ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/56/20 Головуючий в 1-й інстанції - Салтан Л.Г.
Єдиний унікальний №337/4646/19 Доповідач в 2-й інстанції - Фомін В.А.
Категорія - ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Фомін В.А., за участю захисника-адвоката Турчинського М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 грудня 2019 року стосовно нього,

в с т а н о в и в:

постановою судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 грудня 2019 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384,20 гривень.

Як зазначено в постанові, 13.10.2019 року об 13-31 год., ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Василя Сергієнка в м. Запоріжжя, керував автомобілем Volkswagen Passat держномер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з речової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду у встановленому Законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху. Від права керування водія відсторонення шляхом попередження про повторну адміністративну відповідальність, ТЗ припарковано без порушень ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на незаконність постанови суду, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції було порушено вимоги законодавства та дії працівників поліції не відповідали встановленим вимогам Закону. При оформленні протоколу були відсутні свідки, до бланку протоколу були записані невідомі особи, які безпосередньо не були присутні на місці складання протоколу. А тому огляд на стан сп`яніння був проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП та є недійсним.

При дослідженні матеріалів адміністративної справи (з урахуванням додатків відеозапису з бодікамер), судом безпідставно було долучено та досліджено відеозапис, наданий свідком ОСОБА_3 , зазначений відеозапис не може вважатися доказом, оскільки не був долучений до матеріалів адміністративної справи та суд, порушуючи принцип неупередженості, в незаконний спосіб дослідив недопустимий доказ, наданий свідком (без зазначення джерела походження та без офіційного оформлення). Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вище викладених обставин, наявні в матеріалах справи докази не доводять його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки відмова не підтверджена двома свідками та суд припустився помилки, почавши самостійно збирати докази.

Враховуючи викладене, просить скасувати постанову районного суду, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши в судовому засіданні захисника-адвоката Турчинського М.І., який підтримав апеляційну скаргу та просив постанову судді скасувати, а провадження по справі закрити, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, у зв`язку з наступним.

Висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

У судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав та пояснив суду, що він транспортним засобом не керував, автомобіль у нього було викрадено, у зв`язку з чим він звернувся до правоохоронних органів. Після чого крадії зателефонували йому та повідомили де залишили автомобіль. На місце куди він приїхав, одразу з`явилися інспектори поліції. Від проходження огляду на стан сп`яніння він відмовився, оскільки автомобілем не керував.

Разом з цим, доводи, заявлені ОСОБА_1 на свій захист спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №316575 від 13 жовтня 2019 року, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомився, йому роз`ясненні права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, і ст.268 КУпАП, від підпису та отримання копії протоколу останній відмовився (а.с.1); актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням на огляд водія до КУ «ЗОКНД» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21 липня 2019 року, від підпису яких ОСОБА_1 відмовився (а.с.4-5); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.6-7); відеозаписом, який міститься на доданому до матеріалів справи оптичному носії DVD-R, на якому зафіксовані обставини події від 13.10.2019 року.

Більш того, при перегляді відеозапису, доданому до матеріалів справи було встановлено, що ОСОБА_1 спочатку не заперечував факт вживання алкогольних напоїв, зазначивши, що дійсно перед тим, як сісти за кермо вживав алкогольні напої, оскільки потрібно було перегнати автомобіль.

Допитаний в судовому засіданні інспектор поліції ОСОБА_3 пояснив, що ним було зупинено автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що автомобіль перебував у розшуку, у водія були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки так і в медичному закладі, від якого він відмовився, у зв`язку з чим був складений відповідний протокол.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з`ясував обставини справи, є безпідставними, оскільки у судовому засіданні суд дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав їм належну оцінку, та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Також суд першої інстанції вмотивував свої висновки щодо встановлення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом перед зупинкою його працівниками поліції.

Апеляційний суд погоджується з тим, що матеріалами справи, в тому числі наявним відеозаписом підтверджується факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , відповідно до якого після зупинки автомобіля окрім ОСОБА_1 в ньому ніхто не перебував.

Диспозицією ст.130 КУпАП, окрім іншого, передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом і факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджений наявними і дослідженими в судовому засіданні доказами.

Тим більше, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є порушенням пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, та окремим (самостійним) складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких істотних порушень допущених при їх складанні не встановлено. Протокол про адміністративне правопорушення серії БД №316575 від 13 жовтня 2019 року відносно ОСОБА_1 містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року. З зазначеним протоколом ОСОБА_1 був ознайомлений, що підтверджується відеозаписом, проте відмовився від підпису протоколу та отримання його копії.

Крім того, зауважень до протоколу від ОСОБА_1 під час його складання не надходило. Також не надходило від останнього будь-яких зауважень під час огляду, що підтверджується відеозаписом, з якого вбачається, що останній відмовився від про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я у присутності двох свідків. Підстав сумніватися в достовірності вказаних пояснень у апеляційного суду немає.

Також є безпідставними доводи сторони захисту про те, що наявний в матеріалах справи відеозапис, зроблений працівниками поліції, є неналежним доказом, оскільки не був долучений до матеріалів справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відеозапис вказаних подій був долучений працівника поліції до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , про що був зроблений відповідний запис у протоколі, та разом з іншими матеріалами направлений до суду першої інстанції, а тому у суду не було необхідності долучати його до матеріалів.

Таким чином, порушення, на які звертав увагу ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, є суто формальними, які не можуть слугувати підставою для скасування правильного по суті рішення.

Отже, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та відповідають фактичним обставинам справи.

Суд апеляційної інстанції вважає, що наявні в матеріалах справи докази є допустимими, достовірними, належними і достатніми для висновку про доведеність вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу порушника та наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Отже, доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 грудня 2019 року, якою до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 , із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, залишити без змін.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.А. Фомін

Дата документу Справа № 337/4646/19