Справа №: 343/1738/20
Провадження №: 3/0343/534/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2020 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

судді Монташевич С.М.,

з участю: секретарів судового засідання - Шикор Г.В., Семків В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від Долинського відділення поліції Калуського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області щодо притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , посвідчення водія серія НОМЕР_2 , видане 04.08.2016 центром №2641, українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, з вищою освітою, неодруженого, який 20.09.2020 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника - адвоката Андрійовича Я.Ф.,

В С Т А Н О В И В:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи:

28 вересня 2020 року до Долинського районного суду Івано-Франківської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 500016 від 20.09.2020 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, складений відносно ОСОБА_1 , в якому зазначено, що останній 20 вересня 2020 року о 22.10 год в м. Долина по вул. Чорновола керував транспортним засобом OPEL VECTRA-B- н.з. НОМЕР_3 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а. Правил дорожнього руху. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» 6810 в присутності двох свідків. Проба позитивна 1,82 проміле.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення:

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні поставленого йому в провину адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 20 вересня 2020 року ввечері він з ОСОБА_2 поїхали на озеро по воду, після чого заїхали в магазин. Коли виїхали від магазину, відразу за ними поїхали поліцейські та почали їх підрізати. Вони зупинились біля природничого-математичного ліцею по вул. Чорновола в м.Долина, після чого поліцейські відразу запропонували йому дихати в "Драгер". Великий сумнів в нього викликало те, що один раз поліцейські показали "Драгер 6810", інший - "Драгер 6820", тому він відмовився проходити огляд на місці, однак не заперечував проти огляду в медичному закладі. Тоді поліцейські сказали: "Не хочеш по нормальному, то зроблять як треба". Від ліцею вони поїхали до торгового центру "Кошик", що по пр. Незалежності, де вже появилися свідки і вони фактично змусили його дихати, після чого сказали йти додому, що його викличуть в суд. Протокол на місці не складали, при ньому ніяких документів не заповняли, нічого підписувати не пропонували, як і не повезли в лікарню та не давали направлення туди. Свідками були таксисти, яких привели поліцейські, що викликає сумнів у їх неупередженості. Вони були біля них 5-6 хвилин, при ньому вони нічого не підписували, а з поліцейськими відійшли в бік, щось переговорили і пішли. Протокол йому вручили на наступний день у поліції, тоді видали тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом і повернули автомобіль. Того дня він не вживав спиртні напитки. 16.12.2020 від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій він просить слухання справи про притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП завершувати без його участі та без участі його захисника, який зайнятий у розгляді іншої справи, взяти до уваги надані ним в судовому засіданні пояснення, в яких він свою вину не визнав, а також дебати, викладені адвокатом письмово, та врахувати, що свідки, зазначені в протоколі, в судове засідання не з`явилися.

Від захисника ОСОБА_1 - адвоката Андрійовича Я.Ф. надійшло клопотання, в якому він просить провадження по справі закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення з огляду на таке. Обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортним засобом в стані сп`яніння або відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. Як вбачається з адміністративного протоколу, що розглядається, та інших матеріалів справи, ОСОБА_1 у вину ставиться керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. За змістом нормативних документів, які регулюють підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. При цьому, поліцейський на місці зупинки транспортного засобу проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Аналіз зібраних у справі доказів дає підстави стверджувати те, що поліцейські при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, зазначених вимог закону у повній мірі не дотримались, зокрема:

- одним із основних доказів, що містяться у матеріалах справи, є тест, зроблений за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810», АRВЕ-0058, результат якого - 1,82 %. Однак із таким висновком погодитись безспірно і вважати його як належний і допустимий доказ не можливо, оскільки відповідно до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення Газоаналізатор «Drager Alcotest 6810» не містить оцінки відповідності та державної реєстрації. Відповідно до наказу МОЗ України від 10.02.2010 № 95, строк дії свідоцтва приладу «Drager Alcotest 6810» про державну реєстрацію №7261/2007 від 10.02.2010 вичерпаний 10.02.2015. Також не зрозуміло, яким саме приладом обстежувався ОСОБА_1 : з документів, що містяться у матеріалах справи, вбачається, що тест зроблений газоаналізатором «Drager Alcotest 6810», а на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського (фрагмент № 1, час 07.34.48) однозначно чути про те, що поліцейський оголошує, що тест проводитиметься газоаналізатором «Drager Alcotest 6820». Із урахуванням викладеного, огляд ОСОБА_1 за допомогою технічного приладу марки «Drager Alcotest 6810» проведений із порушенням вимог Інструкції та положень ст. 266 КУІІАП, у зв`язку з чим його результати не можуть бути беззаперечним доказом вини водія у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП;

