Справа № 266/120/20
Провадженя№ 3/266/140/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.01.2020 року м.Маріуполь
Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Курбанова Н.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 3 ст. 126 КУпАП,
26 грудня 2019 року о 01 год. 10 хв. водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «ВАЗ2101», з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 , рухався у м. Маріуполі по вул. Лавицького, біля буд. 11, будучи тимчасово обмеженим у праві керування, згідно з постановою обмеження боржника у праві керування транспортним засобом від 19.02.2018р. ВП № 4385847, чим порушив вимоги ЗУ «Про виконавче провадження», та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП.
ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим судом про дату та час слухання справи, зокрема про це свідчить його підпис у протоколі про адміністративне правопорушення, в судове засідання не з`явився, після чого викликався до суду, причин поважності своєї неявки суду не надав, тому суд, вважаючи його причини неявки не поважними, розглядає справу за його відсутності на підставі наявних в справі матеріалів.
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява №3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вжити якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, а його вина в здійсненні даного адміністративного правопорушення, доведена: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 298086 від 26 грудня 2019 року; постановою старшого держвиконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом від 19.02.2018р. ВП № 43805847 щодо ОСОБА_1 , диском з відеозаписом події, постановою про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Із переглянутого судом відеозапису події, яка відбувалася 26.12.2019 року судом встановлено, що ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ2101», з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 , його зупинили поліцейські, яким він пояснив, що бачив наявність в його автомобілі технічної несправністі. ОСОБА_1 знає, що постановою йому встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом, за аліменти. Зараз він не платить аліменти, оскільки в нього не має можливості та зараз дружина поїхала в Росію. ОСОБА_1 роз`яснені його права, оголошено постанову про накладення адміністративного стягнення на нього за ч. 1 ст. 126 КУпАП та протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 298086 від 26 грудня 2019 року, пояснення надати відмовився, про що поставив свій підпис у протоколі.

Санкція ч. 3 ст. 126 КУпАП передбачає за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, тягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 126 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом, будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортним засобом.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, суддя приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 стягнення у межах санкцій ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Також, відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір.

Керуючись ст. ст. 252, 283-284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) місяці.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/ 22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), розрахунковий рахунок № UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Донецького апеляційного суду через Приморський районний суд м. Маріуполя.

Суддя Курбанова Н. М.