі , але зберігалася на прохання самої ОСОБА_2 . Також свідок додала , що ФОП ОСОБА_1 неоноразово надсилалися ОСОБА_2 листи про необхідність з"явитися.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового засідання, покази свідка, приходжу до наступного висновку.

З матеріалів справи та наданих на дослідження суду стороною захисту доказів встановлено наступні обставини.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно трудового договору від 02.02.2017 р. працювала фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на посаді продавця. На прохання ОСОБА_2 трудова книжка зберігалася у ФОП ОСОБА_1 .

Згідно пункту 2.21-1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 р. №58 трудові книжки працівників, які працюють на умовах трудового договору у фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності без створення юридичної особи з правом найму, та фізичних осіб, які використовують найману працю, пов`язану з наданням послуг (кухарі, няньки, водії тощо), зберігаються безпосередньо у працівників.

На переконання суду, вказане положення інструкції не містить заборони зберігати трудову книжку безпосередньо у роботодавця. Під час судового засідання встановлено, що трудова книжка ОСОБА_2 зберігалася у ФОП ОСОБА_1 у сейфі саме на прохання самої ОСОБА_2 , що підтверджено зокрема показами свідка ОСОБА_3 . При інспекційному відвідуванні ФОП ОСОБА_1 інспектором управлінням Держпраці в Закарпатській області дана обставина не досліджувалася.

12.08.2019, 14.08.2019 та 16.08.2019 ОСОБА_2 не з`явилася на робоче місце та була відсутня на роботі без поважних причин впродовж її робочого дня, про, що ФОП ОСОБА_1 та бухгалтером ОСОБА_3 складено акти про відсутність працівника на роботі від 12.08.2019 р., 14.08.2019 р. та 16.08.2019р., які підписані ФОП ОСОБА_1 , бухгалтером ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_6 , що стверджується долученими до матеріалів справи копіями відповідних актів.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Наказом №21 від 20.08.2019 р. ОСОБА_2 , ід. код НОМЕР_2 ФОП ОСОБА_1 звільнено з посади продавця з 20.08.2019 за прогул згідно п.4. ст. 40 КЗпП України, про що в день звільнення ОСОБА_2 повідомлено.

У відповідності до положень ст.ст. 47, 116 Кодексу законів про працю України при звільнені ОСОБА_2 20.08.2019 бухгалтером ФОП ОСОБА_1 було складено відомість нарахування та виплати заробітної плати за серпень та за невикористану відпустку від 20.08.2019, згідно якої ОСОБА_2 було проведено нарахування всіх сум, що належали їй для виплати на загальну суму 8467,48 грн.. Після всіх загальнообов`язкових відрахувань сума до виплати склала 5914,72 грн. 20.08.2019 ФОП ОСОБА_1 зроблено відповідний запис про звільнення у трудовій книжці ОСОБА_2 , що підтверджено копією відомості, платіжних доручень та трудової книжки.

В суді встановлено, що оскільки ОСОБА_2 не було на роботі ФОП ОСОБА_1 20.08.2019 р. о 17 год. 10 хв. телефонувала ОСОБА_2 на її номер НОМЕР_1 , у зв`язку з тим, що остання не з`явилася о 17.00 год. 20.08.2019 р. для отримання повного розрахунку і трудової книжки , як було попередньо домовлено у телефонній розмові між ОСОБА_2 та бухгалтером ОСОБА_3 , про що 20.08.2019 р. складено акт, який підписаний ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_7 . Зазначена обставина підтверджена показами свідка - бухгалтера ОСОБА_3 .

В подальшому, ФОП ОСОБА_1 надсилала на адресу ОСОБА_2 : АДРЕСА_2 листи за №1 від 19.09.2019 та за №2 від 10.10.2019 з проханням з`явитися за адресою: АДРЕСА_3, маг . Міні маркет ІНФОРМАЦІЯ_4 для з`ясування причин відсутності на роботі, що підтверджується копіями описів вкладення, накладними та квитанціями від 19.09.2019 р. та від 11.10.2019 р. Лист за №1 від 19.09.2019 р. ОСОБА_2 отримала ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 19.09.2019 (штриховий ідентифікатор 588).

Відповідно до ст.116 КЗпПУ при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_2 було відомо про її звільнення 20.08.2019 р., про це вона неодноразово повідомлялася ФОП ОСОБА_1 , так і її бухгалтером по телефону. На неодноразові дзвінки як у день звільнення - 20.08.2019 р., так і в подальшому на надіслані їй листи - до 23.01.2020 до ФОП ОСОБА_1 за отриманням всіх сум, що підлягають їй виплаті при звільненні та за отримання трудової книжки ОСОБА_2 не з`явилася. Ні усної, ні письмової вимоги про розрахунок, оскільки у день звільнення не працювала, з моменту звільнення - 20.08.2019 р. та по 23.01.2020 р. ОСОБА_2 у відповідності до ст. 116 Кодексу законів про працю України до ФОП ОСОБА_1 не надсилала, у телефонному режимі чи особисто до ФОП ОСОБА_1 чи її бухгалтера не зверталася. ФОП ОСОБА_1 в отриманням всіх сум, що підлягають їй виплаті при звільненні та за отримання трудової книжки ОСОБА_2 в період з 20.08.2019 р. по 23.01.2020 р. не відмовляла, а навпаки згідно чинного законодавства намагалася виплатити їй всі суми у день її звільнення. ОСОБА_2 не з`являлася на роботі з 12.08.2019 р., про що нею були складені акти про відсутність її на роботі. Так як ОСОБА_2 протягом певного часу не з`являлася на роботі, то була звільнена за прогул, згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України. З приводу того, що розрахунок з ОСОБА_2 в день звільнення не змогла провести фізична особа- підприємець ОСОБА_1 , у письмових поясненнях наданих суду, пояснила, що в телефонній розмові ОСОБА_2 повідомила бухгалтеру, що з`явиться 20.08.2019 року о 17.00 год., однак не з`явилася, про що нею був складений акт та потім їй стало відомо, що ОСОБА_2 поїхала працювати за кордон. При інспекційному відвідуванні ФОП ОСОБА_1 інспектором управління Держпраці в Закарпатській області дана обставина не досліджувалася.

Таким чином, судом встановлено, що невидача трудової книжки та невиплата всіх належних сум в день звільнення ОСОБА_2 не залежали від волевиявлення ФОП ОСОБА_1 , останньою були вчинені дії щодо звільнення ОСОБА_2 у відповідності до вимог чинного законодавства про працю.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Частина 1 ст. 9 КУпАП встановлює, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень КУпАП склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу в цілому.

Вина є одним із елементів суб`єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння чи бездіяльності.

Суб`єктивна сторона правопорушення за ч. 1 ст. 41 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. А тому, в даному випадку, протокол не може бути визнаний допустимим засобом доказування.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суддя вважає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надані на розгляд суду не доводять наявність складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 41 КУпАП, в діях ФОП ОСОБА_1 , а тому відповідно до п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі підлягає закриттю.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ст. 247 КУпАП, ст.ст. 283-285, 287-294 КпАП України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 41 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено на протязі десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О.А. Придачук