П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/133/20

Провадження № 3/338/74/20

29 січня 2020 року селище Богородчани

Суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Рибка Л.Я., розглянувши матеріали, які надійшли від Богородчанського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 , громадянина України, який працює лісником Богородчанського ЛГ,

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №079950, складеним 28 січня 2020 року ДОП Богородчанського ВП ГУНП лейтенантом поліції М`ясковським М.О., 23 листопада 2019 року близько 16 год 30 хв ОСОБА_1 , знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив насильство в сім`ї відносно своєї тещі ОСОБА_2 , а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_2 .

До матеріалів справи додано копію постанови судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області у справі №338/1145/19 від 18 вересня 2019 року, згідно з якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн.

Під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 пояснив, що 23 листопада 2019 року близько 16 год 30 хв прийшов до матері його колишньої співмешканки - ОСОБА_2 , з якою знаходились його діти, оскільки мав намір провести з ними час. Не заперечує, що на той момент перебував в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_2 не дозволила побачитись з дітьми, що його розлютило. Між ними виникла сварка, в ході якої він висловлювався на адресу потерпілої нецензурною лайкою та наніс їй удар ногою.

Потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що 23 листопада 2019 року близько 16 год 30 хв ОСОБА_1 , який прийшов до неї додому перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив з нею скандал, оскільки вона не дозволила йому забрати дітей на прогулянку. В ході сварки ОСОБА_1 штовхав її, вдарив по обличчю, викручував палець. Внаслідок таких його дій у неї на обличчі зліва, в області ока, утворився великий синець. За її заявою було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, проведено судово-медичну експертизу, результати якої їй не відомі. Зазначила, що ОСОБА_1 й раніше неодноразово вів себе агресивно щодо неї та її дочки, застосовував фізичну силу.

Заслухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності, потерпілу, вивчивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає, серед іншого, за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Частиною 2 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Зазначене у цій же статті визначення пояснює, що психологічне насильство в сім`ї - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Ст. 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави

Ст. 28 Конституції декларує право кожного на повагу до його гідності. В цій нормі також зазначено, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Так, насильство в сім`ї має ознаки, як адміністративного правопорушення, так і кримінального злочину. Основою розмежування є настання шкідливих або небезпечних наслідків.

В ході розгляду справи встановлено, що 23 грудня 2019 року постановою за підписом начальника СВ Богородчанського ВП Крижанівського В.С. на підставі п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України за відсутністю складу кримінального правопорушення закрито кримінальне провадження №0000277, внесене 26 листопада 2019 року до ЄРДР за заявою ОСОБА_2 про спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_1 .

Водночас в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення встановлено, що мало місце завдання ОСОБА_1 умисного удару потерпілій ОСОБА_2 . Дану обставину в суді не заперечував сам ОСОБА_1 , зазначила про це і ОСОБА_2 .

Також про те, що в ході конфлікту, який мав місце 23 листопада 2019 року близько 16 год 30 хв, ОСОБА_1 наніс ОСОБА_2 декілька ударів в обличчя, а також намагався зламати великий палець правої руки, вказано в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26 листопада 2019 року (а.с. 5), протоколі допиту потерпілої від 26 листопада 2019 року (а.с. 6). Про те, що ОСОБА_1 наносив ОСОБА_2 по тілу удари ногами та руками в ході конфлікту, що мав місце 23 листопада 2019 року, дала показання свідок ОСОБА_3 (протокол допиту свідка від 04 грудня 2019 року, а.с.11-12).

Крім того, згідно висновку судово-медичної експертизи №560 від 12 грудня 2019 року, у ОСОБА_2 виявлені тілесні ушкодження: синець в лобній ділянці справа, який може відповідати терміну, вказаному в постанові, утворився від дії тупого твердого предмету і міг утворитись як при нанесенні удару тупим твердим предметом у вказану вище ділянку, так і при ударі цією ділянкою до тупого твердого предмету і відноситься до легких тілесних ушкоджень (а.с.13).

Відповідальність за умисне спричинення легкого тілесного ушкодження передбачена ч. 1 ст. 125 КК України.

З огляду на викладене, дослідивши письмові докази у справі, з урахуванням пояснень ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , приходжу до переконання, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

В той же час приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 є ознаки кримінального правопорушення, тому, відповідно до ст. 253 КУпАП, слід передати матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП прокурору, провадження у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ч. 2 ст. 284 КУпАП, слід закрити.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 173-2, ст.ст. 253, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и л а:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП передати Надвірнянській місцевій прокуратурі.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання через Богородчанський районний суд апеляційної скарги.

Суддя Л.Я. Рибка