Справа № 177/1250/20
Провадження № 3/177/717/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 грудня 2020 року

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Березюк М. В.

розглянувши матеріали, які надійшли з Криворізького районного відділення поліції КВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення

не працюючий, проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч.3 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Криворізького районного суду Дніпропетровської області 25.11.2020, після дооформлення, надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 329890 від 17.09.2020 відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 130 КУпАП.

Як встановлено у судовому засіданні, 17.09.2020 о 16-50 год., ОСОБА_1 , будучи особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння в Криворізькому районі по автодорозі між с. Червоне та с. Гомельське, керував автомобілем марки ВАЗ н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження медичного огляду в присутності двох свідків відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про день, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення був повідомлений, в судове засідання не з`явився, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, будь яких клопотань суду не надав.

Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки зазначена поведінка ОСОБА_1 , на думку суду, направлена на затягування розгляду справи та нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Тим більше, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимогами ст. 280 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Так, судом встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за ч. 3 ст. 130 КУпАП підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 329890 від 17.09.2020 року складеного відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 130 КУпАП, уповноваженою особою у присутності свідків, який містить відмітку про відмову ОСОБА_1 від ознайомлення з протоколом ( а.с. 3);

- письмовими поясненнями понятих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 17.09.2020, викладених на окремих аркушах, які, кожен окремо пояснили, що були запрошені працівниками поліції в якості свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , підтвердили обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо відмови ОСОБА_1 в їх присутності від повного медобстеження для визначення стану сп`яніння, а також відмовився від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення. При складанні протоколу ОСОБА_1 було роз`яснено його права та доведена явка до суду (а.с.5,6)

- рапортом поліцейського інспектора Криворізького РВП Гапочка О.Г. відповідно до якого ОСОБА_1 двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння а саме 03.06.2020 та 21.10.2020 ( а.с.7);

- довідкою обліку адміністративного правопорушення, відповідно до яких постановами Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.06.2020 та 21.10.2020 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами( а.с.8);

Відповідно до п.п. 2, 4 Розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗЗ України 09.11.2015 року №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 3 Розділу 1 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови;виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з п. 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції (ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, про доведення поза розумним сумнівом, наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 3 КУпАП за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, вчиненої особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, його суспільну небезпечність, зокрема те, що таке порушення правил дорожнього руху створює потенційну небезпеку і загрозу як для здоров`ю та життю водія, так і інших учасників дорожнього руху. Також суд враховує дані про особу ОСОБА_1 , який від явки до суду ухилився, раніше притягувався до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачені ст. 130 КУпАП, що свідчить про явне зневажливе ставлення ОСОБА_1 до встановленого порядку керування транспортними засобами, систематичність вчинення вказаних правопорушень, при цьому, одне із вказаних порушень було поєднано з вчиненням дорожньо-транспортної пригоди. Обставин, які пом`якшують чи обтяжуючих відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Оцінюючи все вищевикладене, суд вважає за необхідне піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами, адже не дивлячись на те, що на момент оформлення протоколу такого права він був позбавлений в судовому порядку ( постанова Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.06.2020 року та постанова Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 21.10.2020), спеціальний дозвіл на право керування транспортними засобами отримував, що підтверджується вище вказаними постановами суду.

Відповідно до п. 28 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами законодавства у справах про злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суд не застосовує адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами у випадку, коли винна особа позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Однак, як визначено в п.18 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 24 жовтня 2003 року «Про призначення покарання» (яку суд застосовує за аналогією в силу наявної паралелі між адміністративними та кримінальними правопорушеннями в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху), позбавлення права керувати транспортними засобами може бути призначене судом незалежно від того, що особа вже позбавлена такого права в порядку адміністративного стягнення. Однак суд не вправі призначити це покарання особі, яка не має права керувати транспортними засобами.

Приймаючи рішення про застосування стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд вважає за необхідне відступити від висновку Пленуму ВСУ, викладеного в п.28 постанови № 14 від 23 грудня 2005 року, виходячи з того, що строк позбавлення ОСОБА_1 такого права згідно з попередніми постановами судів спливає раніше, тому не призначення йому такого виду стягнення при винесенні судом даної постанови не забезпечуватиме мети його застосування, визначеної ст.23 КУпАП та не матиме превентивне значення для попередження вчинення ним нових порушень.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 27, 30, 40-1, 130 ч. 3, 283, 284, 289 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим за ч. 3 ст. 130 КУпАП та накласти на нього стягнення за цим законом у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 ( чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення шляхом подання заяви про апеляційне оскарження через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 305 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя М.В.Березюк