Провадження № 3/243/4811/2020
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 грудня 2020 року м. Слов`янськ

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Мінаєв І.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженки м. Херсон, громадянки України, працюючої продавчинею в магазині «Трьошка», яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 443 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

01 грудня 2020 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області в Донецькій області надійшов адміністративний протокол серія ВАБ № 074181 відносно ОСОБА_1 за ст. 443 КУпАП, відповідно до якого 15 листопада 2020 року о 12-30 ОСОБА_1 здійснювала приймання відвідувачів в торговельному закладі «Трьошка» розташованого за адресою м. Святогірська, вул. Шевченко, буд. 35, чим порушила п.15 п.п. 4 постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 з отриманими змінами від 11.11.2020 № 1100, за що передбачено адміністративну відповідальність за ст.443 КУпАП.

ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, однак не використала свого права на безпосередню участь у судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Диспозицією ст.443 КУпАП передбачено настання адміністративної відповідальності за порушення правил карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Зазначена норма є бланкетною.

Згідно п.п. 4 п. 15 Постанови № 641 додатково до обмежень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин суботи до 00 годин 00 хвилин понеділка на території України з 14.11.2020 до 30.11.220 забороняється приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які проводять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення.

Так, зі змісту пояснень ОСОБА_1 вбачається, що вона працює в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою АДРЕСА_2 , на посаді продавця. 15.11.2020 близько 07-00 вона прийшла до магазину з метою здійснення обліку залишку товарів, при цьому двері магазину зачинила на ключ. Близько 12-00 вони вийшла з магазину з метою придбання продуктів харчування, після чого, зайшовши в магазин, вона забула замкнути вхідні двері до магазину і в цей час до магазину зайшов чоловік на ім`я ОСОБА_2 (більш точні анкетні дані їй не відомі). Вона йому повідомила, що магазин не працює та попрохала його вийти з магазину, але в цей час в магазин зайшли працівники поліції, яким вона повідомила, що чоловікові на ім`я ОСОБА_2 вона пояснила, що магазин не працює, чоловіку на ім`я ОСОБА_2 нічого не продавала, та пояснила, що забула зачинити двері магазину.

Інших доказів матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Положенням ст.251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

В той же час до протоколу про адміністративне правопорушення не додані фотографії або відеозаписи з приміщення магазину, з яких би вбачалося, що в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 здійснювала приймання відвідувачів.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

З урахуванням наведеного, з наданих суду доказів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, неможливо встановити, що ОСОБА_1 порушила п.15 п.4 постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020, а саме здійснювала приймання відвідувачів в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », пояснення ОСОБА_1 матеріалами справи не спростовуються.

Підсумовуючи викладене, оцінивши надані суду докази, суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до ст. 247 п. 1, ст. 284 ч. 1 п. 3 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 443, 247, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 443 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд.

Суддя

Слов`янськогоміськрайонного суду І.М. Мінаєв