Номер провадження: 33/813/1006/20
Номер справи місцевого суду: 523/1003/20
Головуючий у першій інстанції Шурупов В. В.
Доповідач Толкаченко О. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2020 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Толкаченко О.О., за участю: секретаря судового засідання Маслова Р.Ю., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Боровик А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 30 березня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнутий судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп. Зобов`язано ОСОБА_1 здати посвідчення водія на його ім`я до УПП в Одеській області ДПП.

Обставини справи та вимоги апеляційної скарги

Постановою суду першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 07 січня 2020 року о 01 годині 04 хвилини, керував транспортним засобом «BMW Х5», номерний знак НОМЕР_1 , біля будинку №159, по пр.-т Добровольського в м. Одесі, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 а) Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із зазначеною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити йому строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати та закрити провадження, в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Щодо поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначив, що про існування оскаржуваної постанови він дізнався лише 21 липня 2020 року, коли отримав постанову про відкриття виконавчого провадження стосовно нього.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що постанова суду є незаконною та такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права посилаючись на таке:

-ОСОБА_1 зазначив, що транспортним засобом він не керував, а перебував в автомобілі на пасажирському сидінні;

-протокол про адміністративне правопорушення, протокол про адміністративне затримання, акт огляду його на стан сп`яніння в його присутності не складалися;

-патрульні не відібрали пояснення у водія ОСОБА_2 , який в той час керував його транспортним засобом;

-в матеріалах справи відсутні докази про відсторонення водія від подальшого керування транспортним засобом;

-пояснення свідків є шаблонними та здійснені почерком працівника поліції;

-свідки надавали пояснення за адресою м. Одеса, вул. Ак. Заболотного, 18-а, а місцем вчинення адміністративного правопорушення, згідно протоколу є м. Одеса, пр.-т Добровольського, 159;

-до матеріалів справи не додано відеозапис з нагрудної камери працівника патрульної поліції:

-рядовий полку ДПП Луцик О.І. не мала повноважень для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що він не знав, що відносно нього складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки у протоколі відсутній його підпис та номер телефону.

Також в апеляційній скарзі зазначено, що суд грубо порушив права ОСОБА_1 , передбачені ст.268 КУпАП, розглянувши справу без його участі. При цьому про дату, час та місце розгляду справи він належним чином не повідомлявся, а в оскаржуваній постанові суд першої інстанції зазначив, що повістка не була направлена ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю марок.

ОСОБА_1 вказав, що працює водієм вантажоперевезення з 2006 року, жодного разу не притягався до адміністративної відповідальності. На його утриманні перебуває дружина та малолітній син, а професія водія є його єдиним джерелом заробітку.

Крім того, ОСОБА_1 подав до суду клопотання про витребування доказів від Управління патрульної поліції в Одеській області, а саме:

1)копії відеозапису з нагрудної камери поліцейської в.2 р.8 б1 УПП в Одеській області ДПП полку рядового поліції Лацик О.І., яка фіксувала адміністративне правопорушення ОСОБА_1 07.01.2020 року, за період 00:00 до 03:30 годину;

2)завірену належним чином копію посадової інструкції поліцейської в.2 р.8 б1 УПП в Одеській області ДПП полку рядового поліції Лацик Олени Ігорівни.

Крім того, ОСОБА_1 подав до суду клопотання про допит під час апеляційного розгляду свідків:

-ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 ;

-ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 ;

-ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_3 ;

-ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_4 , номер будинку у протоколі відсутній;

-поліцейську в 2. р.8 6.1 УПП в Одеській області ДПП полку рядового поліції Лацик Олену Ігорівну, адреса: 65114, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5;

-інспектора взводу №1 роти № 8 бат.№1 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції Жулай О.Л. адреса: 65114, м.Одеса, вул.Академіка Корольова, 5;

-поліцейського в 2. р.8 6.1 полку УПП в Одеській області ДПП рядового поліції Мітряна Олександра Миколайовича, адреса: 65114, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника Боровик А.О. та особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Положеннями ст.245 КУпАП встановлено що, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду...., а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами ....., а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції формально підійшов до розгляду справи, допустив неповноту судового розгляду, що призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого судового рішення.

Обґрунтовуючи свій висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на досліджені ним докази, які містяться в матеріалах справи, а саме на: протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №172799 від 07 січня 2020 року; письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння та протокол серії ОД №006590 про адміністративне затримання ОСОБА_1 .

В свою чергу під час апеляційного розгляду сторона захисту наголошувала на тому, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а тому у поліцейських були відсутні передбачені чинним законодавством підстави для проведення його огляду на стан сп`яніння.

З метою перевірки вказаних доводів апеляційним судом були повторно досліджені докази, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №172799, 07 січня 2020 року о 01 годині 04 хвилини, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW X5», номерний знак НОМЕР_1 , біля будинку №159, по пр.-т Добровольського в м. Одесі, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився d присутності двох свідків (а.с.2).

ОСОБА_1 відмовився від підпису вказаного протоколу, а отже не погодився зі змістом фактичних обставин викладених у його фабулі.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами

Протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №172799 від 07 січня 2020 року був підписаний свідками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також в матеріалах справи містяться їх письмові пояснення.

