СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/8071/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Петренко Н.О., розглянувши матеріали, що надійшли з УПП в м. Києві роти № 5 батальйону № 1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, працюючу в ТДВ СК «Альфа-Гарант» , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку не відомий

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, тимчасового не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податку не відомий

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 120753, 16.10. 2020р. о 19год. 35 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Renault Sandero » д/н НОМЕР_1 в м. Києві по Кільцевій дорозі, при перестроюванні не дотрималась бокового інтервалу внаслідок чого сталося зіткнення з транспортним засобом «Mitsubishi Grandis» д/н НОМЕР_2 , чим порушила п. 2.3б, 13.1 ПДР України. При ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 021340, 16.10. 2020 року о 19год. 35 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Mitsubishi Grandis» д/н НОМЕР_2 в м. Києві на Кільцевій дорозі, при перестроюванні не дотримався бокового інтервалу, внаслідок чого сталося зіткнення з транспортним засобом «Renault Sandero » д/н НОМЕР_1 , чим порушив п. 2.3б, 13.1 ПДР УКраїни. При ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у порушені ПДР України не визнала

ОСОБА_2 не оспорював дані викладені в протоколі про адімінстративне правопорушенян.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи встановив наступне.

Стаття 7 КпАП України вказує на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до статті 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини пом`якшуючі або обтяжуючі відповідальність, чи заподіяна шкода, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На виконання положення пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року про неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників суддею досліджено всі надані докази, що узгоджуючись між собою, підтверджують вчинення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У відповідності з п.2.3 б) ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

У відповідності з п.13. 1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Так, схема місця ДТП із зазначенням пошкоджень транспортних засобів, яка підписана учасниками дорожньо-транспортної пригоди, ніким не оспорювалась.

Суддя, вважає, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не тримали боковий інтервал, а тому є всі підстави визнати їх винними у вчиненні адміністративного правопорушення.

Крім того, вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 120753, 16.10. 2020р., в якому зазначено дату, час та місце вчинення правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, як того вимагає ст. 256 КУпАП.

Вина ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 021340, 16.10. 2020 року в якому зазначено дату, час та місце вчинення правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, як того вимагає ст. 256 КУпАП.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, що узгоджуються між собою, є допустимими, належними та достатніми, встановлені всі обставини, що мають значення для вирішення справи, приходжу до висновку, про наявність в діях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Вирішуючи питання про накладання адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , суддя враховує характер вчиненого нею правопорушення, особу порушника, її відношення до скоєного та вважає за необхідне застосувати до неї стягнення у виді штрафу.

Вирішуючи питання про накладання адміністративного стягнення на ОСОБА_2 , суддя враховує характер вчиненого нею правопорушення, особу порушника, його відношення до скоєного та вважає за необхідне застосувати до нього стягнення у виді штрафу.

Також приходжу до висновку, що в даному випадку таке стягнення, як штраф буде достатньою мірою відповідальності для виховання осіб, що вчинили дане адміністративне правопорушення та повністю відповідатиме меті його застосування.

На підставі викладеного й ст. 124 КУпАП, керуючись ст. 27, 33, 40-1, 283-285, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, який становить 420 гривні 40 коп.

Визнати винним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, який становить 420 гривні 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя: Н.О. Петренко