Справа № 448/1670/19 Головуючий у 1 інстанції: Білоус Ю.Б.
Провадження № 33/811/1346/19 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Мостиського районного суду Львівської області від 6 листопада 2019 року,

встановив:

постановою Мостиського районного суду Львівської області від 6 листопада 2019 року ОСОБА_1 визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп. судового збору.

Згідно з постановою 12.10.2019 року о 23:00 год., на 36 км.+400м автодороги «Львів-Радехів-Луцьк», водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом автомобілем марки «MERCEDES-BENZ», реєстр. номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, тощо). Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку категорично відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з даною постановою особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати її та закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування покликається на те, що винесена постанова є необ`єктивною та однобічною при неповному дослідженні всіх обставин по справі, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що при розгляді справі суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичними обставини справи та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, що потягло за собою необґрунтоване застосування стягнення. Звертає увагу, що в матеріалах справи не міститься жодних доказів про відсторонення його від керування транспортним засобом. Крім цього, працівники поліції порушили порядок та процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, всупереч вимогам ч.ч. 3,4,6 ст. 266 КУпАП та п.7 Розділу II Інструкції про порядок виявлення. Щодо поновлення строку апеляційного оскарження, то особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вказує, що отримав вищенаведену постанову лише 5 грудня 2019 року.

В суді апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вказав, що при розгляді справі суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичними обставини справи та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, що потягло за собою необґрунтоване застосування стягнення. Підкреслив, що не керував транспортним засобом, а тому просить скасувати дану постанову та закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи №448/1670/19, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги суд вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, то матеріалами справи підтверджуються пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження.

Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується дослідженими судом доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 320322 від 12.10.2019; направленням на огляд особи з метою виявлення стану сп`яніння від 12.10.2019, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , і ОСОБА_3 від 12.10.2019, з яких відомо, що працівники поліції зупинили автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 та в подальшому запропонували пройти такому огляд на стан сп`яніння, однак водій категорично відмовився в їх присутності вказаний огляд пройти, іншими документами, доданими до протоколу.

Доводи апеляційної скарги про те, що винесена постанова є необ`єктивною та однобічною при неповному дослідженні всіх обставин по справі, з порушенням норм матеріального та процесуального права спростовуються наявними матеріалами справи та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Посилання апелянта про те, що він не перебував за кермом автомобіля та не здійснював руху вищезазначеним транспортним засобом, не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час розгляду в суді апеляційної інстанції.

Також, судом першої інстанції вірно враховано, що ОСОБА_1 дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржував, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього, суду не скеровував.

Таким чином, пояснення ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції, суд розцінює, як такі, які спрямовані на уникнення відповідальності і умисне, свідоме спотворення дійсних обставин вчинення адміністративного правопорушення.

Щодо доводів особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про те, що постанова судді винесена без його участі, чим порушено його право на справедливий судовий захист, а сам правопорушник був позбавлений права дати свої пояснення, то це порушення усунуте судом апеляційної інстанції. Правопорушник надав свої пояснення по суті справи та апеляційної скарги і повністю підтримав вимоги передбачені в апеляційній скарзі.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При розгляді справи судом першої інстанції не було допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, а отже підстав для скасування або зміни постанови судді не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Мостиського районного суду Львівської області від 6 листопада 2019 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Мостиського районного суду Львівської області від 6 листопада 2019 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Маліновська-Микич