Справа № 314/3648/20
Провадження № 3/314/1111/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2020 м. Вільнянськ

Суддя Вільнянського районного суду Запорізької області Свідунович Н.М., за участю захисника Ведмедовської Г.О., секретар судового засідання Печонкіна В.П., розглянувши матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , інші відомості суду не відомі,

за правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 104926, складеним 15.08.2020, 15.08.2020 о 22 годині 30 хвилин на перехресті автомагістралі Харків-Сімфепороль та вул. Матросова у Вільнянському районі Запорізької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21150, д/н НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, із застосуванням спеціального технічного приладу алкотестеру «Драгер» та в медичному закладі, відмовився у присутності двох свідків. Від керування відсторонений.

ОСОБА_1 вину не визнав.

У судовому засіданні захисник повідомила суду, що у ОСОБА_1 з моменту зупинення транспортного засобу і впродовж всієї відеофіксації не було ознак наркотичного чи іншого сп`яніння. ОСОБА_1 відмовився проходити огляд із застосуванням спеціального технічного приладу алкотестеру «Драгер» з причин, що мундштук-трубка вже була використана, на прохання надати сертифікат патрульний відмовив. Крім того з 01.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617, відповідно якого ст. 130 КУпАП викладена у новій редакції та не передбачає адміністративної відповідальності. Просила закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП та п. 6 розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, в присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З аналізу вищевказаних норм законодавства слідує, що огляд на стан сп`яніння має проводитися поліцейськими безпосередньо на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків, а у разі незгоді водія протягом 2-х годин з моменту встановлення підстав для його проведення у закладі охорони здоров`я.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 ставиться в вину те, що він 15.08.2020 керував транспортним засобом ВАЗ 21150, д/н НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, із застосуванням спеціального технічного приладу алкотестеру «Драгер» та в медичному закладі, відмовився у присутності двох свідків. Від керування відсторонений.

Відповідно до п.п. 4, 5 Розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

До Реєстру затверджених типів засобів вимірювальної техніки було внесено газоаналізатори Alcotest, Interlock XT (зокрема, Alcotest 6820, призначений для вимірювання вмісту парів етилового спирту у повітрі, що видихається людиною) виробництва Drager Safety AG & Co. KGaA, Німеччина, та видано відповідний сертифікат перевірки, а тому вказаний технічний засіб дозволений до застосування МОЗ та Держспожистандартом (правонаступником якого є Мінекономрозвитку) за умов додержання вимог щодо повірки (калібрування), що підтверджує вірність результатів вимірювання

Інструкцією з експлуатації газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» передбачено період між повірками не менше ніж 1 раз на 12 місяців.

Сертифікат та Свідоцтво про повірку приладу «Drager Alcotest» ARCD-503, який 15.08.2020 використовував екіпаж Драгун-801, направлено Управлінням патрульної поліції вже на вимогу суду, відповідно наявність сертифікату саме в момент пропонування проведення огляду на стан сп`яніння ставиться під сумнів.

Відповідно п. 5 Розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ від 18.12.2018 № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Касаційний адміністративний суд Верховного суду у справі № 216/5226/16-а в постанові від 18.07.2019 вказав, що доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність учинюванних процесуальних дій (винесення постанови, складання протоколу).

Як встановлено судом при перегляді СД-диску, долученого до матеріалів справи з бодікамер патрульних, відеозапис неякісний, знятий без достатнього освітлення, свідки на ньому не зафіксовані, загалом відеозапис не доводить безсумнівно та об`єктивно той факт, що саме ОСОБА_1 є особою, яка керувала автомобілем ВАЗ 21150, д/н НОМЕР_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Виходячи з приписів ст. ст. 251, 256 КУпАП, правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили.

Враховуючи, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється в рамках пред`явленного обвинувачення, в даному випадку в межах фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а вихід за вказані межі є недопустимим, та враховуючи, що при складанні протоколу відносно ОСОБА_1 не були виконані вимоги, передбачені ст. 256 КУпАП, зокрема не вказана частина ст. 130 КУпАП, за якою потрібно кваліфікувати дії порушника, наведені обставини також вказують на відсутність об`єктивної сторони складу правопорушення.

Відповідаючи на доводи захисника щодо відсутності відповідальності за інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд виходить з такого.

До набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22.11.2018, тобто до 01.07.2020 КУпАП передбачав адміністративну відповідальність, зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Після набрання чинності зазначеного вище закону, тобто з 01.07.2020 відповідальність, зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння була виключено з ч. 1 ст. 130 КУпАП та закріплена у ст. 286-1 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Зазначені положення кореспондуються з положеннями частини другої ст. 58 Конституції України, згідно з якою ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Виходячи з цих положень, до осіб, які до 01.07.2020 вчинили правопорушення у виді керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, має бути застосований закон, що діяв під час вчинення правопорушення.

Одночасно слід зауважити, що відповідно до Закону України від 17.06.2020 № 720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав законної сили 03.07.2020, були внесені зміни до Закону № 2617-VIIІ. Згідно зі змістом пункту 117 Розділу І Закону № 720-IX:

- у пункті 1 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 4, який запровадивши нову редакцію ст. 130 КУпАП виключав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння;

- у пункті 2 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 171, який доповнивши КК України ст. 286-1 криміналізував відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані сп`яніння.

Таким чином, з набранням чинності з 03.07.2020 вищевказаних змін, відбулася декриміналізація дій, визначених ст. 286-1 КК України та відновлена адміністративна відповідальність за ст. 130 КУпАП, а отже і посилання захисника з цього приводу є необґрунтованим.

Очевидні факти порушень ст. 256 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735,Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ від 18.12.2018 № 1026, вказують на відсутність належних, допустимих та достовірних доказів, які поза розумним сумнівом доводять факт наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

В рішенні у справі «Гефген проти Німеччини» Європейський суд з прав людини для описання доказів, отриманих з порушенням встановленого порядку, сформував доктрину «плодів отруєного дерева», відповідно до якої якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Крім того, з врахуванням положень ст. 38 КУпАП, згідно яких адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні-не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, на час розгляду справи закінчився строк накладання адміністративного стягнення.

Оцінивши у сукупності докази, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284, 294 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП, протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя Н.М. Свідунович

01.12.2020