Номер провадження 3/521/8909/20
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2020 року суддя Малиновського районного суду міста Одеси О. В. Іщенко, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу, що надійшла з Малиновського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212-10 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серія АПР 18 № 756476 від 25 жовтня 2020 року вбачається, що 25 жовтня 2020 року о 15 годині 00 хвилин, за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_1 здійснювала агітацію у вигляді публічного заклику голосувати за кандидата у місцеву раду ОСОБА_2 , у день виборів, чим порушила норми Виборчого кодексу України.

25 жовтня 2020 року інспектором Малиновського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 212-10 КпАП України, за кваліфікуючою ознакою: проведення агітації поза строками, встановленими законом.

ОСОБА_1 у судовому засіданні винною себе не визнала та пояснила, що 25 жовтня 2020 року агітацію у вигляді заклику голосувати за кандидата у міську раду ОСОБА_3 вона не здійснювала. У зазначений у протоколі день вона дійсно знаходилась біля школи в якій була розташована виборча дільниця. Прогулюючись з дитиною вона спілкувалась зі знайомими які приходили голосувати та обговорювала кандидатів, хто з них щось зробив корисне для суспільства, тому свої дії вона не вважає агітацією.

За клопотанням ОСОБА_1 у судовому засіданні в якості свідка була допитана ОСОБА_4 яка пояснила, що 25 жовтня 2020 року вона разом зі своєю донькою прийшла до виборчої дільниці, та чекала на вулиці доки її 19ти річна донька проголосує. Спілкуючись з ОСОБА_1 до них підійшов чоловік який проводив опитування щодо кандидата за кого проголосували. Під час спілкування підійшла якась жінка, яка сказала, що потрібно було голосувати за іншого кандидата, ОСОБА_1 почала з нею сперечатись. Свідок наголошувала на тому що агітаційних дій ОСОБА_1 не вчиняла, їх розмова зводилась до звичайного спілкування.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи яка притягується до адміністративної відповідальності та свідка, проаналізувавши матеріали адміністративної справи, суддя вважає, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 7 КпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зі змісту ст. 245 КпАП України вбачається, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, який відповідно до ст. 251 КУпАП є одним з основних джерел доказів, має містити, зокрема місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Натомість, як убачається з матеріалів справи, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення даних вимог закону дотримано не було.

В узагальненні судової практики судами України законодавства про відповідальність за адміністративні правопорушення, що посягають на здійснення народного волевиявлення та встановлений порядок його забезпечення (ст. ст. 212-7 212-21 КУпАП) ВСУ наголошено, що на підтвердження проведення під виборчої агітації, поза строками, встановленими законом, у протоколі про адміністративне правопорушення необхідно зазначити, по-перше, які конкретно дії вчинено, що були вчинені як здійснення передвиборчої агітації (у якій формі), навести докази і долучити матеріали на підтвердження вчиненого; зазначити гасла, які проголошувалися, та мотивувати, чому ці гасла є передвиборчою агітацією; по-друге, визначити статус особи, яка проводила передвиборчу агітацію і визначити статус суб`єкта, на користь якого таку агітацію проведено; по-третє, необхідно зазначити, які суб`єкти виборчого процесу є потерпілими від протиправних дій.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 51 Виборчого кодексу України, передвиборна агітація - це здійснення будь-якої діяльності з метою спонукання виборців голосувати за або не голосувати за певного кандидата, партію (організацію партії) - суб`єктів виборчого процесу. Передвиборна агітація може здійснюватися у будь-якій формі та будь-якими засобами, що не суперечать Конституції України та законам України. Передвиборна агітація може проводитися у таких формах: 1) проведення зборів громадян, інших зустрічей з виборцями; 2) проведення мітингів, походів, демонстрацій; 3) проведення публічних дебатів, дискусій, "круглих столів", прес-конференцій щодо положень передвиборних програм та політичної діяльності кандидатів, партій (організацій партій) - суб`єктів виборчого процесу; 4) оприлюднення в друкованих та аудіовізуальних (електронних) засобах масової інформації політичної реклами, виступів, інтерв`ю, нарисів, відеофільмів, аудіо- та відеокліпів, інших публікацій та повідомлень; 5) розповсюдження виборчих листівок, плакатів та інших друкованих агітаційних матеріалів чи друкованих видань, в яких розміщено матеріали передвиборної агітації; 6) розміщення друкованих агітаційних матеріалів чи політичної реклами на носіях зовнішньої реклами; 7) проведення концертів, вистав, спортивних змагань, демонстрації фільмів та телепередач, проведення інших публічних заходів за підтримки кандидата, партії (організації партії) - суб`єкта виборчого процесу, а також оприлюднення інформації про таку підтримку; 8) публічні заклики голосувати за або не голосувати за кандидата, партію (організацію партії) - суб`єкта виборчого процесу або публічні оцінки їхньої діяльності; 9) встановлення агітаційних наметів; 10) в інших формах, що не суперечать Конституції України та законам України.