- почувши оголошення поліцейського, що тест проводитиметься газоаналізатором «Drager Alcotest 6820», а фактично було надано газоаналізатор «Drager Alcotest 6810», і знаючи, що саме цей прилад не містить оцінки відповідності та державної реєстрації, ОСОБА_1 вимагав, щоб його везли на експертизу у лікарню, але поліцейські цього не зробили. Щоб не було доказів того, що ОСОБА_1 просив пройти медогляд на стан сп`яніння у медичному закладі, поліцейські навмисне не зробили суцільної зйомки, але змонтували її і вибрали тільки три вигідні їм фрагменти, які записали на диск, який долучили до справи;

- з приводу відеофіксацїї, як доказу, зазначив, що портативний відеореєстратор - це пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського. Включення портативного відеореестратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб. З долучених до матеріалів справи відеофрагментів вбачається, що поліцейський грубо порушив вказані вимоги, а отже, ці відеофрагменти, як докази, є неналежними і недопустимими;

- протокол також складено з порушенням чинного законодавства, зокрема, ст. 256 КУпАП. Протокол підписаний двома свідками, які фактично не були присутні під час складання протоколу. Протокол містить графу про дату і час розгляду справи, але в ній тільки зазначено суд м. Долина, а всі решту реквізити цієї графи порожні. Зазначено, що ОСОБА_1 від дачі пояснення і підпису протоколу відмовився в присутності свідків, але не зазначено, яких саме свідків, і ці свідки факт відмови останнього від дачі пояснень та від підписання протоколу не засвідчили своїми підписами, а тільки засвідчили підписами факт порушення;

- письмові пояснення свідків складені у вигляді рукописної інформації про свідків та про особу щодо якої складався протокол про адміністративне правопорушення та місця проведення певних дій. Інші обставини завчасно були надруковані на відповідному бланку. Ці пояснення самі по собі не можуть бути використані в якості доведення вини ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння з огляду на таке. В наперед заготовлених бланках пояснень є строка, в якій зазначено, що «в моїй присутності вказаний водій погодився (відмовився) у встановленому законом порядку пройти перевірку для визначення стану сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу (і дописано ручкою Драгер) та погодився (відмовився) проїхати в медичний заклад...». Але у жодному з пояснень не зроблено відмітки, чи водій погодився, чи відмовився пройти перевірку для визначення стану сп`яніння, як і не зроблено відмітки, чи водій погодився проїхати в медичний заклад. Отже, такі пояснення свідків не свідчать ні про що, а відповідно не є належними і допустимими доказами, наданими на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення;

- рапорт поліцейського не може бути доказом, оскільки він є зацікавленою особою;

- з приводу направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, то це направлення також не є доказом вини ОСОБА_1 , так як останній просив доставити його для обстеження на предмет алкогольного сп`яніння у районну лікарню, але працівники поліції відмовилися це зробити. Це підтверджується самим направленням, в останньому абзаці якого після друкованих слів «Особу на огляд у заклад охорони здоров`я доставив», а далі на рисочці ручкою дописано «не доставлявся». І взагалі, такого направлення поліцейський ОСОБА_3 не давав. На цьому направленні поліцейський чомусь свідків дописати забув. Отже, це направлення не є належним і допустимим доказом вини ОСОБА_1 . Навпаки, воно однозначно підтверджує, що ОСОБА_1 до медзакладу на медобстеження поліцейські не доставляли.

