Справа № 152/1308/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 грудня 2020 року м. Шаргород

Суддя Шаргородського районного суду

Вінницької області Мельник А.Г.,

розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшла з Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , за статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

у с т а н о в и в :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 727921 від 16 листопада 2020 року, 15 листопада 2020 року о 17-00 год громадянин ОСОБА_1 орендуючи приміщення залу за адресою: АДРЕСА_2 , допустив проведення масового заходу за участі більше 20 осіб, а саме проводив весілля, яке відвідало близько 100 осіб, чим порушив вимоги постанови КМУ №641 від 22 липня 2020 року зі змінами визначеними постановою КМУ №1100 від 11 листопада 2020 року, а саме: підпункт 6 пункту 10.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 6 листопада 2020 року, який набрав чинності 21 листопада 2020 року, внесено зміни до статі 44-3 КУпАП, а саме статтю 44-3 доповнено частиною другою такого змісту: "Перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, - тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян".

Згідно зі статтею 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього. Відповідальність можлива лише за наявності в законі чи іншому нормативно-правовому акті визначення правопорушення, за яке така юридична відповідальність особи передбачена, і яка може реалізовуватись у формі примусу зі сторони уповноваженого державою органу (Рішення Конституційного суд України від 9 лютого 1999 року справа 1-7/99).

Відповідно до статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Пунктом 6 частини першої статті 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Внісши зміни до статті 44-3 КУпАП законодавець розділив відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами та за перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно. Таким чином з 21 листопада 2020 року відповідальність за вчинене ОСОБА_1 правопорушення в тому вигляді і з тих підстав, яка вона існувала станом на момент його вчинення 15 листопада 2020 року, скасована.

Виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ хоч і за національним законом особа притягується до адміністративної відповідальності, їй пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні ЄСПЛ, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання (пункт 51 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Михайлова проти Російської Федерації").

Враховуючи, що розмір штрафу, який був передбачений в попередній редакції статті 44-3 КУпАП в декілька разів перевищує розмір мінімальної заробітної плати по Україні, вважаю, що адміністративне правопорушення передбачене цією статтею може бути віднесено до «кримінального обвинувачення» в розумінні статті 6 Конвенції із розповсюдженням відповідних гарантій щодо справедливого судового розгляду.

Процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача і судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (див. наприклад пункти 75-79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Карелін проти Росії", пункт 54 справи "Озеров проти Росії", пункти 44-45 справи "Кривошапкін проти Росії"). Тому суддя не може самостійно перебирати на себе "функції обвинувачення" і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді.

Відповідно до положень КУпАП суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду, який розглядає матеріали про притягнення особи до адміністративної відповідальності не має повноважень самостійно перекваліфіковувати дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Тому дослідивши матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за статтею 44-3 КУпАП, вважаю, що її слід закрити у зв`язку зі скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність в тому вигляді, яка вона існувала на момент вчинення правопорушення, на підставі пункту 6 частини першої статті 247 КУпАП.

Керуючись статтями 8, 9, 44-3, 247, 283, 284 КпАП України, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за статтею 44-3 КУпАП закрити у зв`язку зі скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд.

Суддя Андрея МЕЛЬНИК