Справа № 175/4139/20
Провадження № 3/175/1851/20
Постанова

Іменем України

18 грудня 2020 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Бровченка В.В.,

при секретареві Мельнику Д.П.,

за участю: захисника Бут Н.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянки України, ІПН НОМЕР_1 , проживаючої за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 ,

за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 002641 від 12.11.2020 року, складеного ДОП Дніпровського РВП Мірошниченком А. за ст.44-3 КУпАП у відношенні ОСОБА_2 , убачається, що 12.11.2020 року о 16.00 годині по вул. Дніпровій, 2 у м. Підгородне Дніпровського району Дніпропетровської області ОСОБА_2 , знаходячись на робочому місці, здійснювала торгівлю речами та спілкувалася з клієнтами без засобів індивідуального захисту (без маски), чим порушила Постанову Кабінету Міністрів України № 642.

До протоколу долучені письмові пояснення ОСОБА_1 від 12.11.2020 року та рапорт ДОП Дніпровського РВП Мірошниченка А. без дати (а.с.3,5).

У суді ОСОБА_2 своєї провини не визнала і пояснила, що вона здійснює торгівлю на вулиці зі столу, встановленого біля кіоску. 12.11.2020 року їй зателефонувала мати і почала скаржитись на погане самопочуття та вередливий стан її малолітнього сина, який захворів і дуже плакав. Під час телефонної розмови вона рознервувалася, у зв`язку з чим користувалася інгалятором, а тому була змушена спустити захисну маску з обличчя. Свідок ОСОБА_3 , яка проходила повз неї і вони розмовляли на відстані 3 метрів, бачила, що в цей час у неї не було покупців.

Опитавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, допитавши свідка та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність

адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З матеріалів справи убачається, що у протоколі про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ст.44-3 КУпАП, яка передбачає настання відповідальності громадян і посадових осіб за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства.

Диспозиція зазначеної статті є бланкетною та відсилає до інших нормативно-правових актів, а саме до Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19…» (далі Постанова).

Опитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що 12.11.2020 року вона проходила повз торгівельне місце ОСОБА_2 , яка торгує речами на вулиці зі столу, встановленого біля будинку № 2 по вул. Дніпровській у м. Підгородне, та була свідком того, як ОСОБА_2 спілкувалася з працівниками поліції, маска на її обличчі була приспущена з носа. Покупців у цей час поряд не бачила.

Із рапорту ДОП Дніпровського РВП Мірошниченка А. убачається, що в ході відпрацювання смт. Слобожанське було виявлено, що по вулиці Нижньодніпровській, 17 у смт. Слобожанське ОСОБА_2 здійснювала торгівлю речами без засобів індивідуального захисту (без маски), за що складений адміністративний протокол за ст.44-3 КУпАП (а.с.5).

Зазначені докази у своїй сукупності не дозволяють зробити беззаперечний висновок щодо порушення ОСОБА_2 вимог Постанови (відсутні пояснення свідків, які були очевидцями обставин, викладених у протоколі або будь-які дані про таких свідків), і взагалі ставлять під сумнів фактичні обставини, які містяться у рапорті ДОП Дніпровського РВП Мірошниченка А., оскільки вони суттєво відрізняються від тих, що викладені у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення (вказані різні адреси в різних населених пунктах). Крім того, фабула протоколу не містить посилання на відповідний пункт підзаконного нормативно-правового акту, що встановлює відповідні заборони.

Наявність лише протоколу про адміністративне правопорушення і рапорту поліцейського, які суперечать один одному, не є достатніми доказами для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_4 .

Вищевикладене свідчить про те, що поліцейськими не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином установлено, що належні та допустимі докази на підтвердження вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, суду ненадані.

Суддя не вправі самостійно відшукувати додаткові докази у справі,

оскільки це є недопустимим та буде свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.

Частиною 3 статті 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь обвинуваченої особи.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад цього адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим, провадження у справі слід закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Частиною 1 статті 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення на цю особу адміністративного стягнення.

З огляду на те, що провадження по справі підлягає закриттю, судовий збір не сплачується.

Керуючись ст.ст.44-3,247 п.1,283,284,294 КУпАП, суд -

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови вручити ОСОБА_1 та її захиснику Бут Н.В., для відома направити начальнику Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим чи його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду через місцевий суд.

Суддя В.В. Бровченко