Справа №522/4689/20
Провадження № 3/522/2971/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2020 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Попревич В.М., розглянув справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Шевченківського ВП Приморського відділу поліції у м. Одесі ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одеса, громадянка України, тимчасово не працює, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 160 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія АПР18 №324777, 16 лютого 2020 року о 12 годині 11 хвилин було встановлено, що ОСОБА_1 неналежним чином не виконувала свої батьківські обов`язки, передбачені законодавством України, щодо виховання свого сина ОСОБА_2 який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебуваючи на «Аркадіївській алеї, що у Приморському районі м. Одеси переліз через паркан на територію «Аквапарку», чим вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративна справа підлягає закриттю з наступних підстав:

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суддя зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Як вбачається із пояснень ОСОБА_2 , він переліз через паркан, а би сфотографуватись на фоні «Аквапарку», також з матеріалів вбачається що ОСОБА_2 є дитиною з багатодітної родини, батьки сумлінно ставляться до виховання сина.

Згідно зі ч. 1 ст. 184 КУпАП, адміністративним правопорушенням вважається, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Суть адміністративного правопорушення викладеного у протоколі, повинна відповідати диспозиції статті Закону, яким передбачена відповідальність за вчинене правопорушення. Крім цього суддя має право розглядати протокол тільки в рамках пред`явленого правопорушення. Той факт, що малолітня дитина розілляла на себе чай не може бути підставою для притягнення батька до адміністративної відповідальності з урахуванням характеристик таких батьків.

Об`єктивна сторона правопорушення, полягає в: 1) ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей (ч. 1); 2) вчиненні неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом (ч. 2); 3) вчиненні неповнолітніми діянь, що містять ознаки злочину, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, якщо вони не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність (ч. 3). 1. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Так, у протоколі в порушення вимог ст. 256 КУпАП не зазначено об`єктивної сторони правопорушення.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно зі ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Держава перед застосуванням каральних заходів щодо правопорушників зобов`язана перш за все створити умови для належного виконання особою своїх обов`язків, в даному випадку прийняття чітких законів (підзаконних нормативно-правових актів), які б не підлягали двухзначному трактуванню, створенню і належному веденню електронного реєстру. Покарання не повинно бути застосованим до особи за наявності формальних підстав правопорушення, та повинно бути відповідним вчиненому діянню з урахуванням усіх обставин (суб`єктивних та об`єктивних ознак).

З огляду на презумпцію невинуватості, особа яка притягається до адміністративної відповідальності, вважається невинною доти, поки інше не буде доведено в установленому законом порядку, а всі сумніви повинні трактуватися на корись особи.

Діяння повинно містити усі ознаки складу правопорушення, за відсутності хоча б однієї вважається відсутнім склад у цілому.

За таких підстав, суддя вважає, що у матеріалах, які долучені до протоколу, відсутні достатні докази, що б підтверджували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст. 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 10 діб з дня її винесення.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси Попревич В.М.

14.04.2020