Справа № 953/587/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2020 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Колесник С.А., розглянувши матеріали, що надійшли з Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянку України, головного бухгалтера КП «Харківводоканал», яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу №8 про адміністративне правопорушення від 10.01.2020 року, 19.12.2019 року при камеральній перевірці КП «Харківводоканал», податкова адреса: м. Харків, вул. Шевченка, буд. 2, головним державним ревізором ОСОБА_2 було встановлено, що головний бухгалтер КП «Харківводоканал» ОСОБА_1 допустила правопорушення у веденні податкового обліку, а саме: порушила термін подання «Декларації акцизного податку» за жовтень 2019 року, а саме по строку подання 20.11.2019 року включно, фактично подала 21.11.2019 р., з запізненням на 1 день, чим порушила п. 223.2 ст. 223 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755 VI (із змінами та доповненнями). Порушення встановлено актом перевірки від 19.12.2019 р. № 248/28-10-54-10-06/03361715.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, повідомлена належним чином. 27.01.2020 через канцелярію суду подала заперечення, в яких посилаючись на те, що на даний час не закінчився строк оскарження повідомлення - рішення від 17.01.2020, яке було направлено Харківським управлінням Офісу великих платників податків ДФС на адресу КП «Харківводоканал» і отримане підприємством 21.01.2020, у зв`язку з чим просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП. Також зазначила, що поняття «податковий облік» і «податкова звітність» не є тотожними, тому несвоєчасність або неподання податкової декларації, яка є документом податкової звітності, не можуть вважатися ознакою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП. Розгляд справи просила проводити без її участі, з врахуванням наданих нею заперечень та письмових доказів.

Дослідивши матеріали справи, письмові заперечення ОСОБА_1 , суд приходить до наступних висновків.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту протоколу про адміністративне правопорушення. В ньому, зокрема, повинно бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, встановлені на підставі сукупності досліджених доказів, які наведені на обґрунтування наявності складу правопорушення і правильності його юридичної кваліфікації.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, суд має повно, всебічно і об`єктивно з`ясувати обставини кожної справи, вирішуючи її в точній відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч. 1 ст. 163-1 КУпАП в якості адміністративного правопорушення передбачено відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Отже ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, відсутність податкового обліку, по-друге, порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 8 від 10.01.2020 року, ОСОБА_1 несвоєчасно подала декларацію акцизного податку, а саме: не подання податкової декларації акцизного податку за жовтень 2019 року, граничний термін подання якої 20.11.2019 року.

Відповідно до п. 46.1. ст. 46 ПК України податкова декларація це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

З огляду на розташування зазначеної норми у главі 2 «Податкова звітність» ПК України та логіко-граматичне значення поняття «податкова декларація», слід дійти висновку, що податкова декларація є документом податкової звітності платника податків.

Діючим законодавством України не визначено поняття «податковий облік» в контексті його здійснення суб`єктами господарювання, але в деяких нормах ПК України передбачений обов`язок платника податків щодо ведення в установленому порядку обліку доходів і витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та податкових зобов`язань.

Системний аналіз зазначених норм ПК України у взаємозв`язку із цілями ведення такого обліку та предметом регулювання Податкового кодексу України дозволяє дійти висновку про те, що податковим обліком, який зобов`язані здійснювати суб`єкти господарювання, і відповідальність за відсутність або порушення порядку ведення якого передбачена ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, є саме облік доходів і витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та податкових зобов`язань.

Таким чином, поняття «податковий облік» і «податкова звітність» не є тотожними, тому несвоєчасність або неподання податкової декларації, яка є документом податкової звітності, не можуть вважатися ознакою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Більш того, з наданих ОСОБА_1 письмових заперечень встановлено, що 17.01.2020 на адресу КП «Харківводоканал» з Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС надійшло податкове повідомлення рішення від 17.01.2020 № , яке отримано підприємством 21.01.2020, що підтверджується копією конверту.

Відповідно до п. 56.1. ст. 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу.

Відповідно до п. 58.1 ст. 58 та п. 86.8 ст. 86 Податкового кодексу України на підставі акта перевірки податковим органом приймається податкове повідомлення-рішення протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки, а за наявності заперечень до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання письмової відповіді платнику податків.

10.09.2013 колегією судців Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України при розгляді справи № 21-237а13 зазначено, що акт - це службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства.

У цьому випадку акт перевірки, в якому відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень законодавства, що в свою чергу відповідає встановленим правилам складання акта перевірки, не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання та, відповідно, не є актом індивідуальної дії.

Обов`язковою ознакою дій суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер. Висновки, викладені у акті, не породжують обов`язкових юридичних наслідків.

Згідно з п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України контролюючим та іншим державним органам забороняється використовувати акт перевірки як підставу для висновків стосовно взаємовідносин платника податків з його контрагентами, якщо за результатами складення акта перевірки податкове повідомлення-рішення не надіслано (не вручено) платнику податків або воно вважається відкликаним відповідно до статті 60 цього Кодексу.

Податковим законодавством передбачено дворівневу процедуру оскарження рішень органів податкової служби та поширено презумпцію не винуватості на процедуру оскарження. Так вирішення питань стосовно правомірності винесеного рішення податковим органом підвідомче адміністративному суду, і розгляду в порядку передбаченому Кодексом про адміністративне правопорушення не підлягає.

На даний час триває строк адміністративного оскарження податкового повідомлення рішення від 17.01.2020 № , прийнятого на підставі акту перевірки від 19.12.2019 № 248/28-10-54-10-06/03361715, оскільки строк подання скарги на податкове повідомлення рішення від 17.01.2020 спливає 04.02.2020.

У відповідності до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене, в порушення вимог податкового законодавства, контролюючим органом надано до суду матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності незважаючи на те, що процедура адміністративного оскарження прийнятих податковими органами рішень ше не закінчена, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, у зв`язку з чим відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі підлягає закриттю.

У відповідності до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, адміністративний матеріал відносно головного бухгалтера КП «Харківводоканал» - ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Керуючись ч.1 ст. 163-1, ст.ст. 9, 247, 268, 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП провадженням закрити у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя С.А. Колесник