САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/105/20
Провадження №3/726/103/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2020 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Мілінчук С. В. розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого у АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 121 КпАП України,

ВСТАНОВИВ :

До Садгірського районного суду м. Чернівці надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення ним правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 121 КпАП України.

При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення було встановлено порушення вимог чинного законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а також недотримання ряду процесуальних вимог з боку інспектора патрульної поліції.

Так у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що 11.01.2020 року о 12 годині 40 хвилин, по вул. Галицький Шлях, 6, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Мерседес Бенс Спрінтер», д.н.з. НОМЕР_1 , який не пройшов своєчасно обов`язковий технічний контроль, чим порушив вимоги п. 31.3 Б ПДР України.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився.

Відповідно до ст. 245 КУпАП вказує, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації,трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У п 24. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено про необхідність звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 121 КУпАП передбачена відповідальність водія, який керував транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Відповідно до п. 31.3 б ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Так, згідно ст. 25 ЗУ «Про дорожній рух» передбачено, що транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті. Періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки.

Так у п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року № 137 «Про затвердження Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічного опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу» визначено, що поняття транспортного засобу, що використовується з метою отримання прибутку, таким є транспортний засіб, що експлуатується юридичними особами, фізичними особами - підприємцями під час провадження господарської діяльності з метою отримання прибутку, фізичними особами під час виконання цивільно-правових угод з метою отримання прибутку.

Таким чином, обов`язковий технічний контроль повинні проходити транспортні засоби, що використовуються для перевезення пасажирів юридичними особами, фізичними особами - підприємцями під час провадження господарської діяльності з метою отримання прибутку, фізичними особами під час виконання цивільно-правових угод з метою отримання прибутку.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності необхідним є вірне визначення суб`єкта правопорушення. Однак суд позбавлений можливості встановити дійсні обставини, оскільки у матеріалах, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення, відсутні докази на підтвердження реєстрації ОСОБА_1 як фізичної особи підприємця, або виконання ним цивільно правової угоди. Не видається можливим встановити чи здійснював ОСОБА_1 господарську діяльність в момент його зупинки, чи здійснював він перевезення пасажирів з метою отримання прибутку, а якщо так, то чи використовує ОСОБА_1 саме автомобіль «Мерседес Бенс Спрінтер», д.н.з. НОМЕР_1 під час провадження господарської діяльності з метою отримання прибутку, чи пристосований автомобіль для перевезення пасажирів (чи є вантажним транспортним засобом) та загалом чи підлягає він обов`язковому технічному контролю.

Таким чином, відсутні докази, які б свідчили про належність ОСОБА_1 до суб`єктного складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 121 КУпАП. Відсутні докази і про використання ОСОБА_1 вищевказаного автомобіля у своїй господарській діяльності, у випадку, якщо така діяльність ним здійснювалась.

Окрім того, ч 4 ст. 121 КУпАП передбачає повторне повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті. У протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що вперше ОСОБА_1 вчинив порушення 29.07.2019 року. Суду невідомо яке з порушень, передбачених ч. 1-3 ст 121 КУпАП вчинив ОСОБА_1 . Відсутні у матеріалах справи також і докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 бездіяльності вперше, щодо проходження обов`язкового технічного огляду транспортного засобу, який останній використовує у своїй господарській діяльності. Врахувуючи, що технічний огляд вказаних транспортних засобів проводиться що два роки, за відсутності у матеріалах справи відомостей із реєстру результатів обов`язкового технічного контролю транспортних засобів, суд позбавлений можливості встановити коли транспортний засіб проходив огляд востаннє, який саме автомобіль його проходив, чи сплив дворічний термін дійсності технічного огляду, а як наслідок підтвердити вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого саме ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Приймаючи рішення, суду необхідно керуватись п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», яким визначено, зокрема, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи викладене, за умов невиконання посадовою особою УПП в Чернівецькій області вимог нормативних актів, що регулюють провадження у справах, щодо притягнення осіб до адміністративної відповідальності за вчинення дорожньо-транспортних правопорушень, враховуючи, що відсутність доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП тягне за собою можливість необґрунтованого та безпідставного притягнення його до адміністративної відповідальності, беручи до уваги те, що усі сумніви щодо доведеності вини трактуються на користь останнього та те, що його вина не випливає із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, вважаю за необхідне провадження у справі закрити.

Керуючись ст. 63 Конституції України, ст. 7, ч. 1 ст. 130, 245, 247, 278, 280, 251-252, 256, КпАП України, п. 31.3 Б ПДР України, наказом № 1452/735 від 09.11.2015 року Міністерства внутрішніх справ та Міністерства охорони здоров`я "Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», -

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 121 КпАП України закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова судді може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом 10-ти діб з дня її винесення.

СуддяС. В. Мілінчук