Справа № 692/30/20
Провадження № 3/692/48/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року смт Драбів

Суддя Драбівського районного суду Черкаської області Чепурний О.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , неодруженого, працюючого водієм в Драбівській районній раді, на утриманні неповнолітніх дітей не має, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Драбівського районного суду Черкаської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В судовому засіданні ОСОБА_1 заявив про відвід судді Чепурному О.П. у розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно нього, оскільки він має сумніви в об`єктивності судді. Відвід мотивував тим, що під час розгляду іншої справи стосовно нього за ч.1 ст.130 КУпАП суддя невірно зрозумів його пояснення щодо визнання ним вини у скоєному.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву про відвід підтримав повністю, просить її задоволити.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його представника, матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя прийшов до наступних висновків.

Згідно ст.246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Чинний КУпАП не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і, відповідно, не передбачає порядку розгляду заяви про відвід.

Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в національному законодавстві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і, зокрема, врегулювання права на відвід та порядку розгляду заяви про відвід по справам про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Рада суддів України пунктом 4 рішення №34 від 08 червня 2017 року роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 р. у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 р. «Ветштайн проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Такі обставини при розгляді заяви про відвід судді Чепурного О.П. не встановлені, доводи викладені в заяві про відвід, не містять доказів, що вказують на необ`єктивність чи упередженість судді. Незгода Шарахи В.А. з процесуальним рішенням судді Драбівського районного суду Черкаської області Чепурного О.П. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не може бути правовою підставою для відводу судді, а лише може бути оскаржене у встановленому законом порядку.

Інших доказів допущення суддею Чепурним О.П. будь - яких дій, що могли б викликати сумнів у його неупередженості чи необ`єктивності при розгляді адміністративної справи суду не надано, а тому заява про відвід судді Чепурному О.П. задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись п.4 рішення Ради суддів від 8 червня 2017 року № 34, ЗУ «Про судоустрій та статус суддів», ст.ст. 7, 283, 284, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Драбівського районного суду Черкаської області Чепурного О.П. у розгляді справи №692/30/20 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Драбівського районного

суду Черкаської області О.П.Чепурний