Справа № 462/6925/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 грудня 2020 року суддя Залізничного районного суду міста Львова Румілова Н.М.,

розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм автобуса, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу серії АА №199427 від 23 жовтня 2020 року, складеного інспектором взводу 1, роти 2, батальйону 2 УПП у Львівській області ДПП лейтенантом поліції Глиборським В.Р., 23.10.2020 року близько 13.20 год. у м. Львові на вул. І.Виговського, 55 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Богдан», номерний знак НОМЕР_1 , здійснював регулярні перевезення пасажирів у кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння передбаченій технічними характеристиками на ТЗ, визначеними в реєстраційному документі на цей ТЗ: більше на 21 пасажирів, чим порушив вимоги п.14 п.п.10 Постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020 року зі змінами від 12.08.2020 року, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в суд не з`явився хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а відтак на підставі ст. 268 КУпАП, вважаю, що справу слід розглядати у його відсутності.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які приймали участь при розгляді справи, дослідивши протокол про адміністративні правопорушення, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною поки її вину не доведено згідно закону.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи вина дана особа в його вчиненні.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за змістом ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 23 жовтня 2020 року керував транспортним засобом Богдан, номерний знак НОМЕР_1 , здійснюючи регулярні перевезення пасажирів.

Згідно пп.2 п.11 постанови КМУ від 22 липня 2020 року №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено зелений рівень епідемічної небезпеки, забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

Таким чином водій ОСОБА_1 здійснював перевезення з порушенням вимог постанови КМУ від 22 липня 2020 року №641.

Твердження ОСОБА_1 , що він не є суб`єктом адміністративної відповідальності, а тому не несе відповідальності, не ґрунтуються на діючому законодавстві, оскільки Постановою КМУ від 22 липня 2020 року №641передбачена заборона саме за перевезення пасажирів, тобто особи, яка безпосередньо здійснює вказані дії, в даному випадку зазначеною особою є водій транспортного засобу ОСОБА_1 .

Положеннями ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Отже, не дотримавшись передбачених заборон щодо перевезення пасажирів, ОСОБА_1 порушив встановлені постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 16 березня 2020 р. № 215 правила щодо карантину людей, тобто в його діях наявний склад адміністративного правопорушення.

Досліджені докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд враховує, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, його вік, рід занять та майновий стан, що є обставинами, які пом`якшує відповідальність, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 22 КУпАП ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст. 22, 44-3, 283-285 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за 44-3 КпАП України за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення.

Оголосити ОСОБА_1 усне зауваження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд Львівсьокї області особою щодо якої її винесено протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Н.М.Румілова