Дослідивши зміст пояснень вказаних свідків апеляційний суд дійшов висновку про те, що свідки підписали заздалегідь підготовлені працівниками поліції пояснення, які були складені одним і тим же почерком і є повністю тотожними (а.с.4,5). При цьому у поясненнях вказаних свідків зазначено, що в їх присутності громадянин ОСОБА_1 відмовився пройти тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager» та відмовився проїхати в медичний заклад для проведення такого огляду. Разом з тим в поясненнях свідків нічого не зазначено про те, що саме громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом, який був зупинений поліцейськими.

За клопотанням сторони захисту апеляційний суд викликав вказаних свідків в судове засідання для надання ними своїх пояснень щодо фактичних обставин у даній справі. Разом з тим, свідки в судове засідання апеляційного суду не з`явились. При цьому свідок ОСОБА_5 надіслав на адресу апеляційного суду лист, в якому зазначив, що він є пенсіонером, проживає на значній відстані від м. Одеси і не має фінансової можливості прибути до Одеського апеляційного суду.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд визнає письмові пояснення свідків

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 неналежними доказами у справі, які жодним чином не спростовують версію сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не 07 січня 2020 року о 01 годині 04 хвилини не керував транспортним засобом «BMW Х5», номерний знак НОМЕР_1 .

Окремо апеляційний суд звертає увагу на те, що у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №172799 зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW Х5», номерний знак НОМЕР_1 , біля будинку №159, по пр.-т Добровольського в м. Одесі 07 січня 2020 року о 01 годині 04 хвилини.

Разом з тим, в матеріалах справи міститься протокол серії ОД №006590 про адміністративне затримання, в якому зазначено, що ОСОБА_1 був затриманий та доставлений працівниками поліції до Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області 07 січня 2020 року о 01 годині 00 хвилин.

Таким чином залишається незрозумілим, як ОСОБА_1 міг керувати транспортним засобом 07 січня 2020 року о 01 годині 04 хвилини, оскільки в даний час він перебував в статусі затриманої особи, та знаходився в приміщенні Суворовського ВП в м. Одесі.

Беручи до уваги вищевикладене апеляційний суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №172799 від 07 січня 2020 року відносно ОСОБА_1 не може вважатись допустимим доказом у даній справі.

Під час апеляційного розгляду апеляційним судом були допитані свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яка є дружиною особи, що притягається до адміністративної відповідальності. Вказані особи були попередженні апеляційним судом про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України за відмову від давання показань та за дачу завідомо неправдивих показань.

Свідки одноголосно зазначали про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом і саме з цих підстав він не погодився на пропозицію поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння. Свідок ОСОБА_2 наголошував, що саме він керував транспортним засобом, а ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_3 спеціально взяли його з собою на дачу, щоб після святкування дня народження останній сів за кермо їх автомобіля.

З метою перевірки фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 , апеляційним судом був направлений запит до управління патрульної поліції в Одеській області ДПП з вимогою забезпечити явку поліцейських 2 взводу 8 роти 1 батальйону УПП в Одеській області ДПП Мітряна Олександра Миколайовича та Лацик Олену Ігорівну, які складали протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №172799 від 07 січня 2020 року. Крім того, у запиті апеляційний суд просив надати записи з нагрудних відео-реєстраторів вищевказаних поліцейських по факту складання адміністративних матерів відносно ОСОБА_1 .

Однак в судові засідання апеляційного суду, призначені на 27 листопада та 11 грудня 2020 року зазначені свідки не з`явилися та відеозаписи подій з нагрудних відео-реєстраторів поліцейських до апеляційного суду направлені не були, оскільки вони були знищені після закінчення строку їх зберігання.

Апеляційний суд вважає таку бездіяльність співробітників поліції ухиленням від дачі пояснень у якості свідків, а тому ставить під сумнів достовірність даних викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №172799 від 07 січня 2020 року відносно ОСОБА_1 .

Крім того, апеляційним судом був досліджений відеозапис з стаціонарного реєстратора, що закріплений у службовому автомобілі поліцейських, які склали протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . На вказаному відеозаписі зафіксовані обставини зупинки транспортного засобу «BMW Х5», але з нього неможливо встановити, хто саме керував цим автомобілем.

Враховуючи викладене апеляційний суд дійшов висновку про те, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б беззаперечно доводили, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а тому на вимогу працівників поліції він мав проходити огляд на стан сп`яніння.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не відповідає фактичним обставинам справи, а суддя формально підійшов до розгляду справи та допустив неповноту судового розгляду.

Враховуючи вимогу ч.4 ст.294 КУпАП щодо скороченого строку розгляду апеляційного перегляду, апеляційний суд вважає, що вичерпав всі можливості для отримання інших доказів по цій справі.

При цьому апеляційний суд не має права самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вище викладених обставин, апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Окремо апеляційний суд звертає увагу, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута судом першої інстанції за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та без належного її сповіщення про час та місце розгляду справи, чим були порушені права ОСОБА_1 , передбачені ст.268 КУпАП.

Таким чином, судом першої інстанції не було виконано обов`язок щодо забезпечення кожному учаснику реального доступу до правосуддя, що вимагається ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що також тягне за собою безумовне скасування постанови суду першої інстанції.

Відповідно до п.1) ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1) ст.247 КУпАП.

Керуючись, ст.62 Конституції України, статтями 247, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 30 березня 2020 року, якою ОСОБА_1 , визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п.1) ст.247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.О. Толкаченко