Красилівський районний суд Хмельницької області
_____________________________________________________________________________
Справа №: 677/1624/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.12.2020 м.Красилів

Суддя Красилівського районного суду Хмельницької області Вознюк Р.В., за участі секретаря судового засідання Басистої Т.В., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Косіка С.В., представника Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області Кушніра Ю.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , одруженої, працюючої продавцем у кіоску ТОВ «Інтер-Плей», реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

- за ч.1 ст. 44-3 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 345611 від 22.11.2020 ОСОБА_1 ставиться за вину те, що вона 22.11.2020 біля 09 год. 02 хв. у м. Красилів по вул. Ціолковського, 6, будучи продавцем кіоску «Інтерплей», допустила приймання відвідувачів суб`єктом господарювання, який проводить діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, чим порушила правила карантину щодо людей, передбачені п.п. 4 п. 15 Постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020, чим вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась. Згідно ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ст. 41 не є обов`язковою. У зв`язку з неявкою ОСОБА_1 до суду, яка була належним чином повідомлена, суд вважає за потрібне розглянути справу у її відсутність.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Косік С.В. зазначив, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, оскільки вона не являється суб`єктом господарювання, який проводить діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення. ОСОБА_1 є найманим працівником ТОВ «Інтер - Плей», засновником та керівником якого є ОСОБА_2 , що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У судовому засіданні представник Красилівського ВП Кушнір Ю.М. зазначив, що власником кіоска ТОВ «Інтер-Плей» ОСОБА_1 не являється, чому зазначений протокол складений на неї пояснити не може.

Заслухавши захисника особи, яка притягується до відповідальності, представника Красилівського ВП, дослідивши надані суду матеріали справи, суд доходить таких висновків.

Європейським судом з прав людини у багаточисельних рішеннях висловлена правова позиція щодо розгляду національними судами справ про адміністративні правопорушення. Так, у рішенні Суду «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень.

Такими критеріями є: «критерій національного права», який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; «критерій кола адресатів», відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; «критерій мети та тяжкості наслідків» за змістом якого, вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання. Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ, зокрема: «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Лучанінова проти України» та інших.

Аналіз диспозиції та санкції ч.1 ст. 43-3 КУпАП дає підстави стверджувати те, що ці правопорушення відповідають критерію кола адресатів та критерію мети та тяжкості наслідків. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене вказує на те, що зазначене вище правопорушення повинне розглядатись за процедурою кримінального судочинства. У зв`язку із цим, при розгляді апеляційної скарги, при наданні оцінки доказам та вирішенні питання про законність та обґрунтованість судового рішення суд вважає за необхідне застосовувати відповідні положення кримінального процесуального закону, в тому числі і щодо сутності адміністративного правопорушення, яке за своєю юридичною природою фактично є обвинуваченням.

Відповідно до виписаних у ст.ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

В межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, інкримінованого особі адміністративного правопорушення, і повинен провадитися їх, у тому числі, і судовий розгляд.

З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Частина 1 статті 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Норма ч.1 ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів. Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП. Формулювання суті правопорушення не може обмежуватися посиланням на нормативний акт, а повинно також містити відомості про вчинене правопорушення згідно з диспозицією статті 44-3 КУпАП з конкретизацією суті порушення відповідно до вказаних норм законодавства або рішень органів місцевого самоврядування.

Відповідно до частини 1 статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Правила карантину людей, порушення яких ставиться за вину ОСОБА_1 , станом на 30.08.2020 були встановлені Постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (надалі Постанова КМУ № 641).

Відповідно до пп.4 п.15 Постанови КМУ № 641 (в редакції на дату складання протоколу відносно ОСОБА_1 ) додатково до обмежень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин суботи до 00 годин 00 хвилин понеділка на території України з 14 листопада 2020 р. до 30 листопада 2020 р. забороняється: 4) приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім: торгівлі продуктами харчування на торговельних площах, не менше 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, пальним, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами; провадження діяльності з надання фінансових послуг, діяльності фінансових установ і діяльності з інкасації та перевезення валютних цінностей, діяльності операторів поштового зв`язку, а також медичної практики, ветеринарної практики, діяльності автозаправних комплексів (без зон харчування), діяльності з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів; торговельної діяльності із здійсненням адресної доставки замовлень.

Статтею 55 Господарського кодексу України визначено поняття суб`єкта господарювання. Так, відповідно до частини 1 статті 55 Кодексу суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Частиною 2 зазначеної статті встановлений вичерпний перелік суб`єктів господарювання:

1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку;

2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 345611 від 22.11.2020, ОСОБА_1 працює продавцем кіоску «Інтерплей».

Згідно наказу (розпорядження) №7 від 16.10.2019 про прийняття на роботу ОСОБА_1 , вона прийнята на роботу продавцем підакцизних товарів у ТОВ «Інтер - Плей», засновником та керівником ТОВ «Інтер - Плей» (ідентифікаційний код юридичної особи 42371781), а отже, суб`єктом господарювання, є ОСОБА_2 , що підтверджується інформацією про юридичну особу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Доказів, які б підтверджували те, що продавець кіоску, який належить ТОВ «Інтер - Плей», ОСОБА_1 являється суб`єктом господарської діяльності, який здійснює діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення матеріали справи не містять.

За таких обставин, ОСОБА_1 не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП, у виді приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП. Отже, провадження у справі слід закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.

Керуючись ст. 44-3, ст. 245, п. 1 ст. 247, ст. 256, ст. 278 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 44-3 КУпАП закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається через Красилівський районний суд Хмельницької області.

Суддя Р. В. Вознюк