ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" грудня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Шаренко С.Л.,
при секретарі Мельник В.В.,
розглянувши адміністративний матеріал направлений з Київського ВП ГУ НП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності у відношенні:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, -
12.10.2020 о 19.00 год ОСОБА_1 вийшла з трамваю №26 на зупинці громадського транспорту за адресою: м. Харків, вул. Матюшенка, 2, без засобів індивідуального захисту (маски), чим порушив умови карантину пп. 1 п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час, місце судового розгляду повідомлена у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки, а тому суд вважає за можливе розглянути даний матеріал без її участі, що відповідає положенням ст. 268 КУпАП.
У рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
В статті 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» № 1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року визначено, що карантин - це адміністративні та медико - санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.
Згідно ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» № 1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.
Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.
Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. До відміни карантину його територію можуть залишити особи, які пред`явили довідку, що дає право на виїзд за межі території карантину.

Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS - CoV-2», на усій території України з 12 березня 2020 року, встановлено карантин, який на даний час не скасовано.

Відповідно до п.п. 1 п. 10 постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641, на території України на період дії карантину забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 316047 від 12.10.2020; поясненнями ОСОБА_1 .

У зв`язку з вищевикладеним, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 44-3 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КУпАП закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів.

Як вбачається з положень ст. 44-3 КУпАП України в редакції Закону України від 06.11.2020 № 1000-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», який станом на час розгляду справи набрав чинності, на даний час за вчинене ОСОБА_1 правопорушення передбачено стягнення у вигляді накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 2 ст. 44-3 КУпАП).

З огляду на наведене та положення ч. 1 ст. 58 Конституції України, ч. 2 ст. 8 КУпАП, суд застосовує зворотну дію Закону України від 06.11.2020 № 1000-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» та накладає на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції, встановленої зазначеним Законом, а саме - в межах санкції ч. 2 ст. 44-3 КУпАП станом на час розгляду справи, а не в межах санкції ст. 44-3 КУпАП в редакції станом на час вчинення правопорушення.

Враховуючи особу порушника, характер вчиненого правопорушення та його наслідки, відсутність обставин, що пом`якшує відповідальність та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 44-3 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, передбаченого санкцією статті у розмірі, що становить п"ятнадцять неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Окрім того, в порядку ст. 40-1 КУпАП з правопорушника на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 420 грн. 40 коп.

Керуючись ст.40-1, ст.44-3 КУпАП, ст.ст. 275-280,283-287 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КпАП України, та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 340,00 (триста сорок) грн. (отримувач: УК Київськ/м.ХарКиївський/21081100, код отримувача: 37999675, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), розрахунковий рахунок: UA0020004, код класифікації доходів бюджету: 21081100, призначення платежу: сплата штрафу).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA 0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, у призначенні платежу платником повинно бути вказано: слова "судовий збір", Київський районний суд м. Харкова код ЄДРПОУ суду: 02893746).

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови, через Київський районний суд м. Харкова.

Строк пред`явлення постанови до виконання складає три місяці.

Суддя С.Л. Шаренко