Наведене у своїй сукупності дає підстави стверджувати те, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не доведена, і сумніви, які виникають у ході розгляду цієї справи, слід тлумачити на його користь. Крім цього, враховуючи, що з 01 липня 2020 року скасована адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, провадження відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показала, що вони з ОСОБА_1 цілий день були дома. Ввечері поїхали по воду і в магазин. Коли під`їхали до будинку, їх зупинили працівники поліції та хотіли перевірити на визначення стану алкогольного сп`яніння. Її співжитель ОСОБА_1 погодився пройти огляд, але тільки у лікарні. Неодноразово наголошував на цьому, але поліцейські сказали дути на місці. Потім його забрали у машину, а їй сказали йти додому. Причину зупинки їм не пояснили. Зупинили їх біля ліцею по вул. Чорновола, але своїм службовим автомобілем повезли ОСОБА_1 до торгового центру "Кошик", де проводили огляд з участю зацікавлених свідків. Вона при огляді не була, так як він на місці не проводився, а тому вона з дитиною пішла додому. На той час вона не знала, куди повезли ОСОБА_1 . Він вже їй розповів про все дома. Через декілька днів їм у поліції вручили протокол та повернули автомобіль.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання для дачі показів не з`явилися, хоча судом вживалися заходи для їх виклику шляхом направлення їм судових повісток за адресами, вказаними ними у письмових поясненнях (а.с. 44, 45).

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні письмові докази та відеозаписи:

на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення в судове засідання надано такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 500016 від 20.09.2020, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, вчиненого ним. Водій від пояснень та підпису відмовився згідно з ст. 63 Конституції України в присутності свідків. У нього тимчасово вилучене посвідчення водія НОМЕР_2 ,на підтвердження чого складено також акт від 20.09.2020 про вилучення посвідчення водія та йому видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом НОМЕР_4 (а.с.1, 4);

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, почервоніння очей, за допомого приладу Драгер 6810, у присутності двох свідків: ОСОБА_5 ТА ОСОБА_6 . Результат огляду на стан сп`яніння позитивний. Підписувати акт та погоджуватися з результатом ОСОБА_1 відмовився (а.с.3);

- дані приладу "Драгер" alkotest 6810, відповідно до якого тест на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проведено о 22.31 год 20.09.2020. Результат тесту №8836 1,82 проміле (а.с.2);

- свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/5616, яке чинне до 02.10.2020, свідчить, що газоаналізатор Alcotest 6810 відповідає вимогам Методики повірки МПУ 066/05-2013 (а.с.14);

- письмові пояснення від 20.09.2020 ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , які вказали, що їх було запрошено в якості свідків для складання протоколу за ст. 130 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 . В їхній присутності вказаний водій погодився (відмовився) у встановленому законом порядку пройти перевірку для визначення стану сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу "Драгер" 6810, результат якого показав 1,82 проміле, та погодився (відмовився) проїхати в медичний заклад Долинську ЦРЛ, що засвідчили своїми підписами (а.с.5,6);

- направлення, складене о 22.33 год 20.09.2020 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в Долинську ЦРЛ у зв`язку з виявленими поліцейським ознаками сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рото, тремтіння пальців рук, відповідно до якого огляд проводився за допомогою приладу Драгер 6810 по місцю зупинки, результат огляду позитивний, особу на огляд в заклад охорони здоров`я не доставляли (а.с.7);

- відеозапис на оптичному диску CD-R VIDEX 700MB/80МІN 52х (а.с.15), переглянутим в судовому засіданні за участю ОСОБА_1 та його захисника, який містить три файли відеозапису: на першому файлі - дата 13.01.2008, час 07.33 год - в автомобілі на задньому сидінні сидить ОСОБА_1 . Встановлюють його особу та місце проживання. Працівники поліції роз`яснюють свідкам, що зупинили водія біля пивоварні, є підстави вважати, що він в стані алкогольного сп`яніння. Дають йому запечатану трубку. Роблять контрольні заміри, чи немає алкоголю в трубці. Продуває. Результат готовий. Номер тесту на екрані. Результат 1,82 проміле; на другому файлі - пропонують дати пояснення у протоколі, на що він зазначає, що за кермом сиділа жінка, а не він. Підписувати та давати письмові пояснення відмовляється, даних про погодження з результатом тесту немає; на третьому файлі - запис з автомобіля - наздоганяють автомобіль Opel, притискають. За кермом сидить ОСОБА_3 , особа жіночої статі сидить збоку, ще є пасажир ззаду. Поліцейські з`ясовують чому не зупинився. ОСОБА_1 пред`являє посвідчення водія, повідомляє свою адресу.

