Провадження № 33/824/401/2020 Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.01.2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника Стецюк Р.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2019 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він, 27 липня 2019 року о 00 годині 30 хвилин в м. Києві, по вул. Б.Хмельницького, 57 керував автомобілем «Acura MDX» номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніле обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема указав, що після вчинення ним ДТП, а саме наїзду на перешкоду, він перепаркував свій автомобіль та перебуваючи у стресовому стані, разом з друзями відправився до кафе, де почав вживати алкогольні напої. Оскільки працівники поліції прибули на місце ДТП та протокол про адміністративне правопорушення склали о 03 годині 20 хвилин, тобто після спливу 02 годин 50 хвилин після вчинення зазначеної події, він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки вживав алкогольні напої вже після ДТП, яка мала місце тієї ночі. Разом з тим, звернув увагу на порушення працівниками поліції вимог ч.3 ст. 266 КУпАП, оскільки останніми не було йому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, що стверджується відсутністю в матеріалах справи направлення для проведення вказаного огляду. Крім того указав на порушення працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП, оскільки його не було відсторонено від керування транспортним засобом. Також апелянт зауважив, що до протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції не було додано жодних відеозаписів, які б вказували на те, що він перебував за кермом автомобіля у стані алкогольного сп`яніння. Також звернув увагу на безпідставне не задоволення судом першої інстанції клопотання його захисника про допит свідків. Просив постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Вислухавши пояснення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника Стецюк Р.А., які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили скаргу задовольнити;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволенняз огляду на таке.

Відповідно до оскаржуваної постанови у вину ОСОБА_1 поставлено вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння. Підставою для проведення огляду стало те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

Між тим, ці висновки судді зроблені на підставі неповно досліджених доказів та внаслідок неналежної оцінки доказів і погодитись із ними не можливо.

Так, ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, серед іншого, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Однак, під час апеляційного розгляду не встановлено беззаперечних доказів того, що ОСОБА_1 27 липня 2019 року о 00 годин 30 хвилин в м. Києві по вул. Б. Хмельницького, 57 керував автомобілем марки «Acura MDX» номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння.

Так, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що після вчинення ним ДТП, а саме наїзду на перешкоду, він перепаркував свій автомобіль та перебуваючи у стресовому стані, разом з друзями відправився до кафе, де почав вживати алкогольні напої. Оскільки працівники поліції прибули на місце ДТП після вчинення зазначеної події, він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки вживав алкогольні напої вже після ДТП, яка мала місце тієї ночі.

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери працівників поліції не вбачається, за яких обставин було здійснено зупинку автомобіля та чи зупинявся автомобіль взагалі. Натомість відеозапис розпочинається з того, що працівники поліції затримують ОСОБА_1 на вулиці та примушують прямувати до свого автомобіля, який знаходиться на відстані від місця затримання ОСОБА_1 Біля автомобіля працівники поліції проводять огляд останнього та з кишені дістають ключі від автомобіля. Будь яких даних, які свідчать про те, що працівниками поліції пропонувалось ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння як на місці за допомогою спеціального технічного пристрою так і в закладі охорони здоров`я, будь - яких даних щодо наявності свідків на місці складання протоколу щодо ОСОБА_1 вказаний відеозапис не містить.

Натомість, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та доданих до нього матеріалів, в ньому зазначені свідки, в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а саме, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідно до змісту письмових пояснень свідка ОСОБА_2 , будь - яких даних про обставини складання протоколу щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП вказані пояснення не містять, як і не містять зазначення того, що ОСОБА_1 в його присутності відмовився від запропонованого працівниками поліції огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Пояснень свідка ОСОБА_3 матеріали справи взагалі не містять.

З метою усунення вказаних суперечностей свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 неодноразово викликались апеляційним судом, але зазначені особи до суду не з`явились, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції позбавлений можливості усунути вказані суперечності.

Також до суду апеляційної інстанції були викликані працівники поліції, що складали протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , однак вони до суду також не з`явились, про причини неявки не повідомили.

При цьому, відповідно до вимог ст. 251 ч. 2 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини,висловленої у рішенні Суду «Карелін проти Російської Федерації», збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

Враховуючи положення ч.2 ст. 62 Конституції України, якою передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові місцевого суду, апеляційний суд приходить до висновку, що наявними у справі доказами не доведена наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька