П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.01.2020 Справа №607/1550/20

28 січня 2020 року

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сташків Н.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , розлучений, не працює, на утриманні двоє дітей,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

Громадянин ОСОБА_1 17 січня 2020 року близько 13 години 30 хвилин вчинив відносно своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_2 , 2004 року народження домашнє насильство, а саме вигнав її з помешкання, виражався в її сторону нецензурними словами, внаслідок чого могла бути завдана шкоди її фізичному або психічному здоров`ю.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , пояснивши, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, винним себе у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав. Вказав, що просто попросив свою дочку ОСОБА_2 піти до бабці. Посилаючись на наведене, просив провадження у справі закрити.

Незважаючи на невизнання вини самим ОСОБА_1 , його винуватість у вчиненому правопорушенні повністю доведена матеріалами справи, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №097948 від 17 січня 2020 року, згідно з яким ОСОБА_1 17 січня 2020 року близько 13 години 30 хвилин вчинив відносно своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_2 , 2004 року народження домашнє насильство, а саме вигнав її з помешкання, виражався в її сторону нецензурними словами, внаслідок чого могла бути завдана шкоди її фізичному або психічному здоров`ю;

-рапортом інспектора-чергового Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області Настин В.В. від 17 січня 2020 року;

-письмовою заявою ОСОБА_3 від 17 січня 2020 року, згідно з якою вона просить вжити заходів до свого сина ОСОБА_1 , який 17 січня 2020 року о 13 год. 30 хв. вигнав з дому свою дочку;

-письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 17 січня 2020 року, згідно з якими 17 січня 2020 року о 13 год. 30 хв. до неї зателефонувала її онука ОСОБА_2 та повідомила, що її батько ОСОБА_1 виражався в її сторону нецензурною лексикою, вигнав її з дому;

-рапортом поліцейського роти №4 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП молодшого лейтенанта поліції Пелесюк Т.А. від 17 січня 2020 року, згідно з яким 17 січня 2020 року о 13 год. 30 хв. до ОСОБА_3 зателефонувала її онука ОСОБА_2 та повідомила, що батько виражався в її сторону нецензурною лексикою та вигнав її з квартири. Крім цього, ОСОБА_4 , яка є матір`ю ОСОБА_2 повідомила, що 17 січня 2020 року о 13 год. 35 хв. до неї зателефонувала дочка та повідомила про те, що батько виражався в її сторону нецензурною лексикою, вигнав її з квартири.

Суд не бере до уваги доводи ОСОБА_1 про відсутність його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки вони повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

За вказаних обставин приходжу до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

З цих підстав його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, відсутність обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, вважаю за доцільне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави.

Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 173-2, 280, 283, 284, 289, 294, 299 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці з дня її винесення.

Головуючий суддяН. М. Сташків