П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2020 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши матеріали справи за протоколом серії АПР18 №052857 від 30.11.2019, які надійшли від Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 від 12.02.1998, за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу серії АПР18 №052857 від 30.11.2019 вбачається, що ОСОБА_1 30.11.2019 о 20 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем проживання вчинив насильство в сім`ї відносно своєї дружини гр. ОСОБА_2 , що виявилось у погрозах фізичною розправою та внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю. Дії ОСОБА_2 працівником поліції, який складав протокол, кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні гр. ОСОБА_1 пояснив, що під час події, вказаних у протоколі, ОСОБА_1 знаходився у стані алкогольного сп`яніння через, що між ним та його дружиною виникла сварка, жодних дій фізичного, психологічного чи економічного характеру по відношеню до дружини не вчиняв.

У судовому засіданні потерпілою ОСОБА_2 зазначено, що її чоловік був в стані алкогольного сп`яніння, вони посварилися, проте зауважила, що це «їх сімейна справа». Працівників поліції вона не викликала.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Згідно вимог ст. 251 КУпАПдоказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Цей Закон визначає психологічне насильство як форму домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров;ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Вивчивши матеріали справи, суд не може зробити висновок, що описані події та дані підпадають під визначення, передбачене ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», та як наслідок не знайдено підтвердження того, що ОСОБА_1 було вчинено домашнє насильство.

Щодо протоколу, складеного щодо подій 30.11.2019 о 20 год. 00 хв., суд зазначає, що до нього не долучено належних доказів правопорушення.

Більш того, про відсутність доказів цього ОСОБА_2 підтвердила в судовому засіданні суду, вказуючи, що жодних письмових пояснень вона не надавала поліцейському та в поліцію не зверталась особисто.

Крім того, сам зміст протоколу не дозволяє встановити вчинення яких саме дій інкримінується ОСОБА_1 , оскільки протокол, всупереч вимог ст. 256 КУпАП, не містить викладу суті адміністративного правопорушення, тобто викладу фактичних обставин, які ставляться в провину ОСОБА_1 .. Таким чином, з даного протоколу неможливо встановити вчинення яких дій інкримінується ОСОБА_1 , а тому і неможливо встановити винуватість особи у їх вчиненні.

За таких обставин, суд вважає що в діях ОСОБА_1 відсутній складу адміністративного правопорушення, оскільки він ґрунтується не на об`єктивних доказах, а на суб`єктивних відомостях, які в ході судового розгляду не знайшли свого підтвердження, а встановлена невідповідність даних протоколу про адміністративне правопорушення об`єктивним обставинам справи вказують на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Пункт 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об"єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, як це визначено ст. 252 КУпАП.

За таких обставин, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням та з точки зору належності, допустимості та достатності для висновку про вчинення особою адміністративного правопорушення, враховуючи дані, викладені в протоколах про адміністративні правопорушення, пояснення самої особи, що притягається до адміністративної відповідальності, потерпілої, вважаю відсутніми достатні докази для висновку про винуватість ОСОБА_1 , суд вважає недоведеною вину останнього, та як наслідок відсутнім у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2КУпАП, а тому провадження в справі слід закрити.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП -закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову. Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош