Справа №949/1331/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2020 року м. Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Сидоренко З.С., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, ОСОБА_1 роз`яснено.

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 428442 від 19 жовтня 2020 року ОСОБА_1 19 жовтня 2020 року о 17 год. 30 хв. по вул. Центральна в с. Залужжя на території якого встановлено жовтий епідеміологічний рівень небезпеки, порушив правила карантину, а саме перебував на вулиці без документів, що підтверджують особу, громадянство чи її спеціальний статус, чим порушив п.п.2 п. 10 КМУ №641 від 20.07.2020 року та вчинив правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а також на розгляді справи в суді ОСОБА_1 свою вину визнав. Пояснив, що він не знав про те, що на період карантину потрібно мати при собі відповідні документи, які підтверджують особу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на розгляді справи в суді, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та з`ясувавши повно, всебічно, об`єктивно усі обставини справи, приходжу до наступного висновку.

Стаття 44-3КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

У статті 1 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" визначено, що карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. До відміни карантину його територію можуть залишити особи, які пред`явили довідку, що дає право на виїзд за межі території карантину.

Згідно п.п. 2 п. 10 Постанови КМУ № 641від 22.07.2020 року "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" , на території України на період дії карантину забороняється: перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи.

У відповідності до ст. 41 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Суд, аналізуючи зміст протоколу про адміністративне правопорушення та інші наявні у справі докази, вважає, що уповноваженою особою складено протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №428442 від 19 жовтня 2020 року з дотриманням вимог чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ст. 44-3 КУпАП, як порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб" та іншими актами законодавства.

Разом з тим, відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні "Ісмаїлов проти Росії" від 06.11.2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄКПЛ , при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Отже, з врахуванням особи ОСОБА_1 , який повністю визнав свою провину та покаявся у скоєному, неправомірність своїх дій усвідомив у повному обсязі, суд приходить до висновку, що допущене ним порушення не становить значної суспільної шкідливості та не призвело до негативних наслідків, а тому вважаю, що вказане адміністративне правопорушення не виявляє великої суспільної небезпеки і є малозначимим у зв`язку із чим необхідно звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 22, 284, 287, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, оголосивши йому усне зауваження.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Голова Дубровицького

районного суду Сидоренко З.С.