Справа № 266/6161/20
Провадженя№ 3/266/2365/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2020 року м.Маріуполь
Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області Федотова В.М., розглянувши матеріал, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Іллічівськ, Одеської області, працюючого на СТО ФОП « ОСОБА_2 » слюсарем, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1
До Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП.
ОСОБА_1 надав до суду клопотання, у якому просив розглянути справу про адміністративне правопорушення без його участі, та закрити провадження по ній.
Також згідно наданого ОСОБА_1 до суду заперечення, останній зазначив, що з урахуванням умов своєї роботи та посадових обов`язків, а саме будучі слюсарем на станції технічного обслуговування, не передбачено контактування, спілкування та приймання людей. Безпосередньо перед складанням протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 перебував у захисній масці, але під час прийому їжі до приміщення зайшов чоловік, який почав здійснювати відеозйомку факту відсутності у ОСОБА_1 засобу індивідуального захисту на обличчі, враховуючи той факт, що до приміщення СТО вхід стороннім особам заборонений. Також зазначив, що законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» №1000-IX від 06.11.2020 внесено зміни до ст. 44-3 КУпАП, а саме доповнено статтю частиною другою. Дана норма набрала чинності 21.11.2020 року, тим самим суд позбавлений можливості перевірити правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 органом, який склав протокол. З відеозапису не можливо встановити де він зроблений, а саме в якому СТО, не видно особу, яка його робила та наявність інших осіб, де перебував ОСОБА_1 . У даному запереченні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 просив закрити провадження у справі №266/6161/20.
Суд, ознайомившись з матеріалами , які надійшли з Приморського ВП ЦВП ГУНП в Донецькій області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності прийшов до наступного.
У відповідності до вимог ч. 2 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
За змістом ст. 9 КУпАП єдиною підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у її діях (бездіяльності) складу адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно із ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
За статтею 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Санкція даної статті передбачає накладення штрафу як на посадових осіб так і на громадян.
Вказана норма є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.
Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4 ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, підстави та порядок обов`язкової самоізоляції, перебування особи в обсерваторі (обсервації), госпіталізації до тимчасових закладів охорони здоров`я (спеціалізованих шпиталів). Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.
У відповідності до ст. 41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.
В статті 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» за №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року визначено,що карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.
Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.
Згідно п.10 пп.1 Постанови КМУ від 22.07.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на території України на період дії карантину забороняється: перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.
Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» №1000-IX від 06.11.2020 внесено зміни до ст. 44-3 КУпАП, а саме доповнено статтю частиною другою. Дана норма набрала чинності 21.11.2020 року.
Частина 1 статті 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Частина 2 статті 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.
Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.
Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 072498 від 30.10.2020 року вбачається, що поліцейський, описуючи нормативно-правовий акт, яким заборонено дії, вчинені ОСОБА_1 зазначив про порушення останнім пп. 1 п. 10 Постанови КМУ № 641.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , знаходячись у громадській споруді приміщенні СТО, порушив правила щодо карантину, а саме перебував без засобу індивідуального захисту (маски), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.
Проте ,з наданих працівниками поліції до суду матеріалів, не вбачається доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 знаходився на робочому місці без засобів індивідуального захисту, що закриває ніс та рот.
До матеріалів про адміністративне правопорушення працівниками поліції надані пояснення ОСОБА_1 , в яких він зазначає, що перебував на своєму робочому місті без маски бо пив кофе, окрім пояснень особи, що притягується до адміністративної відповідальності жодних пояснень свідків, понятих до протоколу не додано
Також співробітниками поліції надано відеозапис, який був переглянутий судом. Із переглянутого судом відеозапису події, встановлено, що невідома особа здійснювала відеозйомку приміщення станції технічного обслуговування, на відеозапису зафіксовано перебування ще декількох осіб в приміщенні СТО. З відеозапису не вбачається ким було здійснено відеозйомку, суду не відомо хто зображений під час відеозйомки не встановлено особу, співробітники поліції не надали доказів того, що саме вони здійснювали зазначену відео зйомку, а якщо ні, то ким саме зроблено відеозапис і за допомогою якого засобу фото-відео фіксування, зазначений засіб також не відображений в протоколі про адміністративне правопорушення.
Таким чином відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, суд оцінює критично, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, не доведена та не аргументована, докази вини останнього не є переконливими, обставини зазначені в протоколі є суперечливими та не відповідають фактичним обставинам справи, тому вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення передбаченого ст. 44-3 КУпАП.
Крім того, суд зазначає, що 06.11.2020 року Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» ст.44-3 доповнено частиною 2, яка є спеціальною по відношенню до ч.1 ст.44-3 КУпАП, розгляд справ передбачених ч.2 ст.44-3 КУпАП належить до компетентності іншого органу, а отже у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Аналізуючи докази у сукупності між собою, враховуючи обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, які не підтверджені у передбачений законом спосіб, суд приходить до висновку про те, що достатніх доказів для наявності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, у діях ОСОБА_1 не встановлено, внаслідок чого провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. ст. 44-3, 221, 247, 251, 254, 256, 283-285 КУпАП, суддя, -
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 44-3 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Донецького апеляційного суду через Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області.
Суддя: Федотова В. М.