В свою чергу особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, в спростування своєї вини надала особисті пояснення, клопотала про допит свідків, показання одного з яких описані вище.

ІV. Оцінка суду:

оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд враховує таке.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував, що визначення суті правопорушення та його ідентифікація як кримінального правопорушення здійснюється не тільки з врахуванням того, що таке правопорушення відноситься до кримінального права у правовій системі держави, а і з врахуванням правової природи порушення , його характеру і ступеню суворості покарання, яке може понести правопорушник (справа "Озтюрк проти Німеччини","Кемпбелл і Фелл проти Сполученого Королівства").

При цьому, Європейський суд зазначав про те, що санкція у виді позбавлення прав на управління транспортним засобом розглядається як кримінально-правова санкція, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності».

Таким чином, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи практику Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" повинні застосовуватись судами, як джерело права, приймаючи до уваги правову природу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його характер і ступінь суворості передбачених стягнень, необхідно прийти до висновку, що особа, яка обвинувачується у вчиненні вищевказаного правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до статей 251, 254 КУпАП, обов`язок надання доказів покладено на осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

КУпАП визначає форму і основні елементи змісту протоколу про адміністративне правопорушення і рішення (постанови), що приймається в конкретній справі.

У них, зокрема, мають бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення і правильності його юридичної кваліфікації.

Предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, та які визначають його суть.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно та всебічно з`ясувати усі обставини справи, зокрема, чи мало місце адміністративне правопорушення, чи вина особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного її вирішення. При цьому, встановити істину по справі необхідно з аналізу наявних доказів, які, відповідно до чинного законодавства, представляють собою будь-які фактичні дані, які підтверджують або спростовують ті чи інші обставини і мають суттєве значення для вирішення справи по суті.

Отже, повертаючись до обставин даної справи, суд звертає увагу на те, що ч. 1 ст. 130 КУпАП, в тому числі, передбачає відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що в даному випадку ставиться в провину ОСОБА_1 .

Так, в цій ситуації ОСОБА_1 повністю заперечив вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, надав пояснення, в яких, зокрема, стверджував, що в стані алкогольного сп`яніння автомобілем він не керував, його огляд проведено з суттєвими порушеннями, що відповідно до статті 251 КУпАП може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення.

З іншої сторони, надаючи оцінку протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 500016 від 20.09.2020, відеозапису і письмовим поясненням свідків, які додані до протоколу, та поясненням свідка, допитаного в судовому засіданні, суд звертає увагу на таке.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

Крім цього, постановою Кабінетом Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 затверджено Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

Таким чином законодавство чітко регламентує огляд водія на визначення стану сп`яніння, дотримання визначеної процедури та порядку якого є однією з підстав для притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень розділу I та II вказано Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п.6 розділу І)

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п.7 розділу І).

Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (п.3 розділу ІІ).

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (п.5 розділу II).

Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви (п.6 розділу II).

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2). У випадку встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (п.10 розділу II).

Оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством (п.11 розділу II).

Аналогічне викладено і у вказаному Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, в якому, серед іншого вказано, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам (п.6). У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п.8).

Однак, з аналізу протоколу про адміністративне правопорушення та долучених до нього доказів, суд встанови таке:

- транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений по вул. Чорновола в м. Долина, однак огляд водія проводився поліцейським не на місці зупинки , а біля ТЦ "Кошик" по пр. Незалежності, що чітко вбачається з відеозапису, долученого поліцейським, не заперечується ОСОБА_1 та підтверджується допитаним в судовому засіданні свідком ОСОБА_4 , що є порушенням вказаних вище вимог, відповідно до яких огляд на стан сп`яніння проводиться або поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів або ж лікарем закладу охорони здоров`я;