Громадяни України мають право вільно і всебічно обговорювати передвиборні програми кандидатів, партій (організацій партій) - суб`єктів виборчого процесу, політичні, ділові та особисті якості кандидатів, вести агітацію за або проти кандидатів, партій (організацій партій).

Диспозиція ст. 212-10 КУпАП є бланкетною, тому на підтвердження проведення передвиборної агітації в місцях, що заборонені законом, у протоколі про адміністративне правопорушення необхідно вказати, по-перше, які конкретно дії вчинені, що були визначені як здійснення передвиборної агітації (у якій формі), навести докази і долучити матеріали на підтвердження вчиненого; по-друге, зазначити місце, що заборонено законом, та зробити посилання на статтю закону, за якими це місце є забороненим для проведення передвиборної агітації та надати докази на підтвердження цього, зокрема, що це місце належить органам державної влади, є об`єктом комунальної власності тощо, - обмеження, передбачені частинами 2, 3, 19, 22 ст. 74 Закону України № 4061- VІ; по-третє, визначити статус особи, яка проводила передвиборну агітацію і визначити статус суб`єкта, на користь якого таку агітацію проведено, тобто необхідно встановити, чи є особа, яка проводила передвиборну агітацію в місцях, що заборонені законом, фізичною особою - громадянином, суб`єктом виборчого процесу, який не зареєстрований як кандидат у депутати, представник партії або громадської організації, або є суб`єктом виборчого процесу, який зареєстрований як кандидат у депутати, представник партії або громадської організації та надати підтверджуючи документи; по-четверте, необхідно встановити статус організатора такої передвиборної агітації; і, по-п`яте, необхідно зазначити, які суб`єкти виборчого процесу є потерпілими від протиправних дій.

Оскільки ст. 212-10 КУпАП не визначає конкретних правил щодо ведення передвиборної агітації, агітації референдуму, за порушення яких настає відповідальність, проте такі правила встановлюються відповідними актами законодавства.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 756476 від 25 жовтня 2020 року є посилання на те, що ОСОБА_1 порушила норми Виборчого Кодексу України, проте не вказано статтю яка остання порушила.

Всі вищенаведені складові правопорушення слід було встановити та з`ясувати при складанні протоколу та зібрати відповідні докази про таке на підтвердження відповідних обставин. А саме викладення суті правопорушення в протоколі лише посиланням на порушення Виборчого кодексу України без розкриття об`єктивної сторони вчиненого порушення та без викладу всіх обставин не дозволяє провести перевірку таких обставин в судовому засіданні.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

У протоколі про адміністративне правопорушення не зроблено посилання на норму закону, яку порушено, не вказано свідків адміністративного правопорушення, пояснення яких долучено до матеріалів справи, не зазначено спосіб вчинення адміністративного правопорушення, яке допустила ОСОБА_1

У справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v.Russia", рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelin v.Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах "Кобець проти України" від 14.02.2008, "Берктай проти Туреччини" від 08.02.2001, "Леванте проти Латвії" від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву", що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України). Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Згідно ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення.

На думку суду, законність складання протоколу про адміністративне правопорушення, з врахуванням усіх вище наведених обставин викликає розумні сумніви, які виключають можливість визнання цього документу як допустимого та достовірного доказу в справі.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 212-10 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 212-10 КпАП України, закрити відповідно до ч.1 п.1 ст. 247 КпАП України, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою до Одеського апеляційного суду через суд, що її виніс, протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя О. В. Іщенко