Справа № 603/715/20
Провадження № 3/603/323/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" грудня 2020 р. м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Галіян І. М. розглянувши матеріали, що надійшли від Монастириського відділення поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

10.09.2020 року близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_1 , знаходячись в магазині «Будівельні матеріали», що по АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу викрав дві великі сумки чорного та сірого кольору вартістю 149 грн 90 коп, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 51 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину визнав повністю у вчиненому розкаявся, про вчинене дуже жалкує та просить суд суворо його не карати.

Суд, ознайомившись з матеріалами адміністративної справи, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши наявні в матеріалах справи докази дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 51 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Аналізуючи пояснення надані ОСОБА_1 в судовому засіданні та його письмові пояснення, що містяться в матеріалах справи, можна дійти висновку, що він вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП визнає.

Незважаючи на визнання ОСОБА_1 своєї вини, його вина у вчиненні вищевказаного правопорушення підтверджується належними та допустимими доказами, що були предметом перевірки в судовому засіданні.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується такими засобами доказування:

- даними, встановленими в протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №174466 від 18.11.2020 року, в якому встановлено, що ОСОБА_1 , здійснив дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 з яких вбачається, що останній 10.09.2020 року здійснив дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки;

- заявою ОСОБА_1 , яка міститься в матеріалах справи, згідно якої встановлено, що останній добровільно видав працівникам поліції дві дитячі шкільні сумки, які 10.09.2020 року близько 12 години викрав з магазину «Будівельні матеріали», що в м.Монастириська Тернопільської області та зберігав їх по місцю свого проживання в житловому будинку в с.Бобрівники Монастириського району Тернопільської області.

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_2 від 16.09.2020 року, де останній вказав, що 10.09.2020 року близько 11 год 30 хв він з двома сумками зайшов в магазин «Будівельні матеріали», що по вул.Шевченка в м.Монастириська та залишив їх там в пакеті фіолетового кольору. Коли він через годину повернувся щоб забрати сумки їх там вже не було. Після перегляду працівниками магазину відео з камер спостереження було виявлено, що його пакет з сумками забрав невідомий чоловік після чого він звернувся в поліцію.

Оцінюючи встановлені судом обставини та аналізуючи вимоги законодавства, що регулюють спірні правовідносини суд констатує наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 КУпАП, викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до висновку експерта №6/1-955/20 від 06.10.2020 року, ринкова вартість бувшого в користуванні рюкзака з написом «GORANGD» станом на 10.09.2020 р., могла становити 74 (сімдесят чотири) грн. 40 коп; №6/1-956/20 від 05.10.2020 року, ринкова вартість бувшої в користуванні сумки-рюкзака станом на 10.09.2020 р., могла становити 75 (сімдесят п`ять) грн. 50 коп.

Оскільки вартість викрадених рюкзаків становить 149 грн. 90 коп та з врахуванням положень ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2020 рік», в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Таким чином з урахуванням вищевказаного суд дійшов висновку, що Монастириським ВП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 51 КУпАП.

За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП викрадення чужого майна шляхом крадіжки.

Згідно ч. 6 ст. 38 КУпАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Постанова про закриття кримінального провадження №0000038 від 16.09.2020 року Монастириським ВП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області прийнята 20.10.2020 року.

Оскільки з часу закриття кримінального провадження і до розгляду справи в суді не пройшло більше трьох місяців, тому на ОСОБА_1 може бути накладено адміністративне стягнення.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд, керуючись ст. 33 КУпАП, приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу винного, ступінь його вини, а також враховуючи як пом`якшуючу обставину щире розкаяння у вчиненому, добровільна видача ОСОБА_1 викраденого, обтяжуючі обставини судом не встановлені, дійшов висновку про можливість застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у мінімальному його розмірі, що передбачено ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Саме таке стягнення на переконання суду буде співмірним вчиненому діянню, узгоджуватиметься з принципами доцільності, справедливості та невідворотності відповідальності та відповідатиме меті адміністративного стягнення.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення у провадженні по справі про адміністративне правопорушення судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 33, 34, ч. 1 ст. 51, ст.ст. 283, 284, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп. штрафу в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках передбачених КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя І. М. Галіян