3/758/7574/20 Категорія
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2020 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Будзан Л. Д., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 44-3 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

16.12.2020 року до Подільського районного суду м. Києва від Подільського УП ГУНП в м. Києві надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №371397 від 22.11.2020 року ОСОБА_1 22.11.2020 року о 17 год. 35 хв. в м. Києві по вул. Спаській, 5, будучи посадовою особою «Аромакава», здійснив допуск відвідувачів закладу, чим порушив постанову КМУ №641 від 22.07.2020 року, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання на розгляд справи з`явився, та просив суд закрити справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, прийшов до наступного висновку.

У відповідності до ст. 7 та ст. 245 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, завданням якого є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Нормами ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення особою дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 44-3 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 06.11.2020р., стаття 44-3 КУпАП доповнена частиною 2. Тобто, на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , стаття 44-3 КУпАП містила 2 частини. Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено за якою частиною статті 44-3 КУпАП притягується до відповідальності ОСОБА_1 .

Крім цього, у фабулі адміністративного правопорушення зазначено про порушення ОСОБА_1 постанови КМ України № 641 від 22 липня 2020 року.

Стаття 44-3 КУпАП є банкетною, оскільки в ній закріплено лише загальні ознаки правил поведінки. Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє посилання на конкретний пункт постанови КМУ №641 від 22 липня 2020 року

Виходячи із положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП України, суд у цій справі, як і у кримінальному провадженні, має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 8, ст. 62 Конституції України, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на зазначене, суд позбавлений змоги самостійно витребовувати докази та документи на підтвердження вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вказаний обов`язок покладений на орган або особу, яка складає відповідний протокол. Це повністю узгоджується з приписами ч. 2 ст. 251 КУпАП, згідно яких обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення працівниками поліції долучено протокол про адміністративне правопорушення, рапорт та письмові пояснення.

Спираючись на викладене, суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказам по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним і беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Щодо долученого до матеріалів справи рапорту ст. ДОП Подільського УП ГУНП в м. Києві лейтенанта поліції Є. Десяк, то суд до уваги його не бере, оскільки він не містять фактичних даних, на основі яких може бути встановлено наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, в контексті положень ст.251 КУпАП, а отже не може бути доказом по даній справі.

До матеріалів справи долучено письмові пояснення від імені ОСОБА_1 , однак суд оцінює їх критично, оскільки ОСОБА_1 в порядку ст. 63 Конституції України, відмовився надавати пояснення.

Також, до матеріалів справи не додано жодних доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 є посадовою особою «Аромакава» та відповідно повинен нести відповідальність за ст. 44-3 КУпАП за порушення правил щодо карантину людей, описаних у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №371397.

Таким чином, наявними в матеріалах справи документами не підтверджується факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП. Інших доказів до матеріалів справи не долучено.

З огляду на викладене, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст. 44-3, 247, 283, 284, 285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Суддя Л.Д. Будзан