ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/4556/19 Головуючий в 1 інст. - Клименко Л.В.
Провадження № 33/807/51/20 Доповідач в 2 інст. - Рассуждай В.Я.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Кваснюк-Сандак І.А. справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 9 грудня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, іпн НОМЕР_1 , який має вищу освіту, обіймає посаду директора ТОВ «Аудиторська фірма «Партнер», розлученого, який має на утриманні неповнолітню дитину, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, та стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно з постановою суду 29 вересня 2019 року, о 01 годині 47 хвилин, водій ОСОБА_1 в районі буд. № 2 по вул. Запорізькій в м. Запоріжжі керував транспортним засобом Honda Civic, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору алкотестер «Драгер», так і в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом його паркування без порушень правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що він не керував транспортним засобом, матеріали справи не містять доказів на підтвердження зворотного.

Апелянт ставить під сумнів неупередженість свідків, оскільки останні є працівниками охоронної фірми та постійно залучаються поліцейськими для складення протоколів.

Не конкретизуючи свої доводи, зазначає, що суд не надав належної оцінки наданим доказам у сукупності, через що припустився необґрунтованого і нічим непідтвердженого висновку про керування ОСОБА_2 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав подану ним апеляційну скаргу та пояснив, що транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не керував, доказів цьому не має.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Кваснюк-Сандак І.А. підтримала апеляційну скаргу та зазначила, що поліцейськими не додано до протоколу відеозапису, який підтвердив би факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Кваснюк-Сандак І.А., перевіривши матеріали справи про адміністративні правопорушення, та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП переглянувши справу в межах апеляційної скарги, вважаю, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованими та засновані на досліджених в судовому засіданні наступних доказах.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 140614 від 29.09.2019 ОСОБА_1 29 вересня 2019 року, о 01 годині 47 хвилин, в районі буд. № 2 по вул. Запорізькій в м. Запоріжжі керував транспортним засобом Honda Civic, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору алкотестер «Драгер», так і в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом його паркування без порушень правил дорожнього руху (а.с. 1).

В акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та в направленні на огляд водія транспортного засобу до закладу охорони здоров`я зазначені ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені у ОСОБА_1 , а також відомості про відмову особи від проходження огляду (а.с. 3, 4).

Відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , вони засвідчили відмову ОСОБА_1 від проходження огляду стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я (а.с. 5, 6).

Допитані судом першої інстанції вказані свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 показали про обставини залучення їх свідками та засвідчили відмову ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Суд першої інстанції надав належну оцінку відеозапису подій, з якого вбачається, що інспектор поліції в присутності свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 пояснює, що ОСОБА_1 , будучи зупинений працівниками поліції, намагався втекти з місця події, але був затриманий біля під`їзду. Вказані обставини ОСОБА_1 не заперечував. В присутності свідків ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду.

Відеозаписом також зафіксовано процедуру складення протоколу про адміністративне правопорушення та ознайомлення ОСОБА_1 з його змістом (файли «» у папці «171» та файл «» у папці «45»). Жодних заперечень щодо фактичних обставин ОСОБА_1 не мав та відмовився від надання письмових пояснень.

Обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та відомості щодо його відмови від проходження огляду наведені у рапорті командира батальйону № 4 УПП в Запорізькій області ст. лейтенанта поліції Дубяги І. (екіпаж 0011) та рапорті інспектора взводу 1 роти 2 батальйону 4 лейтенанта поліції Юхименка А. (екіпаж 301) (а.с. 8, 9).

За наведеного, апеляційний суд не має сумнівів, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, та відповідно до п. 2.5 ПДР України він мав обов`язок в установленому порядку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Апелянт вважає свідків упередженими, оскільки вони працюють в охоронній фірмі та систематично залучаються працівниками поліції до складення протоколів, що вказують на те, що вони можуть співпрацювати з поліцейськими.

Проте ні під час встановлення анкетних даних свідків та пропозиції в їх присутності пройти огляд на стан сп`яніння, ні під час складення протоколу про адміністративне правопорушення та ознайомлення з його змістом ОСОБА_1 не мав заперечень щодо упередженості свідків.

Враховуючі пізній час доби, відсутність у цей час випадкових перехожих, які могли бути залучені в якості свідків, показання ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про те, що вони перебували на чергуванні як охоронці приватної фірми, а тому їх залучили в якості свідків, є логічними та не вказують на упередженість свідків.

Більш того, в апеляційній скарзі не наведено, у чому полягала упередженість свідків та як їх можлива упередженість вплинула чи могла вплинути на правильність встановлення фактичних обставин справи, адже відмова ОСОБА_1 від проходження огляду зафіксована відеозаписами.

За наведеного, апеляційний суд відхиляє відповідні доводи ОСОБА_1 .

Апеляційний суд відхиляє доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки наданим доказам у сукупності, через що припустився необґрунтованого і нічим непідтвердженого висновку про керування ОСОБА_1 транспортного засобу в стані алкогольного сп`яніння, адже таких висновків суд першої інстанції не робив, а обґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до відповідальності за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Є безпідставним посилання апелянта на практику ЄСПЛ, у якій вказується на недопустимість самостійного редагування судом фабули адміністративного правопорушення, що викладена у протоколі про правопорушення, а також неможливість судом самостійно відшукувати докази по справі на користь обвинувачення, адже суд першої інстанції не змінював фактичні обставини правопорушення та самостійно не відшукував доказів вини ОСОБА_1 .

Не вбачає апеляційний суд за доводами апелянта підстав вважати рішення суду першої інстанції невмотивованим, адже у постанові суду наведені належні і достатні мотиви його ухвалення, зокрема надані відповіді на доводи ОСОБА_1 , що надані ним в суді у свій захист.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 9 грудня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 331/4556/19