Справа № 584/1807/19
Провадження № 3/584/23/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2020 м. Путивль

Суддя Путивльського районного суду Сумської області Токарєв С.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Путивльського відділення поліції Глухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої продавцем у ФОП "Бровді", проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 173-4 КУпАП,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 514543 від 03.01.2020, малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який навчається в Путивльській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 2 ім. Г.Я.Базими, що розташована по просп. Іоанна Путивльського, 79 в м. Путивль, з 02.10.2019 по 25.12.2019 систематично вчиняв фізичне насильство штовхання та психологічне насильство, а саме висловлювання словесних образ відносно однокласника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок чого було заподіяно шкоду психологічному та фізичному здоров`ю останнього, тобто булінг (цькування), відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 173-4 КУпАП, але так як ОСОБА_2 є малолітньою дитиною, тому адміністративну відповідальність за ч.3 ст. 173-4 КУпАП несе його мати ОСОБА_1 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення в частині кваліфікації її дій за ч. 3 ст. 173-4 КУпАП не визнала, разом з тим, визнала, що не в повній мірі виконує свої батьківські обов`язки щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 . Запевнила, що в подальшому буде намагатися приділяти більше уваги вихованню сина.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що в діях останньої відсутні подія та склад правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.173-4 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвище, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Ч.1 ст.173-4 КУпАП передбачено відповідальність за булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Ч.3 ст.173-4 КУпАП передбачено відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене малолітніми або неповнолітніми особами віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про освіту» типовими ознаками булінгу (цькування) є: систематичність (повторюваність) діяння; наявність сторін - кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності); дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.

На підтвердження вини малолітнього ОСОБА_2 у вчиненні діяння, передбаченого ч.1 ст. 173-4 КУпАП надано: протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 514543 від 03.01.2020 року, пояснення ОСОБА_1 від 21.11.2019, пояснення ОСОБА_2 від 21.11.2019, пояснення ОСОБА_4 від 21.11.2019, пояснення учнів 7-А класу Путивльської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2 ім. Г.Я.Базими та їх батьків, а також пояснення учителів зазначеного закладу освіти, заяву директора Путивльської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 ім. Г.Я.Базими № 285 від 21.11.2019, копію заяви батьків учнів 7-А класу від 21.11.2019, копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 серія НОМЕР_1 від 28.11.2006, копію характеристики на ОСОБА_2 , виданої Путивльською ЗОШ І-ІІІ ступенів ім. Г.Я.Базими, копію характеристики на ОСОБА_5 , виданої Путивльською ЗОШ І-ІІІ ступенів ім. Г.Я.Базими.

Оцінюючи наявні у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.173-4 КУпАП, докази, судом встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 514543 від 03.01.2020 року у повній мірі не розкрито об`єктивну сторону складу даного правопорушення, а саме не зазначено коли саме малолітнім ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 було вчинено булінг (цькування), а лише зазначено період вчинення зазначених дій - з 02.10.2019 по 25.12.2019. В той же час, відповідно до ст. 1 Закону України «Про освіту» типовими ознаками булінгу (цькування) є систематичність (повторюваність) діяння. З огляду на таке, у протоколі про адміністративне правопорушення мали бути зазначені місце та час вчинення кожної із зазначених дій, які були вчинені малолітнім кривдником, наслідком яких є заподіяння психічної та фізичної шкоди потерпілим (приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого).

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі № 1-11/2 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинуватості особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних та допустимих доказів наявності у діях малолітнього ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-4 КУпАП, а тому підстави для притягнення до адміністративної відповідальності його матері ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 173-4 КУпАП у суду відсутні.

Разом з тим з досліджених у судовому засіданні доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 не виконувала свої батьківські обов`язки щодо свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: не приділяла належної уваги до його виховання, дозвілля та поведінки, що виразилось в незадовільній поведінці останнього в навчальному закладі, тим самим її бездіяльність може містити ознаки складу іншого адміністративного правопорушення, зокрема, передбаченого ст. 184 КУпАП, але вирішення питання про відповідальність останньої за іншою статтею КУпАП за змістом ст.ст. 254, 256, 257, 279, 294 КУпАП виходить за межі компетенції суду, оскільки за іншою статтею КУпАП працівниками поліції протокол відносно неї не складався та на розгляд суду не направлявся, а процесуальна можливість суду перекваліфікації складу адміністративного правопорушення нормами КУпАП не передбачена.

Аналізуючи докази по справі, суд дійшов висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.173-4 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі п.1 ст.247 КУпАП, керуючись ст.ст. 173-4 ч.3, 221, 283, 284, 285, 287-289 КУпАП, суд,

постановив:

Закрити провадження в справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-4 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Путивльський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя

Путивльського районного суду С.М.Токарєв