- щодо спеціального технічного засобу, який використовували поліцейські під час огляду ОСОБА_1 , то тут слід зауважити, що на відео чути як поліцейський пропонує продути в Драгер 6820 (фрагмент №1 час 07.34.48), однак долучає дані приладу "Драгер" alkotest 6810, свідоцтво про повірку газоаналізатора Alcotest 6810, про Драгер 6810 вказано також в протоколі, акті огляду, направленні, письмових поясненнях свідків та рапорті;

- свідки, в присутності яких проводився огляд водія, в судове засідання не з`явилися, відтак суд був позбавлений можливості їх допитати. Крім цього, не можуть бути залучені як свідки особи, щодо неупередженості яких є сумніви, а в даному випадку, враховуючи, що поліцейські свідомо з місця зупинки для огляду повезли ОСОБА_1 до ТЦ "Кошик", де запросили в свідки конкретних осіб, а не випадкових очевидців, ставить під сумнів їх упередженість. Крім того з їхніх письмових пояснень неможливо встановити, чи погоджувався водій з результатом тесту та їхати в для огляду в медичний заклад. Усунути дані неточності в судовому засіданні не представилось можливим у зв`язку з їх неявкою на виклик суду для дачі особистих показань;

- результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, який складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Однак на відео чути як поліцейський пропонує водію підписати лише протокол, однак про акт огляду мова взагалі не йде. Крім цього, як стверджує ОСОБА_1 , вказаний акт йому ніхто не вручав, при його складанні він не був присутній. Даний факт знайшов своє підтвердження і на відеозаписі, який переривається після огляду водія та продовжується пропозицією надати пояснення до протоколу, при цьому в останнього ніхто не з`ясовує, чи погоджується він з результатом огляду, не пропонує їхати в медичний заклад та не складає ні акт, ні направлення, які долучені до протоколу;

- тобто, відсутні в матеріалах справи докази, що водію пропонувалося проїхати в медичний заклад для огляду і докази того, що він відмовився. Не підтверджується це і долученими письмовими поясненнями свідків.

Крім того, згідно з п.3.5 розділу III Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016 №100, встановлено, що після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Відповідно до п.5 розділу II цієї Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Однак, з долучених відеофайлів чітко вбачається дата 13.01.2008 07.33 год, при цьому як правопорушення, яке ставиться в провину ОСОБА_1 , вчинено 20.09.2020 о 22.10 годин, запис складається з окремих фрагментів, підстави переривання запису не вказані.

Отже, якщо із відеозапису нагрудної камери (відеореєстратора) працівників поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом.

Аналогічне вказано і в пункті 5 розділу II та пункті 2 розділу III Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженій наказом МВС України 18.12.2018 № 1026, а саме, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка (відеозапис) ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 18.07.2019 (справа №216/5226/16-а(2-а/216/33/17), адміністративне провадження №К/9901/20315/18) відеозапис може бути прийнятий до уваги судом, якщо він відображає відомості про вчинення правопорушення, а не лише містить процесуальну послідовність винесення оскаржуваної постанови.

Таким чином, з описаного чітко вбачається порушення процедури огляду на стан сп`яніння. А відповідно до п. 22 розідму III Інструкції №1026 від 18.12.2018, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

При цьому суд не приймає до уваги пояснення ОСОБА_1 про те, за кермом автомобіля була жінка, оскільки на відеозаписі, який хоч і не є належним доказом, однак на ньому чітко видно, що за кермом перебував він, а жінка сиділа поруч, чого ОСОБА_4 , будучи допитана в якості свідка, не заперечила.

Процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача та судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (див. наприклад пункти 44-45 справи «Кривошапкін проти Росії»). У зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна права позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №536/1703/17, адміністративне провадження №К/9901/3839/17.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Таким чином, наведені факти відповідно до ст. 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

З наданих доказів на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема відсутні належні докази дотримання процедури огляду водія на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За даних обставин суд приходить до висновку, що наявні всі підстави для закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі вище викладеного, ст.ст. 1, 9, 23, 33, 130, 251, 252 КУпАП, та, керуючись ст.ст. 40-1, 247, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, закрити на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя С.М. Монташевич