Справа № 185/7625/20
Провадження № 3/185/2439/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2020 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Щербина О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого керуючим кафе «Берлога», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 область та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, громадянин ОСОБА_1 , 22.10.2020 року о 22.30 год., в заборонений на період карантину час, здійснив прийом та відпуск відвідувачів в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », котре розташовано по АДРЕСА_3 , порушуючи пп. 5 п. 11 постанови Кабінету Міністрів № 641 від 22.07.2020 року.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою провину не визнав. Зокрема зазначив, що карантинних заходів він не порушував. Просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши та зіставивши їх між собою та в своїй сукупності, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до положень ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Санкція ст. 44-3 КУпАП передбачає стягнення за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Частиною 2 ст.251КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, до даного протоколу на підтвердження доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, не надано жодних доказів того, що кафе «Берлога» після 22-ї години надавало послуги громадського харчування без організації дозвілля (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо). Зокрема, немає жодних свідків-відвідувачів, та факт надання послуг в порушення карантинних заходів жодним чином не зафіксований.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується). Суд зауважує, що рішення у справі «Карелін проти Росії» набрало законної сили.

Зважаючи на вказані обставини приходжу до висновку, що у протоколі про адміністративне правопорушення та матеріалах справи не приведено доказів винності ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, хоча саме на орган, котрий склав протокол про адміністративне правопорушення, закон покладає обов`язок збирання та надання доказів на підтвердження висунутого обвинувачення.

За таких об`єктивних даних, приймати рішення про навмисний та одночасно протиправний характер дій ОСОБА_1 скоєння останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП немає достатніх підстав.

На підставі зазначеного вище, керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, закрити через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в Дніпровський апеляційний суд через Павлоградський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ О.О. ЩЕРБИНА

Постанова набирає законної сили 08 грудня 2020 року.