Справа № 539/4700/19
Провадження № 3/539/120/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року м. Лубни

Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Даценко В.М. розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшли від Лубенського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

22.01.2020 до Лубенського міськрайонного суду після доопрацювання надійшли матеріали адміністративної справи, складеної державним виконавцем Лубенського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст. 183-1 КУпАП.

За змістом протоколу № 15 від 25.11.2019 зазначено, що вказана особа не сплатила аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до виконання ч.12 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», що полягає в наявності заборгованості сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців.

Суддя розглянувши адміністративний протокол та додані до нього докази, вважає, що Лубенським МРВ ДВС не виконано вимог постанови суду від 24.12.2019, якою вказаний матеріал повертався до відділу для належного до оформлення, а тому існують підстави для його повторного повернення до органу, який його склав через нижчезазначені обставини.

Відповідно до ч.1 ст. 256 КУпАП у протоколі зазначається суть вчиненого правопорушення. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що протокол підписується особою відносно, якої його складено. Згідно частини 3 ст. 256 КУпАП при розгляді протоколу особа, відносно якої він складається, має право подати пояснення і зауваження відносно його змісту, а також може викласти мотиви відмови у підписанні протоколу.

Всупереч вказаній статті, державним виконавцем не виконано вимог вищевказаної постанови суду, щодо уточнення фабули правопорушення, а саме викладення її так, щоб було зрозуміло, які конкретно дії правопорушника містять склад адміністративного правопорушення визначеного ч.1 ст. 183-1 КУпАП, за рішенням якого суду відкрито виконавче провадження, дані особи на користь якої стягуються аліменти, їх розмір, відомості про дитину, для забезпечення інтересів якої мають сплачуватися аліменти, за який період правопорушник має борг, який розмір боргу по аліментним платежам становить заборгованість за 6 місяців та інші дані, які є необхідними для прийняття об`єктивного та обґрунтованого рішення по справі.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Як вбачається зі змісту ст.ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

В межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, і повинен провадитися їх, у тому числі, і судовий розгляд. З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що матеріали та протокол про адміністративне правопорушення слід повторно повернути органу, який його склав, для уточнення фабули правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 256, 245, 278 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Повернути протокол та матеріали, які до нього прикладено, по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 183-1 КУпАП до Лубенського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Полтавській області для належного до оформлення на виконання вимог ст. 256 КУпАП.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду В.М.Даценко