Справа № 488/3543/20
Провадження № 3/488/1787/20
П О С Т А Н О В А

17.12.2020 року м.Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Торжинська Т.В., вивчивши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення

ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

27 жовтня 2020 року до Корабельного районного суду м.Миколаєва за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

За даними протоколу про адміністративне правопорушення АА №084155, 20 жовтня 2020 року близько 12 години 20 хвилин за адресою м.Миколаїв, Корабельний район, вул.Океанівська, 41, громадянин ОСОБА_1 знаходився в приміщенні супермаркету ЕКО без вдягнутих засобів індивідуального захисту, чим порушив п.п.10.1 постанови КМУ від 22.07.2020 року №641.

Дані дії ОСОБА_1 кваліфіковано органом поліції за ст.44-3 КУпАП у редакції, яка діяла станом на час складання вище вказаного протоколу.

23.11.2020 року матеріали справи повернуто до УПП в Миколаївській області для кваліфікації дій ОСОБА_1 з урахуванням змін, що внесені до ст.ст.44-3, 221, 222 КУпАП та з урахуванням положень ч.2 ст.8 КУпАП.

Натомість, 16.12.2020 року справа повернута до суду для розгляду без визначення повної кваліфікації дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності (без зазначення частин) з урахуванням наведених змін, з листом про розгляд справи з урахуванням положень ч.1 ст.8 КУпАП, тобто на підставі Закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення (тобто станом на 20.10.2020 р.).

Суд зауважує, що вказана стаття (ст.8 КУпАП), зокрема частина друга, передбачає умови, за яких Закони мають зворотню дію у часі, зокрема Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів.

Аналогічна норма закріплена і ст.58 Конституції України, та яка передбачає зворотню дію у часі Закону, що пом`якшує або скасовує відповідальність.

Оскільки Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню короновірусної хвороби (COVID-19) №1000-ІХ від 06.11.2020 року, що набрав чинності 21.11.2020 р., передбачає значне м`якшення покарання за діяння, що становлять склад правопорушення за частиною другою ст.44-3 КУпАП, то положення ст.44-3 КУпАП підпадає під вимоги частини 2 ст.8 КУпАП та ст.58 Конституції України щодо зворотньої дії у часі та вимагає відповідної кваліфікації дій особи, з урахуванням внесених змін. Зауважую, що до вище вказаних змін, ст.44-3 КУпАП не мала частин, а тому вимоги ч.2 ст.8 КУпАП мають застосовуватися до ст.44-3 КУпАП вцілому.

Більш того, відповідно до ч.3 ст.8 КУпАП, провадження (тобто процесуальні норми) в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Станом на 21.11.2020 року справа не була розглянута з об`єктивних причин, а з 21.11.2020 року, з урахуванням внесених змін до ст.ст.221, 222 КУпАП, провадження за ч.2 ст.44-3 КУпАП підсудне органам національної поліції.

Застосування матеріальної норми (до якої належить ст.44-3 КУпАП) наведене вище, зокрема регулюється положеннями ч.1 та ч.2 ст. 8 КУпАП.

За вказаного, з урахуванням вище наведених аргументів, до визначення кваліфікації дій ОСОБА_1 за відповідною частиною ст.44-3 КУпАП, суд позбавлений можливості прийняти справу до провадження, в тому числі з урахуванням нині діючих положень ст.ст.221, 222 КУпАП (визначення підсудності).

При цьому, зауважую, що відповідно до чинного законодавства України протокол про адміністративне правопорушення (ст. 256) є офіційним документом і основним джерелом доказів у справі, оскільки саме він має містити повні та точні відомості про вчинення правопорушення, його кваліфікацію, дані про потерпілих, свідків, якщо вони є. Саме протокол про адміністративне правопорушення є документом, в якому формулюється суть правопорушення.

Тобто, суд не має права самостійно визначати кваліфікацію дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на стадії розгляду, адже у такому разі перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Керуючись ст.ст.221, 222, 256, 278 КУпАП, ЗУ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню короновірусної хвороби (COVID-19) №1000-ІХ від 06.11.2020 року

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , що надійшли до суду за ст. 44-3 КУпАП, повернути до Управління патрульної поліції в Миколаївській області для кваліфікації дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності з урахуванням змін, внесених до ст. 44-3 КУпАП відповідно до ЗУ №1000-ІХ від 06.11.2020 року та вирішення питання щодо органу, повноважного здійснювати розгляд даної справи з урахуванням визначеної уповноваженою посадовою особою на складання протоколу кваліфікації дій ОСОБА_1 та з урахуванням змін, внесених до ст.ст.221, 222 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В. Торжинська