Справа № 544/1669/19
№ пров. 3/544/28/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді Ощинська Ю.О.,

за участі секретаря судового засідання Пірогова В.Г.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Ступніка С.В.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління Держпраці у Полтавській області, у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , вдова, освіта повна загальна середня, інвалід ІІІ групи, зареєстрована як ФОП, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

у с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № ПЛ 5407/163/АВ/П/ПТ від 06.11.2019 з метою проведення заходу державного контролю Управлінням Держпраці у Полтавській області 29.10.2019 було здійснено вихід за місцем здійснення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , торгівельний АДРЕСА_3 №11. Станом на 10 год. 10 хв. 29.10.2019 павільйон був відчинений, проте ФОП ОСОБА_1 була відсутня у ньому, у павільйоні перебувала одна громадянка, на якій був одягнений фартух синього кольору, вільно володіла асортиментом товару та цінами, та яка назвалася ОСОБА_2 і яка здійснювала продаж продовольчого товару. Факт реалізації пляшечки соку був зафіксований засобом відеотехніки. Згідно письмових пояснень наданих ОСОБА_2 вона знаходилась у ФОП ОСОБА_1 29.10.2019 року на підміні. Проте на момент проведення інспекційного відвідування 29.10.2019 об 11.00 год. підтверджуючі документи про прийняття на роботу ОСОБА_2 , а саме: наказ на прийняття працівника на роботу, трудовий договір, повідомлення про прийняття працівника на роботу, що подається до територіальних органів Державної фіскальної служби не надано.

Інспектору ФОП ОСОБА_1 . пояснила, що 29.10.2019 була відсутня з 8 -00 до 10-30, оскільки знаходилася в поліклініці на капельниці, на час своєї відсутності в торгівельному павільйоні № 11 попросила побути свою знайому ОСОБА_2 . Таким чином ОСОБА_2 була допущена до роботи продавця ФОП ОСОБА_1 без належного оформлення трудових відносин, чим порушено вимоги ч.3 ст. 24 КЗпП України щодо працівника, який не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку встановленого Кабінетом Міністрів України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнала, пояснила, що на момент перевірки була зареєстрована як ФОП лише 10 днів, тільки починала працювати. Вона є інвалідом ІІІ групи та двічі на рік їй потрібно прокапувати ліки. Так як вона працює з чоловіком, то вона попрохала б його залишитися у павільйоні, проте в той день він поїхав за тортами. В той день із центру зайнятості до неї направили на роботу дочку ОСОБА_2 , і остання прийшла з приводу працевлаштування дочки. Оскільки їй потрібно вже було їхати у поліклініку, вона попрохала ОСОБА_2 побути в павільйоні, поки їй крапельницю будуть ставити. ОСОБА_2 у цьому ж павільйоні працювала перед цим у попереднього підприємця п`ять років, але в травні в неї був інсульт і після того ОСОБА_2 не працює (є непрацездатною). Їх попереджали, що буде санстанція і просили, щоб усі були відчинені та «не ховалися». Право продажу ОСОБА_2 не давала. Вказує, що приїхала з поліклініки о 09 год 35 хв, а не о 10 год 30 хв, як вказано у протоколі.

Захисник ОСОБА_3 С.В. повідомив, що підприємців попереджали про приїзд санстанції та говорили, що підприємці «не повинні ховатися». Продаж соку не свідчить про систематичні дії як продавця. ОСОБА_2 , знаючи асортимент, самостійно вирішила продати сік, оскільки людина можливо хотіла пити, або ж запити ліки. В даному випадку відсутня подія правопорушення.

Свідок ОСОБА_4 пояснила, що працює за 10 м від павільйону ОСОБА_1 . Остання тільки почала у них працювати (здійснювати підприємницьку діяльність). ОСОБА_1 при ній прохала ОСОБА_2 побути в павільйоні годину, поки та буде в поліклініці. Підтвердила, що ОСОБА_2 раніше працювала у цьому ж павільйоні у ФОП Кійко. У ОСОБА_1 бачила ОСОБА_2 лише один раз того дня. Також підтвердила, що підприємців просили не зачиняти павільйони на день перевірки.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що в цей день 29 жовтня, вона прийшла до павільйону де здійснювала підприємницьку діяльність ОСОБА_1 щоб поговорити щодо працевлаштування на посаду продавця її доньки. ОСОБА_5 знає давно, оскільки разом працювали у сусідніх павільйонах продавцями. ОСОБА_5 попросила приглянути за кіоском бо їй терміново потрібно було поїхати до лікарні на крапельницю, оскільки в той день здійснювала перевірку санстанція і представниками міської ради повідомлено про недопущення закриття кіосків. На що ОСОБА_6 погодилася. Через деякий період часу зайшли дві невідомі жінки і запитали чи ОСОБА_5 здійснює в даному павільйоні підприємницьку діяльність, на що ОСОБА_6 відповіла що так. Тоді, вони запитали де ОСОБА_7 , свідок відповіла що поїхала до лікарні, а її попросила приглянути чи здійснити охорону павільйону. Вони потребували написати з цього приводу письмові пояснення і тільки після цього повідомили що є інспекторами управління праці. ОСОБА_2 надала письмові пояснення з приводу відсутності ФОП ОСОБА_1 на робочому місці. І при виході з павільйону, один із інспекторів попросив продати пляшку води. Через декілька хвилин приїхала ОСОБА_1 також написала письмово пояснення з приводу перебування ОСОБА_2 в павільйоні де здійснює підприємницьку діяльність. Та Грінчук розповіла ОСОБА_2 які необхідно документи взяти доньці останньої для працевлаштування до неї як ФОП продавцем. Додатково, також ОСОБА_6 повідомила, що вона перенесла тяжку хворобу інсульт, і не має змоги здійснювати торгівлю бо частково паралізовані руки.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ч. 1 ст. 276 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем їх вчинення.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, письмові докази, суд приходить до наступного.

Як випливає зі змісту ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а в силу ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно з диспозицією ч. 3 ст. 41 КпАП України особа несе відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства.

З показань ОСОБА_1 та ОСОБА_2 встановлюється, що вони спростовують факт наявності фактичних трудових відносин з ФОП ОСОБА_1 та виконання трудових обов`язків.

А саме, вбачається допомога знайомої у підміні на робочому місці на час перебування ОСОБА_1 у поліклініці, що мало місце протягом години.

Як передбачено ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий суд та встановлення обґрунтованості будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення,які мають ознаки злочину»,залежно від ступеня їх суспільної небезпеки(рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти ОСОБА_8 » та інші), отже,адміністративне обвинувачення має бути доведено державою ,в особі уповноважених на те посадових осіб,а тому особа,яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Правопорушення, за яке ОСОБА_1 притягується до відповідальності (ч. 3 ст. 41 КУпАП), з урахуванням практики Європейського суду з прав людини («тест Енгеля») є видом відповідальності, який відповідно до цілей Конвенції вважається кримінальним.

За змістом рішення Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року, визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

На підтвердження наявності події та складу правопорушення суду надано лише протокол про адміністративне правопорушення № ПЛ 5407/163/АВ/П/ПТ від 06.11.2019 та Акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю № ПЛ 5407/163/АВ.

Інших доказів на час розгляду справи стороною обвинувачення суду не надано.

Будь які підтвердження виконання ОСОБА_2 трудових обов`язків та наявності між нею та ОСОБА_1 трудових відносин, тобто наявності події адміністративного правопорушення, у матеріалах справи відсутні.

Твердження ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_2 прийшла з приводу працевлаштування дочки підтверджується як поясненнями ОСОБА_2 , так і копією направлення на працевлаштування ОСОБА_9 (№ 0004001 від 08.11.2019) на вільне робоче місце ОСОБА_1 , та копією договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю від 09.11.2019, укладеним між ОСОБА_9 та ОСОБА_1 .

Пояснення про те, що мала місце допомога знайомої на час перебування протягом кількох годин представником Управління Держпраці не спростовується.

При розгляді справи встановлено, що інспектор праці у протоколі зазначає факт фіксування правопорушення відеотехнікою.

Здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю відбувається за процедурою, передбаченою відповідним Порядком, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 26.04.2017 р.за № 295, якою у п.11,22 врегульовано питання фіксування проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото-, відеотехніки, право проведення якого надано інспектору,та порядок його долучення до акту.

Проте, суду не надано доказ, на який представник Управління Держпраці посилається у протоколі (відеозапис), тому надати йому оцінку у суду немає можливості.Посилання інспектора праці на доказ, який не був наданий суду для дослідження, не має ніякої юридичної сили.

Суд наголошує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р., заява № 926/08), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

При оцінці усіх досліджених доказів, суд дійшов до висновку про недоведеність винуватості ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, оскільки не надано жодних доказів, які підтвердили б вчинення нею тих дій, які ставляться за провину, за стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема,у рішенні у справі «Коробов проти України».

Доказів, які б спростовували пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відсутність трудових відносин, представником Управління Держпраці у Полтавській області суду не надано.

Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на суспільний порядок, власність, права та свободи громадян,на встановлений порядок управління, за які законом передбачена адміністративна відповідальність.

Оскільки судом не встановлено події порушення вимог чинного трудового законодавства, провадження у справі підлягає закриттю.

Крім того, як встановлено з протоколу про адміністративне правопорушення та підтверджено ОСОБА_1 , перевірка здійснювалася 29.10.2019, в той же день ОСОБА_1 надавала пояснення інспектору праці, проте сам протокол складений 06 листопада 2019 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Інспектором праці порушено вимоги законодавства, а саме протокол складений інспектором праці із запізненням на сім днів, тобто з грубим порушенням строків.

Керуючись ст.ст. 7, 9-10, ч. 3 ст. 41, ст. 247, 251, 284 КУпАП, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд

у х в а л и л а :

Провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Пирятинський районний суд Полтавської області. Постанову може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, при застосуванні заходів примусового впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.О. Ощинська