16.12.2020 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/1105/20
Провадження № 3/533/486/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року селище Козельщина

Суддя Козельщинського районного суду Полтавської області Козир В.П., за участю секретаря судового засідання Кругловецького Ю.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Козельщинського відділення поліції Кобеляцького відділу поліції в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

Гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягувалася,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП),

УСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 552256, складеного 19.11.2020, гр. ОСОБА_1 «15.11.2020 близько 16.17 год, являючись продавцем-консультантом магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: селище Козельщина, вул. Остроградського, 77/6, здійснювала торгівлю в карантин вихідного дня, чим порушила п. 10 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 зі змінами № 1100 від 13.11.2020, відповідальність за що передбачена статтею 44-3 КУпАП, оскільки продукти харчування займають менше 60 % усього товару».

З протоколом ОСОБА_1 не погодилась, про що зробила відмітку безпосередньо у протоколі під час його вручення 19.11.2020, а також у письмових поясненнях від 15.11.2020, наданих органу поліції, у яких пояснила, що працює на посаді заступника адміністратора магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та магазин здійснює торгівельну діяльність, не порушуючи постанову КМУ від 11.11.2020 № 1100, так як магазин здійснює торгівлю продуктами харчування на торгівельних площах, не менше 60 % яких призначено для торгівлі продуктами харчування, пальним, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами. На час приїзду поліції покупців у магазину не було.

Аналогічні письмові пояснення надали 15.11.2020 свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які також є працівниками магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

У судове засіданні ОСОБА_1 не з`явилася, про місце, дуту та час судового розгляду справи відносно неї була своєчасно повідомлена, про причини неявки суду не повідомила, клопотання, заяви про відкладення розгляду справи не подавала.

Оскільки особа була належним чином повідомлена про місце та час судового засідання, та її присутність не є обов`язковою у відповідності до ст. 268 КУпАП при розгляді справи за ст. 44-3 КУпАП, крім того особа подала письмові пояснення до суду, приходжу до висновку про можливість розгляду справи без присутності особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Гр. ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, обставини, викладені в протоколі, заперечувала. Надала письмові пояснення, у яких зазначила, що не є суб`єктом правопорушення за ст. 44-3 КУпАП, оскільки не є суб`єктом господарювання, відповідальність за режим роботи магазину не повинна нести, оскільки є звичайним найманим працівником (продавцем-консультантом). Крім того, зазначала, що протокол не є належним доказом вчинення адміністративного правопорушення, так як він складений з порушенням строку, встановленого ст. 254 КУпАП, не протягом 24 годин з дня виявлення особи, яка вчинила правопорушення, а через 4 дні. Крім того, зазначала, що магазин «Аврора» має не менше 60 % торгівельної площі, призначеної для торгівлі продуктами харчування, медичними виробами та кормами тощо, за умови чого діяльність такого магазину не заборонялася. Вважає, що у її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки вона не порушувала жодних санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та іншими актами законодавства.

Розглянувши матеріали справи, суддя дійшов таких висновків.

Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Відповідальність за ст. 44-3 КУпАП (у редакції, що діяла на час вчинення адміністративного правопорушення) настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Зазначена норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, та є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за порушення яких передбачена ст. 44-3 КУпАП .

Згідно пп. 4 п. 15 постанови КМУ від 22.07.2020 № 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (тут та надалі у редакції, чинній станом на 15.11.2020 дату вчинення ймовірного правопорушення) додатково до обмежень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин суботи до 00 годин 00 хвилин понеділка на території України з 14 листопада 2020 р. до 30 листопада 2020 р. забороняється: 4) приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім: торгівлі продуктами харчування на торговельних площах, не менше 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, пальним, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами.

Отже обмеження, що встановлені Кабінетом Міністрів у частині заборони приймання відвідувачів у період з 00 годин 00 хвилин суботи до 00 годин 00 хвилин понеділка на території України з 14 листопада 2020 р. до 30 листопада 2020 р. стосується суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення.

Матеріали адміністративної справи не містять доказів на підтвердження здійснення гр. ОСОБА_1 господарської діяльності та наявності у неї статусу суб`єкта господарювання.

Найманий працівник, на переконання судді, не може нести відповідальність за режим роботи суб`єкта господарювання, у якого той працевлаштований.

Суддя зауважує, що обов`язок доказування покладається саме на особу, уповноважену на складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп2010 зазначено, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України.

Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Суддя зазначає, що під час виявлення порушення працівниками поліції (15.11.2020) ОСОБА_1 було надано письмові пояснення, згідно яких остання повідомила, що є найманим працівником, а магазин, у якому вона працює, здійснює у тому числі й торгівлю продуктами харчування, пальним, кормами тощо на площі, яка є не меншою 60 % загальної торгівельної площі. Аналогічні пояснення були надані понятими, які також є працівниками магазину. Працівником поліції, яким складався протокол, такі пояснення при складенні протоколу про адміністративні правопорушення не були враховані, не надано їм будь-якої оцінки, та не надано суду разом з протоколом жодного доказу на спростування викладеного у поясненнях та на підтвердження того, що особа, відносно якої складався протокол, є дійсно суб`єктом відповідальності за інкриміноване їй правопорушення, а торгівельна площа магазину, не призначена для торгівлі продуктами харчування, пальним, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами, або є меншою за 60 % від загальної торгівельної площі магазину.

За наведених обставин суддя приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 44-3 КУпАП (у редакції, чинній станом на дату складення протоколу).

Слушними є й доводи особи стосовно порушення строку, передбаченого ст. 254 КУпАП для складення протоколу.

Слід погодитися також з доводами особи, відносно якої складено протокол, у частині невідповідності фабули викладеного у протоколі правопорушення, об`єктивній стороні правопорушення, викладеній у банкетній нормі, та яке полягає, у даному випадку, у порушенні заборони приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення у певний період часу, а не здійснення торгівлі у карантин вихідного дня.

Крім того, у протоколі зазначено, що особа порушила п. 10 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 зі змінами від 13.11.2020 № 1100, здійснючи "торгівлю у крантин вихідного дня", у той час, як заборона на приймання відвідувачів суб`єктами господарювання з 00 годин 00 хвилин суботи до 00 годин 00 хвилин понеділка встановлена пунктом 15 цієї постанови, а не пунктом 10, як зазначено у протоколі.

Суд наголошує, що не вправі самостійно змінювати фабулу адміністративного правопорушення, на чому наголошував ЄСПЛ у своїй сталій практиці, так само як й переймати на себе функцію сторони обвинувачення.

Так, Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, не доведена під час судового розгляду, оскільки у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що нею було порушено правила щодо карантину людей, санітарно-гігієнічні, санітарно-протиепідемічні правила і норми, передбачені Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішеннями органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

У зв`язку з цим, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, як того вимагає ст. 252 КУпАП, приходжу до переконання, що в діях ОСОБА_1 не вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а тому провадження щодо притягнення останньої до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.44-3, ст.247, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Суддя В.П. Козир