Єдиний унікальний номер 233/1509/20
Номер провадження 33/804/210/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 року місто Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Круподеря Д.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03 квітня 2020 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівка, який займає посаду голови Новодонецької селищної ради Донецької області, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 19.03.2020 року о 07-20 год. ОСОБА_1 здійснював міське перевезення пасажирів на транспортному засобі РУТА держ. № НОМЕР_1 , з перевищенням встановленої кількості пасажирів 11 пасажирів, чим порушив вимоги абз. 3, п.п. 4 п. 2 постанови КМУ від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України корона вірусу COVID-19» (в ред.. від 17.03.2020 року), згідно з яким заборонено з 12 год. 00 хв. 18 березня 2020 року до 03 квітня 2020 року перевезення понад 10 пасажирів одночасно в одному транспортному засобі у міському електричному (трамвай, тролейбус) та автомобільному транспорті, що здійснює регулярні пасажирські перевезення на міських маршрутах у звичайному режимі руху, чим порушено правила щодо карантину людей, що є правопорушенням, передбаченим ст. 44-3 КУпАП.

Постановою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03 квітня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, стягнуто судові витрати.

Із вказаним рішенням не погодився ОСОБА_1 та оскаржив в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати та провадження закрити. На обґрунтування своїх вимог вказує, що суд безпідставно визнав винним в порушенні правил карантину саме його, а не одинадцятого пасажира. Не посилаючись при цьому на правову підставу, що вказує на вину саме водія транспортного засобу. Звертає увагу, що в диспозиції статті, яка йому інкримінується відсутнє визначення суб`єкта даного адміністративного правопорушення.

Стверджує, що ні працівники поліції, ні суд не з`ясували чи є він відповідальною особою і в якому законодавчому акті вказано, що саме водій має персональну відповідальність і чи входить до його обов`язків, як найманого працівника нести відповідальність за перевищення кількості пасажирів в автобусі. Транспортний засіб йому не належить, тому він як найманий працівник виконує обов`язки покладені на нього умовами трудового договору, за невиконання яких він несе відповідальність.

Крім того, суд першої інстанції при накладені стягнення не прийняв до уваги дані про особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши докази по справі, перевіривши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

За приписами ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційним судом встановлено, що 19.03.2020 року о 07-20 год. ОСОБА_1 здійснював міське перевезення пасажирів на транспортному засобі РУТА держ. № НОМЕР_1 , з перевищенням встановленої кількості пасажирів 11 пасажирів, чим порушив вимоги абз. 3 п. п.п. 4 п. 2 постанови КМУ від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України корона вірусу COVID-19» (в ред. від 17.03.2020 року).

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ГР № 399559 від 19.03.2020 року (а.с. 2); показаннями в судовому засіданні в суді першої інстанції письмовими поясненнями ОСОБА_1 , згідно яких останній не заперечив факт перевезення 11 пасажирів, тобто з перевищенням встановленої, в період дії карантину, кількості пасажирів, проте звернув увагу на зухвалі дії одинадцятого пасажира, та ігнорування вимоги покинути транспортний засіб.

Відповідно до абз. 3 п. п.п. 4 п. 2 постанови КМУ від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України корона вірусу COVID-19» (в ред.. від 17.03.2020 року) заборонено з 12 год. 00 хв. 18 березня 2020 р. до 3 квітня 2020 р. перевезення понад 10 пасажирів одночасно в автобусах, які виконують регулярні пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах в режимі маршрутного таксі.

Так, положеннями ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Отже, не дотримавшись передбачених заборон щодо перевезення пасажирів, ОСОБА_1 порушив встановлені постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 16 березня 2020 р. № 215 правила щодо карантину людей, тобто в його діях наявний склад адміністративного правопорушення.

Досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, ґрунтується на належних і допустимих доказах.

Твердження ОСОБА_1 про необхідність притягнення до адміністративної відповідальності особу, яка порушила дозволену кількість для перевезення пасажирів та не виконала вимог вийти з транспортного засобу, не ґрунтуються на діючому законодавстві, оскільки абз. 3, п.п. 4 п. 2 постанови КМУ від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України корона вірусу COVID-19» передбачена заборона саме за перевезення пасажирів, тобто особи, яка безпосередньо здійснює вказані дії, в даному випадку зазначеною особою є водій транспортного засобу ОСОБА_1 .

Разом з цим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд не в повній мірі дотримався вимог ст.ст. 23,33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, перевищення дозволеної кількості пасажирів лише на одну особу, зухвалу поведінку зазначеної особи, яку було попереджено про неможливість подальшого руху транспортного засобу у зв`язку із карантинними обмеженнями та провокування вказаною особою водія і пасажирів на виникнення конфлікту, а також враховуючи особу ОСОБА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, ступінь його вини, його вік, рід занять та майновий стан, визнання факту порушення умов карантину, що є обставиною, яка пом`якшує відповідальність, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, апеляційний суд приходить до висновку, що на підставі ст. 22 КУпАП ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

На думку суду апеляційної інстанції, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Враховуючи вищенаведене, оскаржувана постанова судді першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі за ст. 44-3 КУпАП стосовно ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 22, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03 квітня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП - скасувати.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від адміністративної відповідальності за 44-3 КпАП України за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення.

Оголосити ОСОБА_1 усне зауваження.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за 44-3 КУпАП закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя