Провадження № 3/643/4907/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2020 року м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Довготько Т.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від начальника Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова громадянина України, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу, 27.10.2020 року о 21 год. 00 хв. в м. Харків по вул. Академіка Павлова, в районі будинку № 130, на території АЗС «Мото», ОСОБА_1 керуючи автомобілем DAEWOO LANOS, д.н.з. НОМЕР_1 , перед початком руху не впевнився в безпеці виконуючого маневру, внаслідок чого допустив обрив пістолету, чим було завдано матеріальної шкоди, після чого з невідомих причин залишив місце події, чим порушив п.п.2.10а), 10.1 ПДР України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що він приблизно 15.10.2020року передав право керування своїм автомобілем DAEWOO LANOS, д.н.з. НОМЕР_1 товаришу ОСОБА_2 для його особистих цілей. Автомобіль ОСОБА_2 повернув йому на початку листопада. Він дорожньо-транспортної пригоди не скоював. Коли його викликали до Управління патрульної поліції, він пояснив інспектору, що керував автомобілем DAEWOO LANOS, д.н.з. НОМЕР_1 на території АЗС «Мото» та допустив обрив пістолету його товариш ОСОБА_3 . Однак, згодом, визнав вину, оскільки не хотів, щоб його автомобіль забрали на штрафну площадку та щоб не відібрали посвідчення водія, як повідомив працівник поліції.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він у ОСОБА_1 взяв автомобіль DAEWOO LANOS, д.н.з. НОМЕР_1 для особистих потреб. Приблизно 26.10.2020року, точної дати не пам`ятає, він заїхав на територію АЗС «Мото» по вул. Академіка Павлова, в районі будинку № 130, зупинився біля колонки, щоб заправитися. Після оплати за паливо, він сидів та чекав у автомобілі закінчення заправки, побачив, що помічник оператора йому махнув, він вирішив що можна рухатися , у зв`язку з чим почав рух автомобіля, в результаті чого допустив обрив пістолету. Помічник оператора йому повідомив, що необхідно відшкодувати пошкодження у розмірі 1500 грн, однак він не погодився із сумою, почекав 30 хвилин та покинув місце події. В його присутності поліцію не викликали..

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що він працює помічником оператора на АЗС «Мото». Так, 27.10.2020року на територію АЗС «Мото» по вул. Академіка Павлова, 130 заправлявся автомобіль DAEWOO LANOS біля газової колонки. Він підійшов до автомобіля аби спитати чи заправився він, однак водій автомобіля не відреагував, у нього було зачинено вікно. Після чого він підійшов до іншого автомобіля, який необхідно було обслуговувати. Обслуговуючи інший автомобіль, він побачив, як водій автомобіля DAEWOO LANOS почав рух, з пістолетом, який був закріплений до газового балону, в результаті чого допустив відрив пістолету. Водію було запропоновано відшкодувати шкоду, однак він відмовився, та повідомив щоб викликали поліцію, однак до їх приїзду він залишив місце ДТП.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засідання однозначно показав, що за кермом автомобіля DAEWOO LANOS, д.н.з. НОМЕР_1 , який допустив обрив пістолету на території АЗС «Мото» та залишив місце події знаходився інший чоловік, а не ОСОБА_1 .

Суд, заслухавши ОСОБА_1 , свідків, вивчивши матеріали справи: протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 № 115215 від 30.11.2020 року та серії ДПР18 № 115216 від 30.11.2020 року, схему місця дорожньо-транспортної пригоди, письмові пояснення, рапорт, приходить до наступного.

Відповідно до п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п.2.10а) ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишитися на місці пригоди.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган(посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так ОСОБА_1 зазначив, що 27.10.2020 року у вечорі, він на території АЗС «Мото» по вул. Академіка Павлова, дорожньо-транспортної пригоди не вчиняв.

Належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні ДТП та залишенні ним місця пригоди, органами поліції не надано.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Вказана практика Європейського суду з прав людини в повній мірі відповідає Конституції України, статтею 62 якої визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, а тому приходить до висновку про закриттям провадження по справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ст.122-4 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 38, 247 КпАП України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124, ст.122-4 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова.

Суддя Довготько Т.М.