Справа № 201/8770/20
Провадження № 3/201/4958/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм КП «Дніпровський електротранспорт» ДМР, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Інспектором патрульної поліції складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , відповідно до якого останній 03 вересня 2020 року о 10 годині 05 хвилин, керуючи тролейбусом «ЮМЗ Т-1 Р2», інвентарний № НОМЕР_1 , під час руху в районі буд. № 28 по пр. Дмитра Яворницького в м. Дніпрі не встежив за технічним станом керованого ним транспортного засобу, внаслідок чого праве переднє колесо від`єдналось від останнього та зіткнулось з перешкодою у вигляді вітрини магазину «Terry Luxury Outlet», розташованого в буд. АДРЕСА_2 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження транспортному засобу, а також іншому майну.

ОСОБА_1 під час розгляду справи заперечував свою винуватість, оскільки вважав, що перед початком руху виконав всі необхідні дії, що вимагались від нього його посадовою інструкцією, зокрема, він оглянув керований ним тролейбус, на якому не було виявлено жодних видимих несправностей, а тому він уважав, що ним не порушувались правила дорожнього руху, так як він не міг передбачити, що колесо від`єднається від тролейбусу.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2020 року дана справа про адміністративне правопорушення була направлена в Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України з метою усунення істотних порушень при оформлення матеріалів справи, що перешкоджало повно та всебічно з`ясувати обставини вчиненого адміністративного правопорушення, а також прийняти законне та обгрунтоване рішення по справі. Однак, після дооформлення, посадовою особою патрульної поліції зазначені в судовому рішенні недоліки усунені не були.

А отже, дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку, що адміністративна справа підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки доказів зібраних в цю справу не достатньо для того щоб зробити однозначний висновок щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, в якому обвинувачується останній.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є: будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, при цьому обов`язок щодо збирання таких доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З метою збирання доказів співробітники поліції зобов`язані, відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, долучати до протоколу про адміністративне правопорушення: схему місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейський; пояснення учасників пригоди та свідків; показання технічних приладів; показання засобів фото- та/або відеоспостереження; інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 133430 від 03 вересня 2020 року дорожньо-транспортна подія за участі водія ОСОБА_1 відбулась в результаті порушення ним п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху України.

Вказаним пунктом правил дорожнього руху встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Тобто, саме в разі наявності в діях ОСОБА_1 порушень п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху України, які знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з наслідками, що настали, останній повинен бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Однак, в матеріалах цієї справи відсутні належні та допустимі докази, на підставі яких, поза розумним сумнівом, що є стандартом доведення, необхідним для визнання особи винною, судом може бути зроблений висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, що ставиться йому у вину складеним відносно нього протоколом, зокрема матеріалами справи про адміністративне правопорушення не спростовується позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що дана подія відбулась внаслідок непередбачуваних обставин, котрі він не повинен був та не міг передбачити.

Тобто співробітниками поліції в протоколі про адміністративне правопорушення формально та не конкретизовано було зазначено, що водій не встежив за технічним станом керованого транспортного засобу, внаслідок чого на ньому від`єдналось переднє праве колесо, що призвело до пошкодження вітрини магазину. Формування в такий спосіб суті адміністративної справи не дає можливості визначити, чи здатен був водій ОСОБА_1 звичайно застосованими методами контролю за технічним станом ТЗ виявити несправності, внаслідок яких було відірвано праве переднє колесо тролейбусу. Така невідповідність обвинувачення в свою чергу створює передумови до порушення права на захист особи, яка мусить захищатись від неконкретного та незрозумілого звинувачення.

За даних обставин та виходячи з матеріалів зібраних уповноваженою посадовою особою у справу про адміністративне правопорушення, суд не може встановити чи була ця дорожньо-транспортна подія вчинена внаслідок не забезпечення водієм ОСОБА_1 технічно справного стану транспортного засобу, чи навпаки, переднє праве колесо тролейбусу відірвалось з інших причин, які не залежали від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим в діях останнього може бути наявний казус, тобто безвинне заподіяння шкоди.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, від 04.11.1950 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п. 2 ст. 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI. представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже ст. 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Тобто, Європейський суд з прав людини фактично визнав застосування гарантій ст. 6 Конвенції на адміністративні правопорушення, а не тільки кримінальні.

В світлі даної ситуації, слід вважати, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Отже, спираючись на вищевикладене та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні докази вини водія ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини у відношенні останнього нічим об`єктивно не підтверджуються, керуючись ч. 3 ст. 62 Конституції України відповідно до якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в зв`язку з чим дана адміністративна справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу у відношенні ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП провадженням закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала чинності:

Суддя: В.М. Гончаренко