Справа № 158/2425/20
Провадження № 3/0158/848/20
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 грудня 2020 року м. Ківерці
Суддя Ківерцівського районного суду Волинської області Сіліч Ю.Л., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, -
за ч. 4 ст. 130 КУпАП, ст.124 КУпАП, 122-4 КУпАП, ч.3 ст126 КУпАП -
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР №457591 від 21.09.2020 року, ОСОБА_1 17 вересня 2020 року о 17 год. 57 хв. по вул. Київській, 8а в с. Тростянець, Ківерцівського району Волинської області, в порушення вимог п. 2.10 є, п.2.5 ПДР України, керував автомобілем марки «Додж Караван», державний номерний знак НОМЕР_1 , вживав алкогольні напої (горілка у кількості 0,5 л) після ДТП за його участю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння та відмовився на вимогу працівника поліції пройти тест на виявлення стану алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №457617 від 21.09.2020 року, ОСОБА_1 , 17.09.2020 року о 17 год. 57 хв., в порушення вимог п.9 ч.2 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», будучи особою щодо якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, керував автомобілем марки «Додж Караван», державний номерний знак НОМЕР_1 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.126 КУпАП.
Окрім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №457504 від 21.09.2020 року, ОСОБА_1 , 17.09.2020 року о 17 год. 57 хв., в порушення вимог п. 2.10а ПДР України, здійснив ДТП та покинув місце події, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.
У судове засідання, призначене на 18.12.2020 року ні ОСОБА_1 ні його представник до суду не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце слухання справи. Жодних клопотань про відкладення справи не надходило.
Оцінюючи те, що, як ОСОБА_1 так і його представник знали про розгляд матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності за інкримінованими статтями КУпАП, що стверджується власними підписами на протоколах ОСОБА_1 (а.с.2, 18, 30, 42); тричі викликався у судове засідання, у тому числі судовим оголошенням, розміщеним на офіційному сайті Ківерцівського районного суду Волинської області, суд констатує, що він достеменно знав про дане судове провадження, однак, з моменту складання протоколів по день винесення постанови суду, не дивлячись на достатність часу для того, щоб з`явитися до суду та дізнатися про рух справи, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, відтак, суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, а тому, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що слід вирішити справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130, ст.124, 122-4, ч.3 ст.126 КУпАП в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.
Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.
Відповідно до ст. 280 КУпАП підлягають з`ясуванню усі обставини справи, в тому числі чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясування інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, об`єктивна сторона якого полягає у порушенні учасниками дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (а.с.18).
Відповідно до п.10.10 Правил дорожнього руху України - водієві забороняється рух транспортних засобів заднім ходом на автомагістралях, дорогах для автомобілів, залізничних переїздах, пішохідних переходах, перехрестях, мостах, шляхопроводах, естакадах, у тунелях, на в`їздах і виїздах з них, а також на ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи недостатньою видимістю.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується рапортом працівника поліції від 17.09.2020 року щодо вчинення ДТП у с. Тростянець (а.с.21); схемою місця ДТП від 17.09.2020 року, на якій зафіксовано напрямок руху автомобіля ВАЗ 2199, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням гр. ОСОБА_2 (а.с.20), письмовими поясненнями іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 , відповідно до яких останній вказав, що 17.09.2020 року став учасником ДТП, а саме: у його автомобіль в`їхав інший - марки «Додж» (а.с.22), визнавальними письмовими показаннями самого ОСОБА_1 щодо обставин вчинення ДТП 17.09.2020 року у с. Тростянець (а.с.23).
Вказані докази винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими; відтворюють реальну картину перебігу подій17.09.2020 року у с. Тростянець, тому суд бере їх до уваги при прийнятті рішення щодо притягнення порушника до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.
Разом з тим, суд вважає недопустимим доказом протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №457503 від 21.09.2020 року, складений відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, оскільки такий складено з порушенням встановленого законом строку, що регламентовано ст.254 КУпАП. Протокол складено не у 24 години з моменту виявлення порушника; моментом виявлення порушника суд вважає саме 17 вересня, оскільки пояснення ОСОБА_1 , надані працівникам поліції, датовано 17.09.2020 року. З огляду на недопустимість вказаного доказу, суд не може покласти його в основу доведення винуватості.
