Справа № 462/7151/20
ПОСТАНОВА

18 грудня 2020 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Іванюк І.Д., розглянувши матеріали справи, які надійшли із УПП у м. Львові ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

українця, працюючого водієм АТП «Міра і К»,

проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1

за ст. 44 -3 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом, ОСОБА_1 02.11.2020 року о 09 год. 20 хв. за адресою вул. Патона, 2 у м. Львові, керуючи транспортним засобом «БАЗ А079.04» д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював регулярні перевезення пасажирів на автобусному маршруті, в режимі маршрутного таксі № 14, сполученням «Львів-Рудно», в кількості більшій ніж кількість місць для сидіння, передбачена технічними характеристиками на транспортний засіб, визначеній в реєстраційному документі на цей транспортний засіб, чим порушим вимоги п.п. 2 п.11 Постанови КМ України №641 від 22.07.2020 року, зі змінами внесеними постановою КМУ №954 від 13.10.2020 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, ст. 44-3 КУпАП передбачає застосування адміністративного стягнення за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма КУпАП є бланкетною, не визначає конкретних правил карантину, за порушення яких настає відповідальність, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення АА №152437 зазначено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, оскільки перевозив у транспортному засобі «БАЗ А079.04» д.н.з. НОМЕР_1 , пасажирів в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, чим порушив п.п. 2 п.11 Постанови КМ України №641 від 22.07.2020 року, зі змінами внесеними постановою КМУ №954 від 13.10.2020 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до п.п. 2 п. 11 Постанови КМ України №641від 22.07.2020 року, на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено зелений рівень епідемічної небезпеки, забороняється:здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньо обласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб. Перевізник несе відповідальність за забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, та здійснює контроль за використанням засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок пасажирами під час перевезення, у тому числі виготовлених самостійно. Аналогічні заборони діють і для регіонів із «жовтим» та «помаранчевим» рівнем епідемічної небезпеки.

Однак, в супереч, вимогам ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол, тобто, відсутні відомості про обставини, які становлять об`єктивну сторону правопорушення, не зазначено свідків, які б підтверджували факт вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення, не надано суду їх письмових пояснень, не надано інших доказів, які б підтверджували факт вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення, так як до суду скеровано лише один протокол.

Крім цього, суду не надано доказів того, на кого і яким нормативно-правовим актом покладено обов`язок організації та контролю кількості пасажирів в транспортному засобі.

Також, суд звертає увагу, що у протоколі міститься посилання на нормативно-правовий акт, однак невірно вказано номер такого.

З викладених в протоколі обставин, суд позбавлений можливості встановити яке саме діяння вчинене ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП порушує вимоги інкримінованої статті.

Згідно ст.278 КУпАП, якщо в протоколі та інших матеріалах є недоліки, які суперечать об`єктивному розгляду справи, то такі матеріали належать поверненню органу, який порушив адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Малофєєва проти Росії» зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Крім того у рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 ЄСПЛ підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Верховним Судом України визнано правильну практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного дооформлення (п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14).

З огляду на викладене, вищезазначені порушення свідчать про неповноту складеного протоколу про адміністративне правопорушення, що унеможливлює повний, всебічний та об`єктивний розгляд справи і прийняття законного рішення, оскільки вказані недоліки обмежують права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та перешкоджають об`єктивному розгляду і встановленню істини у справі.

Таким чином, враховуючи вимоги ст. ст. 1,7,8 КУпАП, для встановлення істини по справі та з метою усунення протиріч /неточностей, які істотно впливають на прийняття рішення, суд приходить до переконання, що адміністративний матеріал необхідно повернути до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції для належного дооформлення.

З наведених міркувань та керуючись ст.ст.256,278 КУпАП

постановив:

Протокол про адміністративне правопорушення щодо притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП повернути Управлінню патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції для належного для належного оформлення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Іванюк І.Д.