ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2020 Справа №607/18130/20

провадження №3/607/6545/2020

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ломакін В.Є., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління Держпраці у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Верхівці Гусятинського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; фізичну особу підприємця (ФОП); до адміністративної відповідальності не притягувався;

за ч. 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № ТР6442/1816/АВ/П/ПТ від 21.10.2020 року, Управлінням держпраці у Тернопільській області при проведенні перевірки додержання суб`єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування, 16.10.2020 р. о 15 год. 30 хв. виявлено, що під час здійснення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено особу ОСОБА_2 , зі слів якої, підставою перебування її у закладі за вказаною адресою є укладено одноденний договір. Проте, ФОП ОСОБА_1 , не надано належних документів на підтвердження укладення трудових відносин із ОСОБА_2 , чим порушено вимоги ст.24 КЗпП та Постанови КМУ №413 від 17.06.2015 р., а саме допустив до роботи ОСОБА_2 без укладення трудового договору та без повідомлення до територіального органу Державної податкової служби.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.3 ст.41 КУпАП, як фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

У судовому засіданні ОСОБА_1 вини у вчиненні правопорушення не визнав, пояснив, що ОСОБА_2 на час здійснення перевірки Управлінням держпраці у Тернопільській області ФОП ОСОБА_1 , не була найманим працівником, з власної ініціативи перебувала на кухні закладу та спілкувалася із знайомими, до роботи не допускалася.

У судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що не працює у ФОП ОСОБА_4 . На момент перевірки Управлінням держпраці у Тернопільській області ФОП ОСОБА_1 , на прохання свого брата, слідкувала за тим, щоб ніхто не заходив у заклад. До роботи її не допускали. Зустрівши у закладі працівників Управлінням держпраці у Тернопільській області, які розпочали розпитувати про її статус у цьому закладі, злякалася, та перебуваючи у такому стані, надала письмові пояснення, які не відповідали дійсності, але як на неї, виправдовували її присутність.

Дослідивши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 41 КУпАП, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В силу ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З диспозиції ч.3 ст.41 КУпАП вбачається, що відповідальність настає за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства .

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони права громадян на працю, на оплату праці, на охорону праці та інших прав у трудовій сфері .

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у таких формах: 1) допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), 2) допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства. Обидва склади - формальні.

Суб`єкт адміністративного проступку - посадові особи підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують найману працю (ч. 1 і 2 цієї статті).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу.

Враховуючи, що вина є обов`язковим елементом складу будь-якого адміністративного правопорушення, її відсутність виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Про це, зокрема, зазначено у роз`ясненні Вищого адміністративного суду України від 29.01.2010 року, оформленого Довідкою про результати вивчення та узагальнення практики розгляду справ за позовами фізичних осіб із приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, ВАС України у висновку цієї довідки зазначив, що розглядаючи та вирішуючи справи зазначеної категорії, судам слід досліджувати питання щодо компетентності органу (посадової особи) розглядати конкретну справу та застосовувати той чи інший захід стягнення. Під час розгляду справ необхідно встановлювати наявність у діях особи, яку притягнено до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, тобто об`єкта, суб`єкта, об`єктивної та суб`єктивної сторони. Необхідно враховувати, що обов`язковим є наявність вини особи в здійсненні адміністративного правопорушення.

Із копії свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця серія В02 від 084107 вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований фізичною особою підприємцем 23.12.2002 року.

Відповідно до Акту інспекційного відвідування ( невиїзного інспектування) фізичної особи, яка використовує найману працю ТР 442/1816/АВ від 21.10.2020 р. вбачається, що під час інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , останній допустив до роботи ОСОБА_2 без укладення трудового договору та без повідомлення до територіального органу Державної податкової служби.

Під час дослідження відеоматеріалів долучених до матеріалів справи встановлено, що працівниками Управління держпраці у Тернопільській області у закладі їх зустріла жінка у масці, яка представилася ОСОБА_2 та на запитання чи вона є працівником, вказала, що з нею укладено одноденний договір та поспішила покликати інших осіб.

Із пояснень наданих ОСОБА_2 у судовому засіданні вбачається, що надати зафіксовані на відео пояснення її спонукало те, що вона злякалася перевірки та на питання чи вона є працівником надала відповідь, яка на її думку виключала б питання про причину її присутності у вказаному закладі в період карантину, а саме вказала, що з нею укладений одноденний договір, якого фактично не існувало, як і факту, що вона була працівником у закладі ФОП ОСОБА_1 та допускалася до роботи у вказаному закладі.

Інших доказів, на підтвердження факту допуску до роботи ОСОБА_2 без укладення із нею трудового договору та без повідомлення до територіального органу Державної податкової служби матеріали справи не містять, як-то свідчень свідків чи очевидців, які достеменно б стверджували б про виконання ОСОБА_2 службових обов`язків у ФОП ОСОБА_1 , чи відео, на якому б було зафіксований факт, власне, виконання останньою вказаних обов`язків.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищевикладене, оцінюючи відповідно до ст. 252 КУпАП надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, беручи до уваги, що жодних належних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП не надано, приходжу до висновку про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП, а тому провадження по даній справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП підлягає закриттю.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 41 ч.3, 247, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.41 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяВ. Є. Ломакін