П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2020 р. м. Кобеляки

Суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області Назарьова Л. В., розглянувши матеріали, які надійшли з Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , працюючої продавцем- консультантом в ТОВ «Ворк Стейт Плюс»,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Встановив:

Із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 14 листопада 2020 року о 11 годині 10 хвилин, перебуваючи на посаді продавця-консультанта в магазині «Аврора» ТОВ «Ворк Стейт Плюс», здійснювала торгівлю роздрібних товарів у неспеціалізованому магазині, чим порушила постанову КМУ № 641 від 22.07.2020 року та постанову КМУ № 1100 від 11.11.2020 року «Карантин вихідного дня».

ОСОБА_1 , будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, однак від неї надійшли письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що вона на є суб`єктом господарювання, а лише продавцем магазину, а тому вона не є суб`єктом відповідальності за ст. 44-3 КУпАП. Крім цього зазначила, що жодних належних та допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення до матеріалів справи не додано, а обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Враховуючи вище викладене, прохала закрити справу в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на те, що відповідно до ст.268 КУпАП під час розгляду справ за ст.44-3 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не є обов`язковою, суд знаходить можливим провести розгляд у відсутності ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, ст.44-3 КУпАП ( в редакції станом на 14.11.2020 року) передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Виходячи зі змісту диспозиції статті 44-3 КУпАП, це бланкетна норма, яка відсилає до інших актів законодавства, рішень органів місцевого самоврядування.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення його, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. До цих ознак належать: об`єкт; об`єктивна сторона; суб`єкт; суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Об`єктивну сторону адміністративного правопорушення характеризують ознаки, які визначають акт зовнішньої поведінки правопорушника. До них належать діяння (дія чи бездіяльність), їх шкідливі наслідки, причинний зв`язок між діяннями і наслідками, місце, час, обстановка, спосіб, знаряддя та засоби вчинення проступку.

Із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 порушила постанову КМУ № 641 від 22.07.2020 року та постанову КМУ № 1100 від 11.11.2020 року «Карантин вихідного дня», однак які саме норми даних постанов порушено не зазначено.

Таким чином в протоколі про адміністративне правопорушення відсутня об`єктивна сторона правопорушення.

Відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів у справі та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, як зазначено в ч. 2 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП і не може бути перекладений на суд.

До протоколу про адміністративне правопорушення як доказ вчинення правопорушення додано рапорт та письмові пояснення поліцейського, які не можуть бути визнані належним доказом по справі, оскільки цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи, а тому пояснення особи, яка склала протокол не можуть бути доказами вчинення адмінправопорушення (ВС/КАС у справі № 161/5372/17 від 29.04.2020).

Крім цього, до матеріалів справи додано виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та витяг з реєстру платників єдиного податку, які видані на ім`я ОСОБА_2 , однак протокол складено на ОСОБА_1 , а тому дані документи не можуть свідчити про вчинення останньою адміністративного правопорушення.

Інших доказів до справи про адміністративне правопорушення не надано.

Відповідно до приписів статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вимогами ст.280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ЄСПЛ у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься і встатті 62 Конституції України.

За наведених обставин суддя приходить до висновку про те, що поза розумним сумнівом допустимими та достатніми доказами не доведено вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ст.44-3 КУпАП.

При цьому відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення .

Отже, провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП необхідно закрити за відсутністю події та в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 44-3, 266, 280, 283 КУпАП, суддя,

Постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Кобеляцький районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя