Справа № 214/2234/20
3/214/1186/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 квітня 2020 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Євтушенка О.І., при секретарі судового засідання Єременко К.С., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , інспектора ДОП Саксаганського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області Рудь В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі матеріали, які надійшли від Саксаганського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), що народився в м. Кривому Розі, громадянина України, не працюючого, розлученого, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

27 лютого 2020 року о 07.30 год. ОСОБА_1 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно вчинив психологічне та фізичне насильство відносно своєї матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме ображав її нецензурною лайкою, застосовував фізичну силу, внаслідок чого завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілої.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнав, суду пояснив, що він проживає разом з матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , у кожного є своя кімната. Будь-якого насильства по відношенню до матері він не вчиняв. Так, не заперечував, що мали місце сварки, в ході яких він міг виразитись на її адресу нецензурно, але це було «слово за слово», оскільки вона до нього час від часу чіпляється. Як саме він чинить відносно матері насильство він не розуміє, вважає все це домислами матері, перебільшенням та проявом упередженого ставлення до нього. Кожен з них в квартирі живе своїм життям, зі свого боку він нічого не робить, чим би заважав жити матері в квартирі з ним. У власності вони мають ще одну квартиру, яку здають в оренду. Мати проти аби він там проживав, тому вони вимушені проживати разом. Офіційно він не працевлаштований, де-не-де підробляй, на даний час на сезонних роботах копає городи людям. Середній заробіток в місяць приблизно 3 000 грн. Не заперечував, що іноді вживає спиртні напої та приходить додому напідпитку. Продукти харчування він у неї не відбирає, оскільки зазвичай харчується не вдома. Підтвердив, що 28 вересня 2019 року постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, однак накладений на нього штраф він до сих пір не сплатив у зв`язку з нестачею коштів. Рішенням суду з нього присуджено стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , однак аліменти він сплачує частково. Участі в оплаті комунальних послуг за квартиру не приймає. Вважає, що мати нікого не любить, у тому числі його доньку ОСОБА_5 , через яку між ними також виникають сварки.

Кінцево ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення визнав частково, плутаючись при цьому в своїх поясненнях. При обранні виду і міри стягнення покладався на розсуд суду та думку матері ОСОБА_2 .

Присутня в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 , будучи допитаною в якості свідка, суду пояснила, що вона є рідною матір`ю ОСОБА_1 , вони разом проживають за адресою: АДРЕСА_1 , належить їй на праві приватної власності. У власності вона має ще одну квартиру, яку здає в оренду, оскільки отримує мізерну пенсію в 2000 грн., якої не вистачає на життя. Її син ОСОБА_2 веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, спілкується з бомжами, приходить додому брудний, розводить в квартирі антисанітарію, вимагає у неї гроші, які витрачає на спиртне. Зрідка він купує продукти харчування, участі в оплаті комунальних послуг за квартиру не приймає. ОСОБА_1 постійно знущається над нею, морально принижує, ображає, застосовує фізичне насилля, у зв`язку з чим з тілесними ушкодженнями її навіть забирали каретою швидкої медичної допомоги до лікарні. Вона багато разів зверталась до дільничного з приводу чинення її сином домашнього насильства, однак на зауваження він не реагує. Просить суд захистити її від сина, оскільки побоюється за своє життя. З приводу спричинення їй сином тілесних ушкоджень до поліції із заявою не зверталась, СМЕ не проходила. При обранні виду і міри стягнення покладалась на розсуд суду, однак щоб визначена судом міра могла захистити її та попередити вчинення сином домашнього насильства відносно неї у майбутньому.

Присутній в судовому засіданні ДОП Саксаганського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області Рудь В.В. суду пояснив, що за зверненнями ОСОБА_2 з приводу вчинення її сином ОСОБА_1 насильства в сім`ї він склав 2 протоколи, які перебувають на розгляді у суді. З ОСОБА_1 він неодноразово проводив роз`яснювальну бесіду, виносив тимчасовий припис не спілкуватись з потерпілою. ОСОБА_2 він роз`яснював, щоб вона зверталася до поліції та фіксувала факти нанесення їй сином тілесних ушкоджень.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , потерпілої ОСОБА_2 , дослідивши письмові матеріали справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, та інші документи.

Диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Аналізом вказаних матеріальних норм встановлено, що суб`єктом складу правопорушення за ст.173-2 КУпАП може бути виключно особа, яка є членом сім`ї потерпілого та чи перебувають кривдник і потерпіла особа в будь-яких стосунках між собою. Об`єктивна сторона правопорушення передбачає активну чи пасивну поведінку кривдника, спрямовану на спричинення шкоди потерпілій особі вчиненням насильства (економічного, фізичного, психологічного).

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №440473 від 18 березня 2020 року слідує, що 27 лютого 2020 року о 07.30 год. ОСОБА_1 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно вчинив насильство відносно своєї матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до рапорту інспектора ВП, 27 лютого 2020 року о 08.41 год. зі служби «102» надійшло повідомлення, що бригадою швидкої медичної допомоги №28 до лікарні доставлено потерпілу ОСОБА_2 , яку син ОСОБА_1 побив у квартирі 27 лютого 2020 року о 07.45-08.00 год. Попередній діагноз: забій грудної клітини, закритий перелом 4, 5, 6 ребер.

З відповідною заявою про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення насильства в сім`ї 27 лютого 2020 року звернулася до поліції ОСОБА_2 , що підтверджується протоколом прийняття заяви.

Факт спричинення ОСОБА_2 тілесних ушкоджень її сином 27 лютого 2020 року також підтверджується довідкою з лікарні, яка є свідченням вчинення ОСОБА_1 фізичного насильства в сім`ї та спростовує його пояснення в частині, що таких дій він не вчиняв та розцінює їх як обраний спосіб захисту та намір уникнути відповідальності.

В ході судового розгляду також встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є матір`ю та сином, проживають разом, тобто в контексті ч.1 ст.1, ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вони є суб`єктами, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству. Відтак відповідно до диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП ОСОБА_1 є суб`єктом даного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.29 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», кривдник, який порушив вимоги спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, несе відповідальність відповідно до закону.

Суд, виходячи з наведеного, з дотриманням ст.ст.245, 280 КУпАП всебічно, повно та об`єктивно з`ясував всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, дослідив письмові матеріали та дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, за ознаками вчинення домашнього насильства, а саме умисне вчинення діянь психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погроз, образ) та фізичного, внаслідок чого завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілого.

Обираючи вид і міру адміністративного стягнення, суд враховує особу ОСОБА_1 , який вину визнав частково, раніше притягувався до адміністративної відповідальності (постанова Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 серпня 2019 року за ч.1 ст.130 КУпАП, штраф в сумі 10 200 грн. не сплачено), правопорушення вчинив у стані алкогольного сп`яніння, офіційно не працевлаштований, стабільного джерела доходу не має, має на утриманні неповнолітню дитину, та з огляду на характер вчиненого ним порушення, ступінь завданої потерпілій шкоди, його відношення до вчиненого проступку та його наслідків, тому вважає за необхідне застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту, яке відповідно до вимог ст.23 КУпАП суд вважає справедливим, достатнім і необхідним для запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Приходячи до зазначених висновків, суд бере до уваги позицію ОСОБА_2 про необхідність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та фактичну відмову потерпілої у зверненні до правоохоронних органів із заявою в порядку приватного обвинувачення, визначеного кримінальним процесуальним законом.

Підстав, передбачених ч.3 ст.30-1 КУпАП, які б визначали неможливість застосування до ОСОБА_1 такого виду адміністративного стягнення, у тому числі з урахуванням його віку, в ході судового розгляду не встановлено.

Крім того, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, з метою припинення вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства в подальшому, яке носить систематичний характер, зміни його насильницької поведінки, формування нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках зі своїми рідними та близькими, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, в порядку ст.39-1 КУпАП суд вважає за необхідне одночасно вирішити питання про направлення ОСОБА_1 на проходження програми, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» із взяттям його на профілактичний облік та проведенням з ним профілактичної роботи в порядку, визначеному законом.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.23, 24, 32, 33-35, 39-1, 40-1, ч.1 ст.173-2, ст.ст.245, 268, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 3 (три) доби.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Строк відбування адміністративного арешту обчислювати з дня приведення постанови до виконання, а саме з моменту адміністративного затримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (із зарахуванням строку адміністративного затримання до строку адміністративного арешту).

Після відбуття адміністративного стягнення направити ОСОБА_3 на проходження програми, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» із взяттям його на профілактичний облік та проведенням з ним профілактичної роботи.

Копію постанови негайно направити Саксаганському ВП Криворізького ВП ГУ НП в Дніпропетровській області для виконання.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником, потерпілою протягом 10 днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко