Провадження № 3/761/8950/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2020 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Притула Наталія Григорівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління поліції в метрополітені Головного управління національної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП, громадянина:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та встановлено в судовому засіданні, 06.11.2020 року о 10 год. 30 хв., ОСОБА_1 , перебував в громадському місці (вестибюлі) станції метро «Сирець» без засобів індивідуального захисту, без медичної маски або респіратора, а також без будь-якої захисної маски, яка може бути виготовлена самостійно, чим ОСОБА_1 порушив п.10 підпункт 1 постанови Кабінету Міністрів України №641 та вчинив правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного правопорушення не визнав та зазначив, що в даному випадку він не порушував жодних заборон, встановлених карантинними обмеженнями та зазначив, при цьому, що в масках мають перебувати лише особи з ознаками вірусу COVID-19. В той же час, він не заперечував, що перебував на станції метро без захисної маски.

Стаття 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

У відповідності до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України №641 (далі - Постанова) з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 1 серпня до 31 грудня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) - встановлено карантин, дія якого продовжено на всій території України, у відповідності з постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061) та від 20 травня 2020 р. № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626).

Пунктом 10.1 вказаної Постанови на території України на період дії карантину забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Разом з тим, згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, в судовому засіданні встановлено, що, з врахуванням вимог п. 10.1 вищевказаної Постанови, ОСОБА_1 порушив карантинні обмеження, встановлені Кабінетом Міністрів України, який уповноважений встановлювати та відміняти карантин, у відповідності до законодавства України.

Крім того, варто зазначити, що в судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував дію такого карантину на території України, ігноруючи будь-які вимоги відповідної Постанови, зухвало відносився на прохання суду вдягнути засіб індивідуального захисту (маску) в судовому засіданні та не реагував на зауваження.

Водночас, як вбачається з пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , останні підтвердили викладені в протоколі обставини щодо порушення ОСОБА_1 встановлених карантинних правил та те, що він дійсно перебував на станції метрополітену без будь-якої медичної маски, в тому числі виготовленої власноруч.

Так, суду не надано доказів на спростування зазначеної в протоколі інформації. Таких доказів не встановлено і в судовому засіданні.

Обставин, що обтяжують відповідальність правопорушником за адміністративне правопорушення, не встановлено.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення у вигляді штрафу.

Крім того, у відповідності до ст. 40-1 КУпАП, з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 420,40 грн., оскільки судом не встановлено підстав для звільнення від сплати судового збору.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 33, 40-1, ст. 44-3 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) визнати винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст.44-3 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Строк пред`явлення до виконання даної постанови три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови через Шевченківський районний суд м. Києва до Київського апеляційного суду.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя: Н.Г.Притула