Справа № 748/1918/20 Головуючий у 1 інстанції Олещенко В. І.
Провадження № 33/4823/424/20
Категорія - ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2020 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Демченка О.В.,

особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Ширай А.А.,

представника потерпілого директора ТОВ`ВКФ «Агіда» Петренко О.В. та його представника адвоката Селюха А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу захисника адвоката Ширай А.А. в інтересах особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 13 листопада 2020 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, працюючий водієм в ТОВ «Наша Булочка», житель АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі в розмірі 420 грн. 40 коп.

Судом ОСОБА_1 було визнано винуватим в тому, що він 17 серпня 2020 року о 07 годині, в смт. Михайло-Коцюбинське по вул. Чернігівській, 20, керував автомобілем «AC-6 A 21 R 23 AXI-1», державний номерний знак НОМЕР_1 , та відповідно не відреагував на технічний стан транспортного засобу, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням транспортного засобу, в результаті чого виїхав на зустрічну смугу руху, де трапилось перекидання транспортного засобу. В результаті ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження, постраждалих людей немає. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 12.1 Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Адвокат Ширай А.А. звертаючись з апеляційною скаргою та діючи в інтересах особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , просить скасувати постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 13 листопада 2020 року та постановити нову, якою визнати ОСОБА_1 не винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою, вважає її необ`єктивною та такою, що не відповідає вимогам закону з наступних підстав:

- районним судом обставини справи досліджені не в повному обсязі та не встановлено дійсний причинний зв`язок між порушенням Правил дорожнього руху та настання дорожньо-транспортної пригоди;

- для об`єктивного розгляду справи необхідними є спеціальні знання для встановлення технічного стану транспортного засобу, а саме системи рульового управління та гальмівної системи, що можливо здійснити шляхом призначення судової інженерно-транспортної експертизи;

- звертає увагу, що з моменту проходження технічного огляду та передачі автомобіля водію пройшов тривалий час, що не виключає змін в технічному стані транспортного засобу;

- просить врахувати, що перевірка технічного стану, згідно функціональних обов`язків, покладена саме на механіка підприємства;

- вважає, що поза увагою суду залишились показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в частині повідомлення водієм на місці пригоди, що дана подія відбулася саме у зв`язку з тим, що автомобіль раптово став некерованим;

- переконаний, що висновок суду про те, що саме рух автомобіля зі швидкістю 79 км/год, свідчить про порушення п.12.1 ПДР в населеному пункті не відповідає положенням Правил дорожнього руху та не знаходиться у взаємозв`язку з настанням ДТП;

- акцентує увагу на проведенні крайнього судового засідання за відсутності особи, яка притягнута до відповідальності, що є грубим порушенням його конституційного права на захист.

Особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Ширай А.А. в судовому засіданні апеляційного суду підтримали подану апеляційну скаргу, свою позицію аргументували доводами апеляційної скарги. Крім того, адвокат наполягав, що зміни в технічному стані автомобіля мали місце та могли відбутися і в незначний проміжок часу, між тим апелянт не звертався з клопотанням на адресу апеляційного суду про призначення судової інженерно-транспортної експертизи, обмежившись зауваженням, що така експертиза не була призначена місцевим судом.

Представник потерпілого директор ТОВ`ВКФ «Агіда» Петренко О.В. та його представник адвокат Селюх А.В. заперечували проти задоволення вказаної апеляційної скарги, наполягаючи на законності та обґрунтованості постанови місцевого суду. В засіданні апеляційного суду, для подальшої оцінки судом, були приєднані ряд документів, щодо оренди транспортного засобу та посадові інструкції працівників, відповідальних за технічний стан автомобіля.

Крім того, саме за клопотанням потерпілої сторони в засіданні апеляційного суду було допитано в якості свідка механіка ТОВ «Наша Булочка» - ОСОБА_5 .

Так, свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що працює механіком в ТОВ «Наша Булочка» та до його функціональних обов`язків належить забезпечувати справний стан транспортного засобу та приймати участь в наданні технічної допомоги водіям на лінії. Запевнив суд, що на передодні дорожньо-транспортної події від водія ОСОБА_1 , як і від його напарника, жодних зауважень щодо будь-яких неполадок в технічному стані автомобіля не надходило. Ранковий огляд автомобіля він не здійснював, оскільки виїзд авто на рейс відбувається близько 3-ї ночі. Стверджував, що саме водій зобов`язаний перед виїздом в рейс здійснити візуальний огляд транспортного засобу. При цьому зазначив, що всі поточні ремонти автомобілів, в тому числі і цього, здійснюють спеціалізовані авто майстерні за поточним графіком та в разі виявлення технічних неполадок. Що стверджується відповідними протоколами перевірки технічного стану транспортного засобу.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, його захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження в справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та представників потерпілої сторони, які заперечили доводи апелянта та просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскільки судом першої інстанції винесено законне і обґрунтоване рішення, вивчивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляційної скарги, допитавши свідка, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

З огляду на це, апеляційним судом оцінюються докази з метою перевірки законності прийнятого судом рішення стосовно ОСОБА_1 , оскільки апелянтом в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду та визнання не винуватим водія ОСОБА_1 .

Так, апеляційний суд категорично не погоджується і відхиляє твердження апеляційної скарги про порушення закону, яке виразилось в тому, що оскаржуване у справі рішення було ухвалене у відсутності особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності. Як вбачається з протоколу судового засідання (а.с.59-65) та що не заперечується самим автором скарги, ОСОБА_1 був допитаний в судовому засіданні, по справі було проведено чотири судові засідання за участю особи, яка при цьому постійно користувалася послугами захисника, який, заздалегідь знаючи про час і місце розгляду справи, до суду не прибув, хоча суду надав дані, які саме стосувалися його довірителя, а не самого адвоката. Враховуючі, що по справі закінчувалися строки притягнення до відповідальності, то такі дії сторони захисту апеляційний суд вважає зловживання своїми правами, а відтак підстав для скасування постанови суду лише за доводів скарги щодо порушення процедури розгляду, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення районного суду цілком відповідає фактичним обставинам справи та обґрунтоване доказами, які підставно покладені в основу такого рішення та яким дана вірна правова оцінка.

Притягуючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП, суд виходив з тих обставин, що в діях водія встановлено склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, оскільки в судовому засіданні доведена вина ОСОБА_1 в порушенні вимог пунктів 2.3 «б», 12.1 ПДР України,

З таким висновком суду погоджується й апеляційний суд.

Апеляційний суд зазначає, що норма закону, а саме ст. 124 КУпАП, яка інкримінована ОСОБА_1 , передбачає відповідальність за порушення ПДР України, що спричинило пошкодження, зокрема, транспортних засобів.

Відповідно до вимог п. 26 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі, як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

З огляду на це, завданням суду при розгляді справи є встановлення порушення відповідного пункту ПДР України та перебування цього порушення в причинно-наслідковому зв`язку з пошкодженням транспортних засобів.

Так, відповідно до п. 2.3 «б» ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п. 12.1 ПДР, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Судовим розглядом встановлено, що 17 серпня 2020 року о 07 годині, в смт. Михайло-Коцюбинське по вул. Чернігівській, 20, керував автомобілем «AC-6 A 21 R 23 AXI-1», державний номерний знак НОМЕР_1 , та відповідно не відреагував на технічний стан транспортного засобу, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням транспортного засобу, в результаті чого виїхав на зустрічну смугу руху, де трапилось перекидання транспортного засобу. В результаті ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження, постраждалих людей немає.

Зазначені обставини підтверджуються даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 470450 від 17.08.2020, даними зі схеми місця ДТП.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показав, що на передодні дорожньо-транспортної події від водія ОСОБА_1 , як і від його напарника, жодних зауважень щодо будь-яких неполадок в технічному стані автомобіля не надходило.