Окрім цього, суд не бере до уваги постанову про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху не в автоматичному режимі серії БАА №886316 від 21.09.2020 року, оскільки така постанова складена не на місці вчинення правопорушення.
ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, об`єктивна сторона якого полягає у керуванні транспортними засобами особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав належну правову оцінку з точки зору їх належності та допустимості, а саме: визнавальними письмовими поясненнями ОСОБА_1 , письмовими поясненнями іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 , рапортом працівника поліції від 17.09.2020 року щодо вчинення ДТП у с. Тростянець (а.с.21); схемою місця ДТП від 17.09.2020 року, на якій зафіксовано напрямок руху автомобіля ВАЗ 2199, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням гр. ОСОБА_2 (а.с.20)
Відповідно до довідки №7371/54/04-2020 від 25.09.2020 року, виданої Ківерцівським ВП ГУНП у Волинській області - відносно ОСОБА_1 діє заборона на тимчасове керування транспортним засобами відповідно до постанови державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у м. Луцьку Горун І.Л. від 11.08.2020 року. (а.с.37).
Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.126 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, оскільки у відповідності до ст. ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають сумніву у суду.
Разом з тим, суд вважає недопустимим доказом протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №457617 від 21.09.2020 року, складений відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.126 КУпАП, оскільки такий складено з порушенням встановленого законом строку, що регламентовано ст.254 КУпАП. Протокол складено не у 24 години з моменту виявлення порушника; моментом виявлення порушника суд вважає саме 17 вересня, оскільки пояснення ОСОБА_1 надані працівникам поліції датовано 17.09.2020 року. З огляду на недопустимість вказаного доказу, суд не може покласти його в основу доведення винуватості.
ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.122-4 КУпАП, об`єктивна сторона якого полягає у залишенні водіями транспортних засобів місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Вина ОСОБА_1 у вчиненніадміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав належну правову оцінку з точки зору їх належності та допустимості, а саме: визнавальними письмовими поясненнями ОСОБА_1 , письмовими поясненнями іншого учасника ДТП- ОСОБА_2 , рапортом працівника поліції від 17.09.2020 року щодо вчинення ДТП у с. Тростянець та схемою місця ДТП від 17.09.2020 року, на якій зафіксовано напрямок руху автомобіля ВАЗ 2199.
Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, оскільки у відповідності до ст. ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають сумніву у суду.
Разом з тим, суд вважає недопустимим доказом протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №457504 від 21.09.2020 року складений відносно ОСОБА_1 за ст.122-4 КУпАП, оскільки такий складено з порушенням встановленого законом строку, що регламентовано ст.254 КУпАП. Протокол складено не у 24 години з моменту виявлення порушника; моментом виявлення порушника суд вважає саме 17 вересня, оскільки пояснення ОСОБА_1 надані працівникам поліції датовано 17.09.2020 року. З огляду на недопустимість вказаного доказу, суд не може покласти його в основу доведення винуватості.
ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона якого, окрім іншого, відповідно до диспозиції цієї норми полягає у вживанні алкогольних напоїв після ДТП за його участю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
Суд, дослідивши надані матеріали провадження, встановив наступне.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 457591 від 21.09.2020 року, ОСОБА_1 , 17 вересня 2020 року о 17 год. 57 хв. по вул. Київській, 8а в с. Тростянець, Ківерцівського району Волинської області, в порушення вимог п. 2.10 є, п.2.5 ПДР України, керував автомобілем марки «Додж Караван», державний номерний знак НОМЕР_1 , вживав алкогольні напої (горілка у кількості 0,5 л) після ДТП за його участю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння та відмовився на вимогу працівника поліції пройти тест на виявлення стану алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Пунктом 2.10 є Правил дорожнього руху України встановлює зобов`язання водія до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).
Згідно з п. 2.5 ПДР - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Разом з тим, суд зазначає, що формулювання адміністративного порушення за вказаним протоколом не відповідає вимогам ч.4 ст.130 КУпАП, оскільки відмова у проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння у вказаній частині статті не встановлена, а тому порушення за п.2.5 ПДР України є недоведеним, оскільки суду не надано доказів того, що ОСОБА_1 пропонувалось пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння; свідки у вказаному протоколі відсутні.
