Провадження № 33/801/1017/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Іванченко Я. М.
Доповідач: Копаничук С. Г.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Копаничук С.Г.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 16.11.2020 року, якою визнано винним

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №355068 від 16.09.2020 року, того ж дня о 03 год. 10 хв. у м. Вінниця по просп. Коцюбинського, 31, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився в КП «ВОНД «Соціотерапія» лікарем - наркологом, результат аналізу сечі на мультитест - позитивний, виявлено вживання амфетаміну. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортними засобами особами у стані наркотичного сп`яніння.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.11.2020 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладений штраф в розмірі 10 200 грн. в дохід держави, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм КУпАП України, просив постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Вказав, що 15.09.2020 року в м. Вінниці по просп. Коцюбинського він залишився ночувати в у своєму автомобілі. Приблизно о 03 год. 00 хв. 16.09.2020 року до його автомобіля підійшли працівники поліції, розбудили його та попросили перепаркувати авто, що він і зробив. В подальшому, працівники поліції, врахувавши керування ним транспортним засобом та підозрюючи наявність в нього ознак сп`яніння, запропонували йому пройти медичний огляд на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння, на що він погодився. Зазначив, що вказані дії працівників поліції є провокацією, оскільки останні навмисно пред`явили вимогу переставити авто для подальшого складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього. Зазначив, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначена частина статті 130 КУпАП, за якою кваліфіковані дії ОСОБА_1 . Висновок суду про неотримання судових повісток та можливість розглянути справу у його відсутність не відповідає дійсності, оскільки він про місце та час розгляду справи у суді першої інстанції не повідомлявся, копію оскаржуваної постанови не отримував. Додатково повідомив, що відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції.

17.12.202 року ОСОБА_1 заявив клопотання про долучення до матеріалів справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, яке судом було задоволено.

В судовому засіданні апеляційного суду, ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

За правилами частин 1 і 2 статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Ухваливши постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, суд виходив з того, що підтверджується сукупністю наявних у справі доказів, а саме протоколом серії ДПР18 № 355068 від 16.09.2020 року, висновком медичного огляду № 2916 від 16.09.2020 року, рапортом працівника поліції від 16.09.2020 року та іншими матеріалами справи.

Суд першої інстанції відповідно до ст. 245 КУпАП у повній мірі дослідив всі докази і надав їм правильну правову оцінку, а відтак дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за вчинення якого застосував до нього адміністративне стягнення в межах санкції вищевказаної норми.

Доводи апеляційної скарги про провокативні дії працівників поліції та їх протиправні вимоги, внаслідок яких ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом, є необґрунтованими.

Як вбачається з долученого до матеріалів справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, 16.09.2020 року вони виявили автомобіль ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 , який перекрив виїзд з двору по просп. Коцюбинського, 31. За кермом автомобіля перебував ОСОБА_1 . На запитання працівників поліції чи перебуває він в стані сп`яніння, він заперечив, після чого поліцейський висловив вимог перепаркувати авто, на що він погодився.

Враховуючи, що пред`являючи вимогу ОСОБА_1 перепаркувати авто працівники поліції не знали про перебування його в стані спяґніння, на запитання щодо перебування в стані сп`яніння, останній вказане заперечив, а тому і факт провокації відсутній.

Доказів, що підтверджували б визнання дій працівників поліції незаконними чи оскарження таких дій у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 суду не надав і матеріали справи не містять. Факт керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не оскаржує і докази, що спростовували б висновок медичного огляду відсутні.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не зазначена частина статті 130 КУпАП. З оригіналу протоколу про адміністративне правопорушення матеріалах справи ДПР18 №355068 від 16.09.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо посилань апелянта про те, що суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, то такі доводи суд вважає безпідставними, оскільки суд першої інстанції врахував усі докази, що містяться в матеріалах справи в їх сукупності, яким надав належну оцінку.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, не є підставою для скасування законної постанови суду першої інстанції, оскільки зводяться до незгоди з постановленим судовим рішенням і свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи не знайшли та висновків суду першої інстанції не спростовують.

Зібрані у справі докази, в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи місцевий суд правильно встановив фактичні обставини справи, надав правову оцінку наявним в матеріалах справи і дослідженим у судовому засіданні доказам у відповідності з вимогами ст. 252 КУпАП та дійшов обґрунтованого висновку про визнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення у зв?язку з цим адміністративного стягнення.

Апеляційний суд, погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки ці висновки ґрунтуються на вимогах закону, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та закриття провадження у справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 280, 283, 294, 295 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 16.11.2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя С.Г. Копаничук