Справа № 214/8585/19
3/214/124/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 січня 2020 року, суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко А.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Полку патрульної поліції в м. Кривому Розі управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

18.11.2019 року до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 342621 від 10.11.2019 року відносно ОСОБА_1 про притягнення його до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відповідно до вищевказаного протоколу, 10.11.2019 року о 04-13 годині в Дніпропетровській області, м. Кривому Розі, Центрально-Міському районі, біля буд.2а, біля ОСОБА_1 керував транспортним засобом Део д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальці рук. На законну вимогу пройти огляд для встановлення стану сп`яніння у встановленому законом порядку на місці затримання за допомогою газоаналізатора Драгер та в медичному закладі в лікаря-нарколога відмовився в присутності двох свідків. Зафіксовано на службовий відео реєстратор. Бодікамера АЕ 00036, 00254.

ОСОБА_1 ., в судовому засіданні вину не визнав та пояснив наступне. 10.11.2019 року о 04.13 год. він їхав у якості пасажира в належному йому автомобілі Део. За кермом автомобіля була ОСОБА_2 . З вул. Старовокзальної до буд. №2 по пр АДРЕСА_2 Миру вони зупинилися на парковці. В цей момент під`їхали патрульні. Він за кермом не був. Патрульні звернулися до нього і наполягали на тому, що саме він був за кермом автомобіля та запросили пройти огляд на стан сп`яніння. В автомобілі, крім нього та ОСОБА_3 , були ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Він відмовився проходити огляд на стан сп`яніння, оскільки не був водієм і вважав дії поліцейських незаконними.

Допитана у якості свідка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 в суді пояснила наступне., З 9 на 10 листопада 2019 року, біля 03.00 год. ранку, їй зателефонував ОСОБА_1 та попросив сісти за кермо його автомобіля, котрий стоїть біля кафе «Забой». Вона викликала таксі та приїхала до кафе «Забой», сіла за кермо автомобіля Део, а поряд сів ОСОБА_1 . На задньому сидінні сиділи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Коли вони приїхали на проспект Миру та припаркувалися до них під`їхав патрульний автомобіль. Патрульні поліцейські підійшли та чомусь почали розмовляти з ОСОБА_6 , попросили його сісти в патрульний автомобіль. Вона вийшла з автомобілю та питала чому вони забирають саме ОСОБА_6 , оскільки за кермом була вона. Їм не пояснили патрульні ні причини зупинки, не роз`яснили прав, а посадили ОСОБА_1 до патрульного автомобіля та поїхали.

В судовому засіданні, допитаний у якості свідка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає за адресою АДРЕСА_4 пояснив таке. В листопаді 2019 року вони з ОСОБА_7 відпочивали в кафе «Забой». ОСОБА_6 викликав свою знайому ОСОБА_8 для того, щоб вона сіла за кермо його автомобіля ОСОБА_9 . Приїхала Мар`яна, сіла за кермо автомобіля, а ОСОБА_10 сів на переднє пасажирське сидіння. На задньому сидінні сидів він та ОСОБА_5 . Коли вони приїхали за адресою пр..Миру, 2 та зупинилися, під`їхав патрульний автомобіль. На вимогу поліцейських ОСОБА_11 вийшла з автомобіля, він з ОСОБА_7 пішли за нею слідом. Потім патрульні забрали ОСОБА_1 до себе в автомобіль та поїхали. При цьому, ОСОБА_6 пояснював їм, що не він був за кермом автомобіля.

Допитана у якості свідка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає за адресою АДРЕСА_5 надала наступні пояснення. З 9 на 10 листопада вони з ОСОБА_7 та ОСОБА_12 відпочивали кафе Забой. Потім ОСОБА_6 зателефонував своїй знайомій ОСОБА_13 , щоб та приїхала та сіла за кермо його автомобіля. Маряна сіла за кермо автомобіля Ланос, а ОСОБА_14 сів на переднє пасажирське сидіння. Позаду сіла вона з ОСОБА_12 . Вони приїхали на пр. Миру, зупинилися та до них під`їхав патрульний автомобіль. Поліцейські запросили ОСОБА_1 до них в автомобіль. Мар`яна запитувала чому вони забирають ОСОБА_6 , оскільки вона була за кермом автомобіля. Патрульні забрали ОСОБА_1 та поїхали. ОСОБА_6 пояснював, що не був за кермом автомобіля. Патрульні не роз`яснювали їм прав та причину зупинки.

