КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/4696/2020 Головуючий суддя у 1-й інстанції: Ясельський А.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07грудня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М. за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 розглянулау відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2020 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 144281 від 23.08.2020 року ОСОБА_1 22.08.2020 року о 22 год. 45 хв. у м. Києві по вул. Кільцева дорога в напрямку вул. Мінська, керуючи автомобілем «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, на регульованому перехресті, при повороті ліворуч, не надав перевагу в русі автомобілю «Рено», д.н.з. НОМЕР_2 , водій ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з даним автомобілем, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3б, 16.6 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не оспорюючи фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 318903 від 23.08.2020 року, та доведеність винності, просить змінити судове рішення в частині накладення адміністративного стягнення: з позбавлення права керування транспортними засобами строком 6 (шість) місяців на штраф.

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про необхідність застосування більш тяжкого виду стягнення, передбаченого санкцією ст. 124 КУпАП; не врахував, що ОСОБА_1 автомобіль використовує у волонтерських цілях, для транспортування осіб з інвалідністю, що проходять реабілітацію в КУ БМР «Центр Шанс».

Суд апеляційної інстанції заслухав пояснення ОСОБА_1 , який підтримали апеляційну скаргу, дослідив матеріали справи, перевірив доводи апеляційної скарги та дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні апеляційної інстанції водій автомобіля «Фольксваген» ОСОБА_1 , не оспорюючи фактичні обставини і доведеність винності, просив покарання пом`якшити, пояснив, що сприяв усуненню заподіяної шкоди, щиро розкаюється, автомобіль йому необхідний для надання ним як волонтером транспортних послуг громадянам з обмеженими можливостями. Зазначив, що наслідком ДТП є механічні ушкодження транспортних засобів, однак вони не значні і в момент їх заподіяння загрози нікому не було, просив апеляційну скаргу задовольнити, а стягнення йому пом`якшити.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається в межах статті, яка передбачає відповідальність за вчинене правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 КУпАП позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Санкція ст. 124 КУпАП передбачає альтернативне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Суд першої інстанції, обґрунтовуючи своє рішення щодо виду та розміру адміністративного стягнення ОСОБА_1 , належним чином не оцінив зібрані у справі докази в їх сукупності, формально дослідивши їх, не навів переконливих підстав вважати, що мало місце саме грубе порушення, тобто не обґрунтував з посиланням на конкретні підстави застосування більш тяжкого виду стягнення за наявності альтернативного. Рішення суду першої інстанції у цій частині належним чином не вмотивоване, а тому підлягає зміні.

Беручи до уваги, що у матеріалах справи відсутні дані, які свідчили би про те, що ОСОБА_1 вчинив грубе правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції змінити в частині накладення стягнення з позбавлення права керування транспортними засобами строком 6 місяців на більш м`який вид стягнення, яке, на переконання суду, є тією мірою відповідальності, яка буде запобігати вчиненню нових правопорушень і досягне своєї мети в розумінні ст. 23 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, змінити в частині накладення адміністративного стягнення: з позбавлення права керування транспортними засобами строком 6 (шість) місяців на адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. 00 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.М. Сітайло