СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/8601/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року м.Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Скорін А.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

17.11.2020 року в провадження Святошинського районного суду м. Києва з Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в м. Києві надійшла справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 05.11.2020 року, приблизно о 10:35 год., керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «Нісан», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись в м. Києві, по вул. Гната Юри, 2/12, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом - автомобілем марки "Рено" державний номерний знак НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження зазначених транспортних засобів.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнов проти України", відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

У судовому засіданні, дослідивши матеріали справи: а саме протокол про адміністративне правопорушення, письмові поянення учасників ДТП, співставивши їх зі схемою ДТП, суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення пункту 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху та ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно із статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до пункту 13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно з пунктом 12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При таких обставинах, суддя приходить до висновку про те, що гр. ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП.

Вина особи, що притягується до адміністративної відповідальності підтверджується, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 144292 від 05.11.2020 року, схемою ДТП та письмовими поясненнями учасників ДТП.

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суддя вважає за необхідне гр. ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції інкримінованої статті.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір", ст. 40-1, 283 КУпАП з правопорушника слід стягнути 420,40 грн. судового збору.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ст. 40-1, 124, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. ( триста сорок гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення в сумі 0.2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який становить 420,40 гривень.

Строк пред`явлення до виконання - 3 місяці.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва.

Суддя Святошинського

районного суду м. Києва А.В. Скорін