КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/660/2020 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий в суді першої інстанції: Яровенко Н.О.
Головуючий в апеляційній інстанції: Маліновський О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Маліновський О.А., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

та його захисника - адвоката Кубова А.В.

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Кубова А.В. в інтересах ОСОБА_2 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 20 грудня 2019 року щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 20 грудня 2019 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнановинним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384 гривні 20 копійок.

Як зазначено у постанові, 24 жовтня 2019 року о 06:10 год. в м. Києві по проспекту Миру, 28, ОСОБА_2 керував транспортним засобом Форд д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей, що не реагують на світло, непридатна блідість обличчя, сповільненість мови. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків в кабінеті лікаря-нарколога, чим порушив п. 2.5 ПДР.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, адвокат Кубов А.В. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 20 грудня 2019 року, а провадження по справі відносно ОСОБА_2 закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що зазначена постанова, прийнята судом першої інстанції з порушеннями норм процесуального права, а тому є незаконною, необґрунтованою, а відтак підлягає скасуванню оскільки з наявних в матеріалах справи доказів, неможливо встановити порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.5 ПДР, оскільки матеріали складенні з явними порушеннями, що не було належним чином досліджено судом першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог адвокат Кубов А.В. зазначає, що з наявних в матеріалах справи доказів, неможливо встановити вину ОСОБА_2 у вчиненні ним правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки всупереч ст. 251, 252, 256 КУпАП, розділу 2 наказу № 2702/5 від 17.08.2018 «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення посадовими особами уповноважених органів з питань пробації», відповідно до якого протокол заповнено не розбірливим почерком. Крім того,як зазначає адвокат Кубов А.В. не було встановлено модель та номерний знак транспортного засобу, яким відповідно до протоколу керував ОСОБА_2 , а в графі додатків не вказано технічний носій інформації (відеозапис), який долучається.

Крім того, в апеляційній скарзі адвокат Кубов А.В. посилається на те,що працівник поліції в порушення Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом № 1026 від 18.12.2018 розпочав відео зйомку технічним засобом фіксації не з моменту зупинки транспортного засобу, а лише при проведенні освідування в медичній установі, а за результатами перегляду вказаного відео запису не можливо в точності встановити усі явища об`єктивної дійсності вчиненого правопорушення. На відеозаписі також не зафіксовані поняті, а документи які підтверджують їх особу не перевірялись, і працівниками поліції навіть не задавалось запитання щодо їх анкетних даних, а сам відеозапис здійснювався зі спини, що не дає змогу встановити підтвердження ними (понятими) озвучених працівником поліції дій.

Кубов А.В. в апеляційній скарзі звертає увагу на те що, в ході перегляду відеозапису можна встановити заангажованість медичного працівника, яка без відібрання біологічних зразків та без проведення огляду зробила висновок про наявність в сечі ОСОБА_2 залишків марихуани, про що заявила працівникам поліції та понятим. Таким чином,Кубов А.В. вважає, що лікар без наявних на те підстав визначила вину ОСОБА_2 чим порушила гарантований статтею 62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, а після складання протоколу в цій же медичній установі, «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія», ОСОБА_2 добровільно, в іншого медичного працівника пройшов обстеження та здав відповідні аналізи на вміст наркотичних речовин. Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість, ознак сп`яніння в ОСОБА_2 не виявлено.

Окрім того адвокат зауважує, що розглядаючи справу суд значно відступив від принципів повноти та об`єктивності судового розгляду ,оскільки ОСОБА_2 не було роз`яснено його права такі, як: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі , не було досліджено матеріали справи, не брались до уваги твердження сторони захисту, а постанова винесена лише на підставі відеозапису, який як зазначалось вище не містить інформації, яка підтверджує винуватість ОСОБА_2 .

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Кубова А.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, з наступних підстав.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

При розгляді справи судом першої інстанції у відповідності зі ст.245, 251, 252, 280 КУпАП були повно, всебічно та об`єктивно встановлені фактичні обставини та зібрані у справі докази в їх сукупності, дана їм належна оцінка, керуючись законом суд прийшов до законного та обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджено протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків та відеозаписом з нагрудної камери інспектора патрульної поліції, а також поясненнями ОСОБА_2 .

Доводи апеляційної скарги адвоката Кубова А.В. в інтересах ОСОБА_2 про необхідність скасування постанови суду першої інстанції та закриття справи на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП є безпідставними, не підтверджені належними доказами та спростовуються матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (а.с.2,3) та дослідженим при апеляційному розгляді справи відеозаписом з нагрудної камери інспектора патрульної поліції, з якого убачається, що ОСОБА_2 добровільно відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря нарколога в присутності двох свідків, даний факт підтвердив і сам ОСОБА_2 надавши пояснення у суді апеляційної інстанції.

Посилання захисника на висновок щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння, відповідно до якого вбачається, що лікарем КМНКЛ «Соціотерапія» 29.10.2019 року о 10 год. 00 хв. без участі поліцейського був проведений огляд ОСОБА_2 за результатами якого було встановлено, що такий не перебуває в стані сп`яніння, ані алкогольного ані наркотичного, є безпідставними, оскільки ОСОБА_2 притягається до адміністративної відповідальності не за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, а за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, яке є самостійним складом правопорушення,передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд на стан наркотичного, алкогольного чи іншого сп`яніння в закладі охорони здоров`я та складання висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського, а згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи проведений з порушеннями вимог цієї статті вважається недійсним.

За даних обставин,висновок КМНКЛ «Соціотерапія» від 29.10.2019 року про відсутність ознак сп`яніння у ОСОБА_2 є недійсним та не спростовує висновок суду першої інстанції про вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.26).

З відеозапису переглянутим з нагрудної камери поліцейського при апеляційному розгляді справи убачається, що ОСОБА_2 в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря нарколога без будь-якого примусу чи погроз зі сторони поліцейських, згідно пояснень наданих в судовому засіданні ОСОБА_2 при апеляційному розгляді, він відмовився від проходження огляду, оскільки «йому здалося, що висновок буде невірним», а тому доводи апеляційної скарги про незаконність дій поліцейських є безпідставними та не підтверджені належними доказами.

Зміст протоколу про вчинення ОСОБА_2 правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає вимогам ст. 256 КУпАП щодо особи, фактичних обставин справи, нормативного акту, що передбачає відповідальність, свідків, роз`яснення прав, пояснень особи та інших даних.

Крім того, згідно матеріалів справи ОСОБА_2 притягується до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.307 КК України, якою передбачена відповідальність за незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів (а.с.27),що було враховано судом першої інстанції при оцінці даних про особу правопорушника

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого. 1 ст. 130 КУпАП, так як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, дії наркотичних чи токсичних речовин є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України і утворює самостійний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд першої інстанції, врахувавши положення ст. 33, 34 КУпАП, наклав на ОСОБА_2 стягнення, що за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

За таких обставин постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування у справі апеляційним переглядом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Кубова А.В. в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 20 грудня 2019 року щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.А. Маліновський