Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/2176/19
Провадження № 3/935/11/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 січня 2020 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Щербаченко І. В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

До Коростишівського районного суду Житомирської області 21.11.2019 від Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №187139 від 21.11.2019 ОСОБА_1 21.11.2019 близько 19:00 год. ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків відповідно ст. 150 СК України відносно своїх малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: систематично вживає алкогольні напої, не доглядає дітей, в будинку постійно безлад та не піклується дітьми, також вживає алкоголь, при цьому кормить дитину груддю, дітей доглядає та забирає кормити свекруха, яка живе поряд, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п. 41) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 ЄКПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи. Відкладення розгляду справи призвело б до безпідставного її затягування та порушення вимог ст. ст. 38 та 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому, відповідно до положень статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення справа розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно вищевказаного протоколу ОСОБА_1 21.11.2019 ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків відносно своїх малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилося у таких діяннях: 1. систематично вживає алкогольні напої; 2. не доглядає дітей; 3. в будинку постійно безлад; 4. не піклується дітьми; 5. вживає алкоголь, при цьому кормить дитину груддю. Також у протоколі зазначено, що дітей доглядає та забирає кормити свекруха, яка живе поряд.

До протоколу долучено письмові пояснення ОСОБА_1 від 21.11.2019, в яких остання зазначає, що 21.11.2019 близько 19:00 год. її чоловік викликав поліцію, тому що вона з кумою вживала алкогольні напої, чоловік забрав чотирьохмісячного сина, свою вину визнає, що вживала алкогольні напої /а.с.3/.

Також до протоколу додано рапорт, відповідно до якого 21.11.2019 о 18:28 год. від ОСОБА_1 надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що в АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 забрав 4-місячну дитину у заявниці, оскільки вона вживала алкогольні напої /а.с.4-5/.

Отже, факт вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 також підтверджується такими матеріалами адміністративної справи: протоколом про адміністративне правопорушення /а.с.2/, письмовими поясненнями ОСОБА_1 /а.с.3/, рапортом /а.с.4-5/.

Проте, звертається увага на те, що систематичність вживання алкогольних напоїв, відсутність піклування про дітей та безлад у будинку, як зазначено у протоколі, не доведена належним та допустимими доказами.

Більше того, у протоколі виклад суті вчиненого правопорушення наведено непослідовно, без дотримання порядку слів у реченні, що притаєно офіційно-діловому стилю, та змістовної чіткості, а також допущення повторення «систематично вживає алкогольні напої» та «вживає алкоголь, при цьому кормить груддю», «не доглядає дітей» та «не піклується дітьми».

У протоколі також зазначено, що ОСОБА_1 не виконує батьківські обов`язки відносно своїх малолітніх дітей, натомість до протоколу додано копію свідоцтва про народження тільки одного сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У справі «Малофєєва проти Росії» ЄСПЛ серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Оцінюючи в сукупності подію, наслідки та ставлення ОСОБА_1 до своїх дій, тяжких наслідків не настало, щире каяття, незважаючи на те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, наявні також усі підстави визнати її дії малозначними у відповідності до статті 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вказаної норми при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності й обмежитись усним зауваженням. У разі, коли суд дійде висновку про необхідність звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення, він повинен умотивувати своє рішення з посиланням у постанові на відповідні обставини.

Таким чином, приходжу до висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого нею адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, якого буде достатньо для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нею та іншими особами нових правопорушень.

На підставі наведеного та керуючись ст. 22, 184, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні 21.11.2019 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з малозначністю, обмежившись усним зауваженням, провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. В. Щербаченко