ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2020 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Русєва А.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 193926 від 30.11.2020 року неповнолітній син ОСОБА_1 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 пішов з дому та не виходив на зв`язок з родичами, чим ОСОБА_1 порушила законодавство, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення не визнала. При цьому пояснила суду, що 29.11.2020 року посварилась зі своїм сином, оскільки він не хотів йти до школи, той почав кричати словами нецензурної лайки вдарила його по обличчю у виховних цілях, він заломив їй руки та вона відібрала у нього мобільний телефон після чого він пішов з дому. Після того, як він пішов вона ті її чоловік його почали шукати, однак не знайшовши викликали співробітників поліції.

Суд, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, вважає, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 254 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Так, відповідно до диспозиції ч.1 ст.184 КУпАП, склад адміністративного правопорушення передбаченого вказаною статтею КУпАП утворює ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом і, саме це діяння утворює склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів дитини.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності (ч. 1 цієї статті).

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 містить у собі відомості про те, що її син ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 пішов з дому та не виходив на зв`язок з родичами, чим порушила законодавство, однак не містить відомостей про ставлення до наслідків, оскільки з пояснень ОСОБА_3 вбачається, що після конфлікту намагалась виконати всі дії для того, щоб знайти сина, після того як не змогла знайти власними пошуками, викликала співробітників поліції, що підтверджується копією рапорту про реєстрацію заяви ЄО № 22706 від 29.11.2020 року як зникнення особи, яку надала ОСОБА_1 з метою знайти сина ОСОБА_2 , таким чином ОСОБА_1 як матір дитини намагалась виконати свої батьківські обов`язки, що виключає підстави для кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП.

Таким чином, суд констатує, що суть адміністративного правопорушення, яка викладена в протоколі про адміністративне правопорушення, не містить у собі ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП (об`єктивної та суб`єктивної сторін).

Вирішуючи питання щодо належності, допустимості та достатності доказів на підтвердження факту скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)». Таким чином, суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчинення адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п.1ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження підлягає закриттю на підставі п.1ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 221, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

постановив:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.184 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси А.С. Русєва

11.12.2020

Єдиний унікальний номер справи: №522/21962/20

Номер провадження №3/522/13277/20

Головуючий суддя Русєва А.С.