Справа № 944/2282/20 Головуючий у 1 інстанції: Кондратьєва Н.А.
Провадження № 33/811/1066/20 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 14 липня 2020 року,

встановив:

постановою Яворівського районного суду Львівської області від 14 липня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420, 40 грн судового збору.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 03 травня 2020 року о 08 год 59 хв, в м. Львові на пл. Міцкевича, 8, керував автомобілем марки «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На постанову судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить постанову скасувати та винести нову, якою закрити провадження у справі.

Апелянт не погоджується із постановою суду, оскільки був скасований акт, згідно із яким наступала адміністративна відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. Відтак така постанова є незаконною і підлягає скасуванню у встановленому законом порядку.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причини своє неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що постанову судді слід скасувати, а справу закрити з таких підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення була допущена неповнота з`ясування обставин справи, яка вплинула на правильність прийняття рішення, а викладені в постанові судді висновки щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Допущена судом першої інстанції неповнота з`ясування обставин усунута при розгляді справи апеляційним судом шляхом дослідження доказів.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2, ч.3, ч.5 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. Огляд водія проводиться в закладах охорони здоров`я у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами. Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно п.7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Відповідно до п.6, п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 (далі Порядок), водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Зазначені вимоги нормативних актів поліцейськими дотримані не були.

Як на докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення суд першої інстанції покликався у судовому рішенні на протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 082276 від 03.05.2020 року, тест на алкоголь до протоколу серії ДПР18 №082276 від 03.05.2020 року, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмові поясненнями свідка ОСОБА_2 від 03.05.2020 року, письмові поясненнями свідка ОСОБА_3 від 03.05.2020 року та відеозаписом події на CD-диску.

Між тим наведені в судовому рішенні докази не свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Так, з долученого до матеріалів відеозапису події 03 травня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, після чого повідомив, що не згідний з результатами огляду.

Проте, доказів того, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд в медичному закладі й при цьому були присутні свідки, немає.

Разом з тим, суд першої інстанції не надав належної оцінки вищенаведеному, вказавши лише, що адміністративне правопорушення було вчинене 03 травня 2020 року, однак ОСОБА_1 зауважень щодо результату тесту не заявляв.

Таким чином, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до п. 9 Розділу ІІ зазначеної вище Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Отже поліцейськими не були дотримані вимоги ст. 266 КУпАП щодо порядку огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, а також вимоги зазначених вище Інструкції та Порядку.

У справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене апеляційну скаргу слід задоволити, постанову судді скасувати, а справу закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задоволити.

Постанову Яворівського районного суду Львівської області від 14 липня 2020 року щодо ОСОБА_1 - скасувати.

На підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП закрити провадження відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Маліновська-Микич