Окрім того, зазначений протокол суд вважає недопустимим доказом, оскільки такий складено з порушенням встановленого законом строку, що регламентовано ст.254 КУпАП. Протокол складено не у 24 години з моменту виявлення порушника; моментом виявлення порушника суд вважає саме 17 вересня, оскільки пояснення ОСОБА_1 надані працівникам поліції датовано 17.09.2020 року. З огляду на недопустимість вказаного доказу, суд неможе покласти його в основу доведення винуватості.
Разом з тим, суд зазначає, що у ч.4 ст.130 КупАП діє чітка вказівка щодо заборони вживати алкоголь після вчинення ДТП, а саме: до проведення медичного огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння (доказу щодо пропозиції на проведення такого огляду судом не знайдено).
Твердження іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 щодо перебування ОСОБА_1 на момент вчинення ДТП у стані алкогольного сп`яніння суд бере до уваги, однак вважає, що таке твердження не може бути покладено в основу доказу за ч.4 ст.130 КУпАП, оскільки диспозиція вказує на «вживання», а не «керування».
Визнавальні показання ОСОБА_1 щодо вживання алкоголю після вчинення ДТП суд бере до уваги, однак визнає їх такими, що не можуть бути покладені в основу винуватості за ч.4 ст.130 КУпАП з підстав вищевикладених (не здобуто доказу пропозиції проведення огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння).
Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.
Відповідно п. 2 ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, серед іншого при розгляді справи про адміністративне правопорушення слід з`ясувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як визначено п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Склад правопорушення містить в собі: об`єкт; об`єктивну сторону; суб`єкт; суб`єктивну сторону. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.
Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 130 КУпАП можливе лише у випадку наявності всіх елементів складу адміністративного правопорушення.
Згідно роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 за №9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна права позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №536/1703/17, адміністративне провадження №К/9901/3839/17.
Отже, згідно з вимогами ч.2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.
Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п.43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».
Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення позбавлений доказової сили, якщо він не підтверджений іншими доказами, які долучені до нього.
Враховуючи, що у даному випадку протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КУпАП складено з порушенням вимог ст. 254 КУпАП, порушення, викладене у протоколі не відповідає диспозиції ч.4 ст.130 КУпАП, суд не знаходить підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вказаною статтею.
Відповідно до вимог ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з ст.ст.9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
У справі «Кривошапко проти Росії» Європейський суд зазначив (п.44-45), що суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.
При цьому суд звертає увагу також на те, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в межах обставин та кваліфікації дій особи, викладених у протоколі, суд не вправі перекваліфіковувати дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, погіршуючи її становище.
Пунктом 1 статті 247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи вищенаведене, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП, підлягає закриттю згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Щодо визначення покарання ОСОБА_1 за ст. 124 та ст. 122-4, ч. 3 ст. 126 КУпАП суд враховує, що положення Кодексу України про адміністративні правопорушення відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для порушника, меті адміністративної відповідальності.
Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Правопорушення, за вчинення яких притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 входить до Глави 10 «Адміністративні правопорушення на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку» у зв`язку з чим, при прийнятті рішення суд не бере до уваги особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
З врахування наведеного, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді адміністративних штрафів, передбачених санкціями статей, за якими він притягується до відповідальності.
Враховуючи викладене, вважаю за доцільне призначити адміністративне стягнення з врахуванням вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Таке покарання за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Разом з тим, згідно ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.
Оскільки на момент винесення постанови відносно ОСОБА_1 закінчились строки накладення адміністративного стягнення, минуло більше трьох місяців з дня виявлення цих правопорушень, а тому на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження за ст.124, ст.122-4, ч.3 ст.126 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.
Керуючись ст. 247 КУпАП, -
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП, ст.122-4 КУпАП, ч.3 ст.126 КУпАП.
Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, ст.122-4 КУпАП, ч.3 ст.126 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ківерцівського районного суду Ю.Л. Сіліч