П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2020 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Головчак М.М., розглянувши справу, яка надійшла з Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 2 ст. 184 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Громадянка ОСОБА_1 приділяє неналежну увагу по вихованню неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , яка без поважних причин не відвідує навчання з 24.10.2019 року.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП як невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Судові засіданні у справі призначались неодноразово, а саме 14.11.2019 року, в яке ОСОБА_1 не з"явилась, про місце і час розгляду справи була повідомлена належним чином, про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 321645 від 25.10.2019 року.

В наступні судові засідання, призначені 03.12.2019 року, 17.12.2019 року, 27.12.2019 року, 02.01.2020 року, 21.01.2020 року ОСОБА_1 не з"являлась, про місце і час розгляду справи була повідомлена належним чином рекомендованими повідомленнями на її ім"я, які повертались без вручення за закінченням терміну зберігання.

Згідно письмового клопотання, наявного в матеріалах справи, ОСОБА_1 в разі її відсутності просила розглянути справу без неї.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

За таких обставин, суд визнав можливим розглянути справу за відсутності в судовому засіданні ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи зобов"язаний з"ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 підтверджена дослідженими матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 321645 від 25.10.2019 року, подання Рівненської ЗОШ №13 від 24.10.2019 року, згідно якого неповнолітня ОСОБА_2 не відвідує школу без поважних причин.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 від 25.10.2019 року, які містяться в матеріалах справи, остання підтвердила, що неповнолітня донька ОСОБА_2 не відвідує школу.

Протилежного доказам, з"ясованим в судовому засіданні, не встановлено, ОСОБА_1 в судове засідання не з"явилась, не проявила належної зацікавленості у результатах розгляду справи протягом тривалого часу, доказів відсутності вини не надано.

Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи наведені докази в їх сукупності, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно Закону України "Про судовий збір" до стягнення із ОСОБА_1 підлягає судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.

На підставі ч. 2 ст. 184 КУпАП, керуючись ст. 33, 283, 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 1700 грн. 00 коп. (одна тисяча сімсот грн. 00 коп.).

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп. (триста вісімдесят чотири грн. 20 коп.).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду М.М.Головчак