П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року м. Волноваха

Суддя Волноваського районного суду Донецької області Безрук Т.В., за участю секретаря судового засідання Чемезової Г.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника Біцулової А.А.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Рівнопіль, Волноваського району, Донецької області, громадянки України, працюючої ФОП « ОСОБА_2 », паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Волноваським РВ ГУМВС України в Донецькій області 14.08.2007 року, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.44-3 КУпАП,

встановив :

28.10.2020 р. о 11:07 год., ОСОБА_1 , будучи продавцем та власником ФОП « ОСОБА_2 », знаходячись на своєму робочому місці в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , здійснювала торгівлю без вдягнутих засобів індивідуального захисту, а саме без перчаток та відповідної маски, чим порушила п.п. 1 п.10 Постанови КМУ від 22.07.2020 р. №641 та п.7 Постанови ГДСЛУ №17 від 09.05.2020 року та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину визнала.

Захисник у судовому засіданні просила закрити провадження у справі за малозначністю, обмежившись усним зауваженням. Зазначила, що ОСОБА_1 свою провину визнала, щиро розкаялася, адміністративне правопорушення вчинила вперше, відсутні шкідливі наслідки для суспільства та держави.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що її вина у вчинені нею адміністративного правопорушення передбаченого ст.44-3 КУпАП установлена таким належними та допустимими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №178893 від 28.10.2020 року, з якого судом убачається дата, час і місце його складення; посада, прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення;

- письмовим поясненням ОСОБА_1 , з яких вбачається, що вона 28.10.2020 року приблизно о 11:00 год. випивала чай, тому опустила маску, У цей момент зайшли працівники поліції, одягнути маску не встигла;

- відеофайлом до протоколу про адміністративне правопорушення, на якому відображена особа жіночої статті, яка здійснює продаж товаром без засобів індивідуального захисту маски та рукавичок.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , підтвердила факт того, що на відеозаписі відображена вона.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В статті 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року визначено, що карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. До відміни карантину його територію можуть залишити особи, які пред`явили довідку, що дає право на виїзд за межі території карантину.

Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19,спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2», відповідно до п.п.1 п.10 на території України на період дії карантину забороняється, в тому числі, перебувати в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Пунктом 7 Тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими (окрім ринків) та непродовольчими товарами на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби, затверджених постановою Головного державного санітарного лікаря України №17 від 09.05.2020 року, передбачено, що працівники закладів торгівлі, в тому числі, які видають замовлення та здійснюють розрахунок повинні бути одягнені в медичну маску або респіратор та одноразові рукавички (ЗІЗ). Після кожного зняття ЗІЗ та одяганням чистої маски/респіратора, одноразових рукавичок, працівник повинен ретельно помити руки з милом або обробити антисептичним засобом.

Відповідно ст.41 «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року, особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Статтею 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

З огляду на вищезазначені обставини, суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_1 посадовою особою органу поліції вірно кваліфіковані за ст.44-3 КУпАП.

Частина 2 ст.33 КУпАП передбачає, що при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Разом з тим, враховуючи всі обставини справи, особу ОСОБА_1 , яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, відсутність шкідливих наслідків, її ставлення до скоєного правопорушення, суд вважає, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення є малозначним та не становить такого ступеня протиправності, який би свідчив про необхідність притягнення її до адміністративної відповідальності, а тому суд приходить до висновку про можливість звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ч.3 ст.284 КУпАП, постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження.

Враховуючи, що відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, а ОСОБА_1 звільняється від адміністративної відповідальності, то суд дійшов висновку, що в даному випадку судовий збір сплаті не підлягає.

Керуючись, статтями 22, 40-1, 44-3, 221, 247, 280, 284 КУпАП, суд

постановив:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення, передбаченого ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оголосивши їй усне зауваження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Волноваський районний суд Донецької області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Т.В. Безрук