Справа № 462/6762/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 грудня 2020 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м.Львова Колодяжний С.Ю., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Попівняка Н.М., потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, студента НУ «Львівська політехніка», зареєстрованого та проживаючого на АДРЕСА_1

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 26.08.2020 року о 13.16 год. на перехресті автодоріг «Львів-Шегині» та «Західний обхід м. Львова», що поблизу с. Зимна Вода Пустомитівського району Львівської області, керуючи автомобілем «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_1 , не був уважний та не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної дистанції та швидкості руху, внаслідок чого здійснив зіткнення із автомобілем марки «Renault Rapid», номерний знак НОМЕР_2 , який рухався попереду, що спричинило пошкодження вказаних транспортних засобів, а пасажир автомобіля «Renault Rapid» ОСОБА_2 отримала легкі тілесні ушкодження, чим порушив вимоги п. 1.3, 1.5, 1.10, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 на підставі ст.63 Конституції України від дачі будь-яких пояснень відмовився.

Потерпіла ОСОБА_2 в суді пояснила, що 26.08.2020 року близько 11.45 год. вона разом із чоловіком ОСОБА_3 їхали на автомобілі марки «Renault Rapid» по автодорозі «Львів-Шегині» в напрямку до ТЦ «Епіцентр», що в с. Зимна Вода. Пригадує, що коли вони наближалися до перехрестя з круговим рухом, то відчула удар ззаду у їх автомобіль. Проте, більше нічого не може пригадати, оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримала травми голови.

Заслухавши пояснення потерпілої ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступних висновків.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

У відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п.1.5 Правил дорожнього руху дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно з п.12.1 Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п. 13.1 Правил дорожнього руху водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

В статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї винуватості у вчиненому правопорушенні, його вина підтверджується матеріалами справи, які є належними доказами в розумінні ст.251 КУпАП, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №189668 від 19.10.2020 року, постановою про закриття кримінального провадження від 30.09.2020 року, витягом з ЄРДР від 27.08.2020 року, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26.08.2020 року, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, в якій зафіксована дорожня обстановка, місце зіткнення і місце розташування транспортних засобів після зіткнення, яка підписана ОСОБА_1 і зауважень до якої у нього не було, фототаблицею до протоколу огляду місця ДТП, що мала місце 26.08.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_3 від 28.08.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_2 від 31.08.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_1 від 31.08.2020 року з показаннями про визнання факту вчинення ним проступку.

Суд критично оцінює доводи ОСОБА_1 та його захисника Попівняка Н.М. про те, що під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Відповідно до ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Так, відповідно до п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження на підставі ч. 2 ст. 38, п.7 ст.247 КУпАП можливе за одночасної наявності таких умов як: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом тримісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення адміністративного правопорушення (при триваючому правопорушенні - з дня його виявлення).

При цьому для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.

Так, відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З огляду на зазначене, закриття провадження у справі за п.7 ст.247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення. Наявність можливого адміністративного правопорушення, не доведеного та не підтвердженого належними та допустимими доказами, не може бути достатньою підставою для закриття провадження у справі відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП.

Водночас, слід враховувати, що однією з самостійних підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення законодавець визначає відсутність події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП). Тобто, у разі якщо факту вчинення адміністративного правопорушення встановлено не буде, то провадження у справі підлягатиме закриттю на підставі п.1 (відсутність події і складу адміністративного правопорушення), а не п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП (закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу).

Статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу вимог ст. 245, 251, 252 КУпАП суд повинен повно, всебічно й об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати оцінку зібраним у ній доказам і постановити правильне судове рішення.

При цьому норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі прийняття постанови про закриття провадження за п.7 ст.247 КУпАП вказаний Кодекс не містить.

Дослідивши зібрані у справі докази та з`ясувавши усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суддя дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та наявності в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті.

Частиною 4 ст.38 цього Кодексу передбачено, що у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, правопорушення було вчинено 26.08.2020 року, 19.10.2020 року складено протокол відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 30.09.2020 року (а.с.8-12) кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000879 від 27.08.2020 року, закрито у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, тому, відповідно до п.7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст. 38, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадженням закрити у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: С.Ю. Колодяжний