КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М., за участю ОСОБА_1 , його захисника Харченка С.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Харченка С.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 23 грудня 2019 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 23 грудня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп. на користь держави.

Судом першої інстанції встановлено, що 07 жовтня 2019 року о 02 год. 00 хв. ОСОБА_1 , по пр-т Броварському, 53 у м. Києві керував автомобілем«Фольксваген»,д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою суду, захисник Харченко С.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 23 грудня 2019 року скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, обґрунтовуючи тим, що суд першої інстанції не забезпечив всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності; висновки суду не відповідають фактичними обставинами справи, зокрема працівники поліції змусили ОСОБА_1 відмовитися від огляду.

Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 23 грудня 2019 року, мотивуючи тим, що судове рішення приймалось у відсутність ОСОБА_1 , що позбавило його можливості реалізувати свої процесуальні права; копію оскаржуваної постанови він не отримував, а про рішення суду дізнався після повернення із-за кордону, на підтвердження чого надав копії авіаквитків.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити захиснику Харченко С.В. строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 23 грудня 2019 року як такий, що пропущений з поважних причин, оскільки у матеріалах справи відсутні дані, що спростовували би наведені апелянтом підстави.

Вислухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 , його захисника Харченка С.В., вивчивши адміністративні матеріали, дослідивши докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 266 КупАП передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Огляд на стан наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що його зупинили поліцейські, перевірили документи, він пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою тесту на «Драгер» з негативним результатом, після чого йому було запропоновано пройти тест на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у лікаря нарколога, однак він відмовився, оскільки напередодні вживав наркотичний засіб і був упевнений, що результат огляду буде позитивним, на його переконання, він не був у стані наркотичного сп`яніння і пояснив відмову тим, що поліцейські не роз`яснили йому процесуальні права та наслідки відмови, а також наполегливо вмовляли його відмовитись від проходження огляду у медичному закладі.

У судовому засіданні апеляційної інстанції захисник Харченко С.В. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, мотивуючи тим, що дії поліцейських незаконні та упереджені, ОСОБА_1 відмовився пройти огляд під тиском поліцейських, а відтак відсутній склад правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії БД за № 339069 від 07 жовтня 2019 року, о 02 год. 00 хв. по пр-т Броварському, 53 у м. Києві водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, блідість обличчя, тремтіння рук. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Із переглянутого у судовому засіданні відеозапису вбачається, що працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому Законом порядку та роз`яснили його права, а також юридичні наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Обставини, зафіксовані на відео, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про те, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився у встановленому Законом порядку пройти перевірку для визначення стану сп`яніння.

Досліджені апеляційним судом докази: дані протоколу про адміністративне правопорушення серії БД за № 339069 від 07 жовтня 2019 року, відомості, що містяться у письмових поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , дані відеозапису з нагрудної камери працівника поліції є належними доказами у розумінні ст. 252 КУпАП та у своїй сукупності доводять винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Отже, суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП, повно, всебічно та об`єктивно дослідив всі обставини справи в їх сукупності, дав оцінку кожному доказу із наведенням відповідних мотивів та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, належним чином вмотивувавши своє рішення.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не роз`яснено його процесуальні права, юридичні наслідки відмови від проходження огляду у передбаченому законом порядку та про вплив з боку поліцейських на прийняття ОСОБА_1 рішення щодо відмови, - спростовуються даними відеозапису з якого убачається, що ОСОБА_1 особисто повідомив поліцейським, що напередодні вживав наркотичні засоби і результат огляду буде позитивним, і свідомо без будь-якого тиску і вмовлянь самостійно відмовився від огляду у медичному закладі саме з цих підстав.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. А тому, враховуючи те, що встановлення ознак сп`яніння віднесено до повноважень працівників поліції, доводи апелянта у цій частині є безпідставними.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не перебував у стані наркотичного сп`яніння, не спростовують факту відмови від проходження огляду у встановленому Законом порядку, що ч. 1 ст. 130 КУпАП визначений як самостійний склад правопорушення, за що і складено на нього протокол про адміністративне правопорушення.

В рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка полодіє чи керує автомобілем, підлягає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Обґрунтованих доводів, які стали би безумовними підставами для закриття провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення у межах апеляційної скарги не встановлено такихпорушень, що унеможливили би прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання захисника Харченка С.В.задовольнити.

Поновити Харченку Сергію Вікторовичу строк на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровськогорайонного суду м. Києва від 23 грудня2019року.

Постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 23 грудня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційногосуду О.М. Сітайло

Справа № 33/824/894/2020 Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий суддя у 1-й інстанції: Мельниченко Л.А.

Суддя в апеляційній інстанції: Сітайло О.М.