Захисник Гриша С.М. в судовому засіданні надав заперечення на протокол про адміністративне правопорушення в яких просив провадження по справі закрити, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. В обґрунтування заперечень захисник зазначив, що зі змісту відеозапису з боді-камери працівників поліції не вбачається факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що керувала автомобілем його знайома ОСОБА_13 , а він знаходився на передньому пасажирському сидінні. Ні йому, ні водію автомобіля Мар`яні не роз`яснювались їх права. Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 підтвердили покази ОСОБА_1 в судовому засіданні. свідок ОСОБА_2 в суді пояснила, що того дня саме вона керувала транспортним засобом. Таким чином, матеріалами справи не підтверджено факту керування ОСОБА_15 транспортним засобом, що унеможливлює йго притягнення до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника Гришу С.М., свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , дослідивши письмові матеріали справи, вважаю, що провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до п. 2.5. Правил Дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейськими у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди його результатами огляду проводиться в закладах охорони здоров`я.

З досліджених матеріалів справи, в тому числі із переглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудних камер працівників поліції слідує, що водій ОСОБА_1 в присутності свідків відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому Законом порядку. При цьому, відеозапис не містить кадрів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції під час керування ним транспортним засобом. Більше того, з дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що після зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 знаходився на передньому пасажирському сидінні. Інших даних, в тому числі пояснень свідків, які б підтверджували, що ОСОБА_1 керував автомобілем до приїзду працівників поліції, в справі не має.

Слід також зазначити про те, що допитана у якості свідка ОСОБА_2 пояснила, що саме вона перебувала за кермом транспортного засобу Деу Ланос в момент його зупинки 10.11.2019 року. Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснили, що були пасажирами автомобілю Деу Ланос, яким керувала саме ОСОБА_2 , а ОСОБА_1 в цей час знаходився на передньому пасажирському сидінні.

У зв`язку з викладеним слід зазначити, що відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Для притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно встановити або: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, вважають закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись, на що звертав свою увагу Пленум Верховного Суду України в п. 27 Постанови від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Склад адміністративного правопорушення передбачає наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак. Відсутність хоча б однієї ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому. Оскільки, з відеозапису долученого до матеріалів справи, не встановлено, що особа яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 взагалі керував автомобілем, таким чином унеможливлюється притягнення останнього до відповідальності за фактом відмови, особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, викладена в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 342621 від 10.11.2019 року оцінка правопорушення не відповідає дійсним обставинам справи, що встановлені в судовому засіданні та підтверджені матеріалами справи.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутні об`єктивні ознаки за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім цього, відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , останні були присутні лише при оформленні адміністративного протоколу, та в їх присутності водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Відомостей про те, що зазначені свідки бачили як ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, матеріали справи не містять, у зв`язку з чим, суд не може визнати вказані пояснення свідків як належними та допустимими доказами.

Згідно особливостей оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, що передбачені в п.6 Розділу IX «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015р. №1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Суд звертає увагу і на те, що зазначені пояснення свідків також не містять даних щодо часу надання ними пояснень. Крім того, пояснення свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 відібрані з грубим порушенням КУпАП, оскільки не містять відомостей за якими документами встановлено їх особу.

При цьому, зазначені свідки за викликом суду в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, причини неявки суду невідомі.

Таким чином, суд не може визнати вказані пояснення свідків належними та допустимими доказами по справі.

Наведені факти свідчать про неналежність доказів у справі, які не тільки не підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в рамках даної справи, зокрема стосовно обставин вчинення особою діяння, що ставиться їй у провину, але і оформлені у такий спосіб, який викликає сумніви щодо об`єктивності і повноти дій уповноваженої посадової особи під час складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, які могли нести формальний характер з метою притягнення водія до адміністративної відповідальності.

Крім того, в матеріалах справи, окрім рапорту, відсутні дані щодо обставин, через які був зупинений автомобіль Део р.н. НОМЕР_2 , тобто справа не містить відомостей щодо причини зупинки водія, що передбачені ст. 35 Закону України «Про національну поліцію». Тому існують сумніви в упередженості дій співробітників поліції, якими в повній мірі не було виконано вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, чим порушено порядок огляду водіїв на стан сп`яніння.

Враховуючи положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України»(рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії»(рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії»(заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

При цьому суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція).

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку про відсутність поставленого у вину працівником патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі не містять всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити відповідно до вимог п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 33-35, ч.1 ст. 130, п. 7 ч. 1 ст. 247, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга, подання прокурора подаються до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя А.В. Ткаченко