ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2020 Справа №607/16357/20

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунцьо С.В., за участю захисника адвоката Майки М.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, одруженого, на утриманні троє неповнолітніх дітей, пенсіонера, інваліда ІІІ групи, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Як встановлено в судовому засіданні, громадянин ОСОБА_1 17 вересня 2020 о 14 год. 22 хв. в м. Тернополі по вул. Стуса, 1, керував транспортним засобом марки «Hyundai H1», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Драгер Алкотест 7510» та огляду в медичному закладі КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР ОСОБА_1 категорично відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, що вчинено повторно протягом року.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, заперечивши щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП з урахуванням того, що 01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року, згідно якого керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а також відмова водіїв від проходження огляду на визначення стану сп`яніння віднесено до кримінальних проступків та відповідальність за їх вчинення передбачено згідно ст. 286-1 КК України, натомість адміністративну відповідальність за такі дії скасовано. Крім того зазначив, що матеріалами справи не доведено факту керування ним транспортним засобом та порушення правил дорожнього руху, що могло бути підставою для зупинки транспортного засобу. Також зазначив, що йому не було пред`явлено сертифікатів відповідності на пристрій, за допомогою якого мав проводитись огляд на стан сп`яніння, не роз`яснено процедуру його роботи, не надано відомостей про калібрування газоаналізатора та свідоцтва про його повірку, а також такі відомості відсутні в матеріалах справи. Крім того вказав, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено про те чи було йому запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, а також в матеріалах справи відсутнє направлення для проходження огляду на стан сп`яніння та таке направлення для проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі не видавалось, а також вказує на те, що при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення були відсутні свідки. Крім того звернув увагу на необхідність зазначення в постанові даних про технічні засоби у разі фіксації правопорушення, а також про неможливість врахування свідчень інспектора поліції об`єктивним доказом в справі про порушення правил дорожнього руху. З урахуванням зазначених обставин та зважаючи на відсутність в матеріалах справи доказів керування транспортним засобом та вчинення правопорушення, просить провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Майка М.Б. в судовому засіданні просив провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення з мотивів, викладених ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.278 Кодексу України про адміністративні правопорушення під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім того, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №133583 від 17.09.2020 р., ОСОБА_1 інкриміновано порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. За порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, якою зокрема, серед іншого, передбачено відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

В судовому засіданні встановлено, що підставою для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 стало порушення останнім вимог п. 11.5 ПДР України, а саме він, керуючи автомобілем марки «Hyundai H1», державний номерний знак НОМЕР_1 17 вересня 2020 року о 14.22 год. в м. Тернополі по вул. Корольова, рухався в крайній лівій смузі, не маючи наміру здійснити поворот ліворуч, в той час коли права смуга була не зайнята. Також при перевірці документів останній в порушення п. 2.1 «а» ПДР України не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії. За вчинення вказаних правопорушень відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 №748763 від 17.09.2020 р. за ч. 2 ст. 122 та ч. 4 ст. 126 КУпАП.

В подальшому при виявленні у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, працівники поліції в приступності двох свідків запропонували йому пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Алкотест Драгер», на що він відмовився, а також відмовився пройти огляд на визначення стану сп`яніння в закладі охорони здоров`я, після чого відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, незважаючи на невизнання своєї вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю доведена матеріалами справи дослідженими у судовому засіданні, а саме даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №133583 від 17.09.2020 року; письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 17.09.2020 р.; копії постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №748763 від 17.09.2020 р. за ч. 2 ст. 122 та ч. 4 ст. 126 КУпАП; копії постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.12.2019 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП; довідках УПП в Тернопільській області ДПП від 21.09.2020 р. про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія та про позбавлення останнього права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік відповідно до постанови суду від 18.12.2019 р. за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того на переконання суду, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відмови останнього від проходження огляду на стан сп`яніння із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Драгер Алкотест» та в закладі охорони здоров`я підтверджується також відеозаписом, що долучений до матеріалів справи, зокрема з відеореєстратора службового автомобіля та з нагрудних камер патрульних поліцейських.

