ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року. м. Володимир-Волинський

Суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Вітер І.Р., розглянувши матеріали, які надійшли із Управління Укртрансбезпеки у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.164 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення № 0019701 від 08 січня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 о 12 годині 40 хвилин 08 січня 2020 року по вулиці Луцькій у м. Володимир-Волинський Волинської області надавав послуги з перевезення одного пасажира легковим автомобілем марки «Opel Vectrа», реєстраційний номер НОМЕР_1 , облаштованим розпізнавальним ліхтарем «таксі» на даху транспортного засобу без наявності ліцензії, передбаченої ст.39 Закону України «Про автомобільний транспорт».

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення заперечив та повідомив, що не є перевізником (суб`єктом господарювання) та господарською діяльністю з перевезення пасажирів не займається, а тому не є суб`єктом правопорушення ч.1 ст.164 КУпАП. Автомобіль марки «Opel Vectrа», реєстраційний номер НОМЕР_1 , йому не належить. 08 січня 2020 року він позичив вказаний транспорт у ОСОБА_2 , на якому без жодної плати о 12 годині 40 хвилин підвіз свого знайомого ОСОБА_3 до автовокзалу у м. Володимир-Волинський. Ліхтар «таксі» і до цього знаходився на даху автомобіля, і він його не знімав, оскільки не є власником вказаного транспортного засобу. Тоді до нього підійшли працівники Укртрансбезпеки, які сфотографували його в автомобілі. Жодних його пояснень та свідка ОСОБА_3 не брали до уваги, натомість склали протокол про вчинення адміністративного правопорушення, зазначивши необхідність доказування невинуватості в суді. Просив закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Савюк Р.В. клопотання про закриття провадження підтримав повністю, для підтвердження доводів свого підзахисного просив опитати в судовому засіданні свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Опитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 повністю підтвердили пояснення ОСОБА_4 з приводу обставин справи.

З`ясувавши обставини та дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно з положеннями ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст.164 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до п.14.1.36 ст.14 ПК України, господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Оскільки, норма ст.164 КУпАП є бланкетною, то в протоколі обов`язково має бути посилання на норму спеціального закону, за порушення якої настає відповідальність, в даному випадку, на Закон України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 року № 222-VIII, яким передбачена видача ліцензії на перевезення пасажирів суб`єктам підприємницької діяльності, однак таке посилання у протоколі відсутнє.

Крім цього, навіть у випадку доведеності разового перевезення ОСОБА_1 пасажира на автомобілі за плату, такі його дії не можуть кваліфікуватись як заняття господарською діяльністю, оскільки мають носити систематичний характер. Підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку (ст.42 ГК). А тому особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення, повинна довести наявність всіх цих випадків, зв`язати їх воєдино, а також довести їх систематичність.

Натомість ОСОБА_1 притягується до відповідальності за перевезення одного пасажира, якого у відповідності до протоколу встановлено не було, так само як і не встановлено, що перевезення здійснювалось на платній основі.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП, завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Конституції України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Тобто протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, до нього висуваються певні вимоги, а обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

Разом із тим, із наданих суду письмових доказів не вбачається те, що ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність, а саме: систематично надавав чи взагалі надавав послуги «таксі» з перевезення пасажирів на транспортному засобі марки «Opel Vectrа», реєстраційний номер НОМЕР_1 , тобто надавав послуги вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Посадовими особами, якими складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.164 КУпАП, не зібрано та не надано суду переконливих доказів на підтвердження здійснення ОСОБА_1 систематичної господарської діяльності з надання послуг щодо перевезення пасажирів, не з`ясовано за яку плату останній надавав послуги з перевезення. З матеріалів справи вбачається, що на момент складання протоколу свідки, на порушення вимог ст. 256 КУпАП, не зазначені та не допитані. Хоч в судовому засіданні з`ясовано, що свідки були та надавали працівникам Укртрансбезпеки усні пояснення, які суперечать змісту протоколу. Саме по собі знаходження на автомобілі знаку «таксі» не є достатнім доказом здійснення ним відповідної господарської діяльності.

Отже, посилання в протоколі про адміністративне правопорушення на порушення ОСОБА_1 норм закону, що регулюють заняття господарською діяльністю, є недоведеним.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи докази у сукупності між собою, враховуючи обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, які не підтверджені у передбачений законом спосіб, суд приходить до висновку про те, що достатніх доказів для встановлення складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, у діях ОСОБА_1 не здобуто, внаслідок чого провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 9, 164 , ч.1 ст. 247, ст.251 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд Волинської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського міського суду І.Р. Вітер