ПОСТАНОВА
21.12.2020 року смт. Мангуш
Першотравневий районний суд Донецької області
головуючого судді: Чудопалової С.В.
при секретарі: Небиліченко Т.В.,
за участю прокурора: Нікітіної К.О.,
правопорушниці ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Донецькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Бердянське Мангушського району Донецької області, громадянки України, депутата Бердянської сільської ради Мангушського району Донецької області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
18.11.2020 до суду надійшов протокол № 611 від 13.11.2020, складений старшим оперуповноваженим Управління стратегічних розслідувань в Донецькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України капітаном поліції Касьяновим О.І. про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відносно ОСОБА_1 , з якого вбачається, що громадянка ОСОБА_1 , порушуючи вимоги ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», будучи депутатом Бердянської сільської ради Мангушського району Донецької області, згідно п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 зазначеного Закону, являючись суб`єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону, будучи ознайомленою з вимогами Закону про необхідність щорічно подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, несвоєчасно, без поважних причин 30.06.2020 о 10-52 годині подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік до Єдиного державного реєстру декларацій, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні правопорушення визнала та підтвердив обставини, викладені в протоколі. Зазначила, що вона помилково до 31.05.2020 не подала декларацію, оскільки її збила інформація, яку вона почула із засобу масової інформації щодо строків продовження декларації, а саме те, що подання декларації за 2019 рік продовжено до 01 липня, просила призначити найм`якше покарання.
Прокурор в судовому засіданні просив суд притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.
Так, згідно рішення Бердянської сільської ради Мангушського району Донецької області № VII/1-1 від 12.11.2015 «Про інформування сільської виборчої комісії «Про визнання повноважень депутатів Бердянської сільської ради VII скликання», ОСОБА_1 є депутатом Бердянської сільської ради Мангушського району Донецької області (а.с. 13-15).
Відповідно до п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови.
Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
Отже, ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», є суб`єктом декларування та зобов`язаний щорічно до 1 квітня подавати декларацію за минулий рік.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», встановлено, що декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до статті 45 цього Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня.
Так, згідно відомостей з Єдиного реєстру декларацій осіб ОСОБА_1 30.06.2020 о 10-52 годині подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік, а отже несвоєчасно, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру декларацій, де зазначено, що ОСОБА_1 подала щорічну декларацію 30.06.2020 (а.с. 18), а також письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 06.10.2020, де остання зазначила, що несвоєчасно подала щорічну декларацію через свою неуважність (а.с. 17).
Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КпАП України, підтверджується іншими дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення № 611 від 13.11.2020 (а.с.1-6); запитом Управління стратегічних розслідувань в Донецькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 11.08.2020 № 3741/55/104/03/2020 (а.с.9-10); копією списку зареєстрованих депутатів Бердянської сільської ради, до переліку яких входить ОСОБА_1 (а.с. 14-15); повідомленням для депутатів, посадових осіб Бердянської сільської ради про необхідність подання декларації, до переліку яких входить ОСОБА_1 , про ознайомлення з яким остання поставила власний підпис (а.с. 16).
Вирішуючи питання щодо наявності в діях ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, суддя виходить з того, що суб`єктивна сторона правопорушень, пов`язаних з корупцією, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Умисною є форма вини, яка характеризується тим, що особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків та бажає настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставиться до їх настання чи свідомо допускає їх настання (непрямий умисел). Необережна форма вини характеризується тим, що особа не усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, не передбачає можливість настання негативних наслідків, хоча могла і повинна була усвідомлювати та передбачати - недбалість, або коли особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків, але легковажно розраховує на не настання таких наслідків - самовпевненість.
Так, ОСОБА_1 , достовірно знаючи про необхідність подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік, в порушення вимог статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно подала до Національного агентства з питань запобігання корупції електронну декларацію про свій майновий стан, а саме 30.06.2020 о 10-52 годині.
Такі дії містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, тобто порушення вимог фінансового контролю: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування. За таких обставин, оцінивши наведені докази в їх сукупності, приходжу до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 172-6 КУпАП, та доведеність її вини.
При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер та ступінь вчиненого адміністративного правопорушення, дані про особу порушника, обставини, що пом`якшують відповідальність, а саме визнання своєї вини, обставин, що обтяжують відповідальності, не встановлено. Тому, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 420,40 гривень.
Керуючись ч. 1 ст. 172-6, ст.ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
Роз`яснити правопорушнику, що у разі несплати штрафу в установлений ст. 307 КпАП України строк, постанова буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст. 308 КпАП України з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд Донецької області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя /підпис/ С.В. Чудопалова