ЄУН № 337/5606/20
Провадження № 3/337/1596/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року Суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя Сидорова Марина Володимирівна, розглянувши в м.Запоріжжі справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м.Запоріжжя, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

-за ч.1 ст. 156 КУпАП,

Права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП роз`яснені.

ВСТАНОВИВ:

22.12.2020 року до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення відповідно до якого: 24.09.2020 року о 12.00 годин ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: м. Запоріжжя, пр. Інженера Преображенського, 9 в кафе «12 кружек», здійснював торгівлю алкоголем, а саме горілкою різних марок у кількості 10 пляшок по 0,5 л. без акцизних марок.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.156 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що дійсно 24.09.2020 року перебував в кафе «12 кружек» за адресою: м. Запоріжжя, пр. Інженера Преображенського, 9, однак він не працює в даному кафе, знаходився там за проханням свого товариша, який попросив його підмінити, торгівлю алкогольною продукцією без акцизних марок не здійснював.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Частина 1 статті 156 КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Згідно з положеннями ст.7, 8, 9 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст.258 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст.251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП.

Відповідно до ст.256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Так, в порушення ст.256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення АПР18 №628254 від 24.09.2020р. який складений ДОП СП Хортицького ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції Яковенко В.Д. відносно ОСОБА_1 , не зазначена суть адміністративного правопорушення, як вона викладена в диспозиції ч.1 ст.156 КУпАП, зокрема, яку торгівлю (роздрібну чи оптову) здійснював ОСОБА_1 , якими саме алкогольними напоями, а також нормативно-правовий акт, яким передбачений обов`язок маркування цих виробів марками акцизного податку.

До протоколу не додано жодних доказів, які б підтверджували, що в зазначені день, час та місце ОСОБА_1 дійсно здійснював будь-яку торгівлю алкогольними напоями без марок акцизного податку, враховуючи при цьому, що торгівля це процес обміну товарів на гроші з метою задоволення потреб споживача та отримання прибутку.

В даному випадку з матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 продав комусь зазначені напої і отримав за це гроші. Вказані обставини жодними документами не зафіксовані.

Суд вважає, що сам по собі факт виявлення в кафе алкогольних напоїв, не свідчить про здійснення торгівлі саме ними.

Додані до протоколу фотознімки із зображенням входу до кафе та стійки з пляшками з невизначеною рідиною суд вважає неналежними та недопустимими доказом, оскільки вони не містять жодних відомостей про дату, час та місце правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_1 , його ідентифікаційних даних. Будь-яких інших осіб - відвідувачів у кафе ними також не зафіксовано.

Жодних посвідчувальних написів ці фотознімки не містять, ким саме та із застосуванням яких технічних засобів фото-, відеофіксації вони здійснені на них не зазначено, відомості про застосування будь-яких технічних засобів під час виявлення факту правопорушення та складання протоколу про адміністративне правопорушення в останньому також відсутні.

Також суд виходить з того, що відповідно до ст.1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» роздрібна торгівля це діяльність з продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання громадського харчування.

Відповідно до ч.2 ст.55 ГК України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП, може бути лише суб`єкт господарювання.

Разом з тим, в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не зазначено чи є він суб`єктом господарювання, відповідні документи в матеріалах справи відсутні.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Пункт 2 ст.6 Конвенції про основні права та свободи людини і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.

Деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).

Особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

У зв`язку із застосуванням даного принципу саме інспектор поліції, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинен зібрати докази наявності події і складу адміністративного правопорушення, винуватості особи, тобто довести наявність законних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Враховуючи зазначене, виходячи з вимог ст.252, 280 КУпАП, оцінивши обставини справи та надані докази, суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, за фактом торгівлі алкогольними напоями без марок акцизного податку, належність його до суб`єкту цього правопорушення, належними та допустимими доказами не доведений.

Визнання ОСОБА_1 в протоколі своєї вини у зазначеному правопорушенні, суд не бере до уваги, оскільки факт визнання особою вини у вчиненні правопорушення не звільняє особу, яка виявила факт правопорушення, від доведення правомірності притягнення особи до відповідальності і відповідно не може бути достатнім доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, у зв`язку з чим на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі слід закрити.

Керуючись ст. 7, 8, 9, 156, 245, 247, 251, 252, 256, 268, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.156 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя М.В.Сидорова