Такі показання свідка узгоджуються і з поясненнями самого водія, які були надані відразу після ДТП. Так, ОСОБА_1 (а.с.4) вказав, що перед тим як виїхати на зміну візуально оглянув технічний стан авто, який на його думку, був в доброму стані. Ці пояснення цілком відповідають посадовим обов`язкам водія, що були долучені до матеріалів справи (а.с.13), які прямо кореспондуються з п. 2.3 «б» ПДР в частині покладення на водія обов`язку стежити за технічним станом транспортного засобу.

Ті посилання адвоката про залишення поза увагою суду показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що на місці ДТП водій повідомляв про зміну в технічному стані автомобіля і такі пояснення давав в подальшому жодним чином не впливають на правильність висновків суду. Проте, суд зауважує, що вказані свідки не були очевидцями події, а будучи поліцейськими прибули на виклик вже після ДТП, а тому ці пояснення сприймаються судом як показання з чужих слів, а оскільки ОСОБА_1 був безпосередньо допитаний місцевим судом і судом апеляційної інстанції, у суду не виникає обов`язок давати оцінку показанням в цій частині.

Посилання в апеляційній скарзі на ту обставину, що судом першої інстанції не було задоволено клопотання про призначення судової інженерно-транспортної експертизи суд до уваги не приймає, оскільки в окремому процесуальному рішенні (а.с.23) наведено мотиви такої відмови, з якими погоджується й апеляційний суд. Крім того, вказана обставина не свідчить про помилковість висновків судді щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

З аналогічними клопотаннями про призначення судової інженерно-транспортної експертизи захисник адвокат Ширай А.А. та його підзахисний до суду апеляційної інстанції не звертались.

Більше того, апеляційний суд акцентує увагу на долучених представником потерпілого документах, а саме: протоколі перевірки технічного стану транспортного засобу та актах виконаний робіт, (а.с29-39), які у взаємозв`язку з показаннями свідка ОСОБА_5 та письмовими поясненнями водія ОСОБА_1 даними на місці ДТП спростовують версію сторони захисту особи, що притягується до адміністративної відповідальності, про ймовірне пошкодження рульового управління до дорожньо-транспортної події.

Крім того, сам водій ОСОБА_1 в засіданні апеляційного суду не зміг пояснити з якою швидкістю рухався на транспортному засобі та чи застосовував гальмування, тоді як в засіданні місцевого суду вказав, що автомобіль при в`їзді до населеного пункту рухався за швидкістю 50 км/год. Співставляючи ці його показання із наданими представником потерпілого витягом з реєстру супутникового моніторингу автомобільного транспорту та схемою руху до нього, що є допустимим та належним доказам, оскільки така інформація є офіційною та надана у відповідній формі з усіма необхідними реквізитами офіційного документу, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду, що саме у взаємозв`язку із вказаними діями, які не відповідають встановленим обов`язкам водія щодо його поведінки в межах населеного пункту, ОСОБА_1 відповідно не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням транспортного засобу, в результаті чого виїхав на зустрічну смугу руху, де трапилось перекидання транспортного засобу. Дані обставини і свідчать про порушення водієм п. 12.1 ПДР України.

З`ясувавши всі фактичні обставини, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд вбачає в діях водія ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП .

Апеляційний суд вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративного правопорушення. Постанова суду відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.

Доказів щодо спростування висновків суду про порушення ОСОБА_1 пунктів 2.3. «б», 12.1 ПДР України матеріали справи не містять, не надано таких доказів і апеляційному суду.

При розгляді апеляційної скарги адвоката Ширай А.А. апеляційним судом не встановлено неправильне застосування суддею норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З врахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для скасування постанови Чернігівського районного суду Чернігівської області від 13 листопада 2020 року не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 245, 278, 280, 283, 294, 295 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Ширай А.А. в інтересах особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 13 листопада 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяО. В. Демченко