Провадження № 33/4808/39/20
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Руденко Д. М.
Суддя-доповідач Малєєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Малєєв А.Ю., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Говери Н.П., що діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 грудня 2019 року,

в с т а н о в и в :

1. Зміст постанови суду першої інстанції.

1.1. Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 грудня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік; стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 384 грн 20 коп. судового збору.

1.2. Згідно даних оскаржуваної постанови та протоколу про адмінправопорушення, 30.11.2019 о 19.20 год. в м. Івано-Франківську по вул. Дорошенка, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Мітсубіші Галант», н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 провину у вчиненому правопорушенні не визнав.

1.3. Суд першої інстанції дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні всі ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а вина останнього у вчиненому підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №196894 від 30.11.2019, відеодоказами, які містяться в матеріалах справи, письмовими поясненнями свідків, іншими матеріалами справи в їх сукупності.

2. Доводи апеляційної скарги (а.с. 17-19):

- обставини, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, що ОСОБА_1 30.11.2019 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, не відповідають дійсності;

- ані відеозаписами, ані поясненнями свідків не підтверджено ні факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, ні зупинки вказаного транспортного засобу працівниками поліції. Крім того, згідно даних відеозаписів, свідки підписували пояснення, написані патрульними не зі слів свідків. А згідно приписів ВСУ, письмові пояснення свідків не є належними доказами правомірності притягнення до адміністративної відповідальності, якщо свідки безпосередньо не допитувались у судовому засіданні та не попереджались про кримінальну відповідальність;

- відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не є підставою для адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, якщо особа не керує транспортним засобом. Відтак, ОСОБА_1 не є суб`єктом даного адміністративного правопорушення, оскільки транспортним засобом він не керував;

- в порушення вимог закону, до протоколу не додано акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому б було зазначено, що водій відмовився від проходження такого огляду на місці зупинки транспортного засобу;

- в порушення вимог закону, ОСОБА_1 працівниками поліції не було запропоновано пройти відповідний огляд у закладі охорони здоров`я. Оскільки особа не могла відмовитись від того, що їй не пропонували, то в діях ОСОБА_1 відсутній і склад адміністративного правопорушення.

Просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

3. Провадження в апеляційному суді.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та адвокат Говера Н.П. апеляційну скаргу підтримали, просили задовольнити з указаних у ній мотивів.

4. Мотиви апеляційного суду.

4.1. За результатами дослідження обставин справи, показань свідків та інших доказів слід дійти висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

4.2. Норми.

Приписами п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

За п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, який проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія огляд проводиться в закладах охорони здоров`я ( ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП).

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння тягне за собою відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

4.3. Факти і докази.

Відповідно до фабули обвинувачення встановленню підлягають факти керування у стані сп`яніння автомобілем і відмова пройти огляд на стан сп`яніння.

Перше. ОСОБА_1 підтвердив те, що він керував автомобілем і прибув на ньому у вказаний у протоколі час у зазначене місце до знайомої. Інших осіб в автомобілі на цей момент не було. Це підтвердили і свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , допитані в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Тому факт керування автомобілем є встановленим, а заперечення ОСОБА_1 щодо того, що поліцейські самі не фіксували цей факт, а записали все зі слів свідків у протоколі, спростовані як ним самим, так і свідками, які бачили це особисто.

Друге. Щодо стану сп`яніння.

ОСОБА_1 вказав, що вживав алкоголь, який придбав у магазині неподалік після того, як зупинився і не знайшов знайомої. А потім у нього виникли природні потреби, з-за справляння яких і виник конфлікт із свідками.

Тому від нього міг бути запах алкоголю, про який йде мова у протоколі. Про запах алкоголю від ОСОБА_1 дав показання свідок ОСОБА_2 , а решта свідків, які хоч і перебували далі від ОСОБА_1 і не чули запах алкоголю, все ж указали на його нестійку ходу, дивну поведінку, яка свідчила, на їх думку, про стан сп`яніння.

Про нестійку ходу та запах алкоголю від ОСОБА_1 вказано також і у протоколі про адміністративне правопорушення працівником поліції.

Доводи ОСОБА_1 про те, що алкоголь він вживав після зупинки автомобіля спростовані дослідженими доказами свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 показали, що ОСОБА_1 невдовзі після зупинки автомобіля став справляти природні потреби і між ними з-за цього виник конфлікт у нього просто не було часу, щоб сходити у магазин, придбати алкоголь, його вжити і справити потреби за кілька хвилин.

Це є свідченням того, що у працівників поліції були підстави вважати, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим йому запропоновано пройти медичний огляд.

При цьому не має значення те, що причиною конфліктної ситуації між ОСОБА_1 та свідками і виклику поліції стало справляння природних потреб з-за хвороби, оскільки це відношення до предмету розгляду не має і не спростовує встановлених обставин справи.

Третє. Щодо відмови пройти тест.

Вимоги апеляції ґрунтуються також на тому, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд у медичному закладі. Дійсно, переглянутий відеозапис не містить даних про таку пропозицію. Водночас, загальна відмова проходити огляд на стан сп`яніння була чіткою і недвозначною, а свідок ОСОБА_5 також указала, що ОСОБА_6 відмовився пройти огляд у медичному закладі на пропозицію працівників поліції.

Це спростовує відповідні доводи апеляційної скарги.

Четверте. Показання свідка ОСОБА_7 щодо того, що батько не був у стані сп`яніння, а потім телефонував йому, щоб він забрав автомобіль, бо випив алкоголь, не мають значення для справи, оскільки: по-перше, свідок міг не помітити стану сп`яніння батька, а по-друге, те, що не помітив цей свідок, помітили інші свідки, інформація яких взята до уваги апеляційним судом.

5. Висновки.

5.1. Поведінка ОСОБА_1 давала підстави вважати, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та відмовився пройти огляд на вимогу поліцейського відповідно до приписів закону, а мотиви його відмови є непереконливими в конкретних обставинах справи для висновку про малозначність вчиненого. Його доводи про те, що він вжив алкоголь вже після зупинки транспортного засобу спростовані вказаними показаннями свідків.

Такі дії є умисними (усвідомлена відмова) і повністю співпадають з ознаками правопорушення, які описані у положеннях ч. 1 ст. 130 КУпАП.

5.2. Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Говери Н.П., що діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 грудня 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду А.Ю. Малєєв