Як вбачається із вказаного відеозапису, працівниками поліції у відповідності до вимог чинного законодавства у зв`язку із керуванням ОСОБА_1 транспортним засобом та виявленням в останнього ознак алкогольного сп`яніння, в присутності двох свідків було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою пристрою «Драгер» та в медичному закладі, від чого він відмовився, у зв`язку з чим відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП. При цьому суд вважає зазначений відеозапис належним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення міститься посилання про його долучення до матеріалів справи.

Також факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення доводиться поясненнями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_3 , який суду пояснив, що 17 вересня 2020 року близько 14.20 год., коли він знаходився поблизу магазину «Торба», що в м. Тернополі по вул. Стуса, працівники поліції запропонували йому бути свідком при проведенні огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , однак в подальшому на пропозицію працівників поліції останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою пристрою «Драгер», так і в медичному закладі. При цьому повідомив, що письмового направлення на проведення огляду на стан сп`яніння він не бачив.

При цьому щодо заперечень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 слід зазначити наступне.

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України № 2617-VIIІ від 22.11.2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», яким було скасовано адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП, та запроваджено кримінальну відповідальність за вказані діяння.

Однак 03 липня 2020 року набрав законної сили Закон України № 720-IX від 17 червня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у звязку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», яким внесено нові зміни до Закону № 2617-VIIІ, а саме згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону № 720-IX: у пункті 1 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 4, який запровадивши нову редакцію ст. 130 КУпАП, виключав адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, відтак відновлено адміністративну відповідальність за ці дії. У пункті 2 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 171, який доповнивши КК України ст. 286-1, криміналізував відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного сп`яніння, відтак відбулася декриміналізація цих дій.

Таким чином, на даний час за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чинним законодавством передбачено адміністративну відповідальність згідно ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим заперечення ОСОБА_1 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності з вказаних мотивів є безпідставними.

Крім того щодо заперечень ОСОБА_1 про те, що матеріалами справи не доведено факту порушення ним правил дорожнього руху, що могло бути підставою для зупинки транспортного засобу, слід зазначити, що транспортний засіб під керуванням останнього був зупинений працівниками поліції правомірно за порушення останнім вимог п. 11.5 Правил дорожнього руху України, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності та відносно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 №748763 від 17.09.2020 р. за ч. 2 ст. 122, ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Також слід зазначити, що на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 не звертався до працівників поліції щодо ознайомлення його із сертифікатом відповідності на пристрій, за допомогою якого мав проводитись огляд на стан сп`яніння, даними щодо калібрування газоаналізатора та свідоцтвом про його повірку, однак в матеріалах справи міститься копія свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/1189 від 27.03.2020 р., чинне до 27.03.2021 р., що свідчить про правомірність використання працівниками поліції приладу «Драгер» при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Щодо заперечень ОСОБА_1 відносно відсутності при оформленні матеріалів справи свідків слід зазначити, що такі не відповідають дійсності, адже спростовуються поясненнями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_3 , крім того присутність свідків під час оформлення матеріалів адміністративного правопорушення підтверджується оглянутим в судовому засіданні відеозаписом та про їх присутність свідчить також наявність їх підписів у протоколі про адміністративне правопорушення.

Також суд не бере до уваги твердження ОСОБА_1 щодо відсутності в матеріалах справи направлення на огляд щодо стану сп`яніння, оскільки останній відмовившись від проходження такого огляду на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я, на зазначений огляд не направлявся.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, тобто повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу винного, його майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, зокрема те, що ОСОБА_1 протягом року вже піддавався адміністративному стягненню за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і приходить до переконання, що на нього слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки саме таке стягнення буде відповідати рівню суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, а також буде достатнім для запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень в майбутньому.

Керуючись ст. ст. 130, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 (сорок) коп.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяС. В. Кунцьо