Номер провадження: 33/813/1409/20
Головуючий у першій інстанції Гарський О. В.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд, під головуванням судді - Гірняк Л.А.

За участю секретаря судового засідання: Ющак А.Ю.

Особи, яка притягається до

адміністративної відповідально: Abow Sbeet Mohey Al Den

Захисника Abow Sbeet Mohey Al Den: Ткаченко О.В.

Представника ДМСУ Одеської

митниці держмитслужби: Кептене Д.А.

Свідка: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою Одеської митниці Держмитслужби на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 10.11.2020 року, якою провадження у справі відносно громадянина ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 471 МК закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та зобов`язано Одеську митницю Держмитслужби вилучені гроші у сумі 8400 Євро та 1700 гривень повернути власнику,-

В С Т А Н О В И В:

ЗМІСТ ПРОТОКОЛУ ПРО ПОРУШЕННЯ МИТНИХ ПРАВИЛ, ЗАПЕРЕЧЕНЬ НА ПРОТОКОЛ ТА ПОСТАНОВИ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

В протоколі від 01.09.2020 року про порушення митних правил відносно громадянина Ізраїлю ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 )зазначено про скоєння правопорушення з ознаками передбаченими ч.1 ст. 471 МК України -порушення порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю .

01.09.2020 року о 09 годині 50 хвилин в оглядовому залі «Приліт» міжнародного аеропорту «Одеса» в зоні діяльності відділу митного оформлення митного поста «Одеса-аеропорт» Одеської митниці проходив митний контроль гр. Ізраїлю ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), який прибув до України літаком «A-21N» б/н TC-LSF авіакомпанії «Турецьки авіалінії» сполученням «Стамбул Одеса».

Формою проходження митного контролю ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) обрав проходження через зону спрощеного митного контролю - «зелений коридор», що належним чином інформаційно обладнаний. Він заявив про відсутність товарів, які під час переміщення через митний кордон України підлягають обов`язковому письмовому декларуванню, а також - про відсутність товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлена заборона або обмеження.

Після перетину ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) зеленої лінії, що позначала закінчення «зеленого коридору», на вимогу пред`явити наявні у нього валютні цінності, він, надав готівку в розмірі 15000 євро та 4000 доларів США, яку переміщував через митний кордон України в порушення обмежень про ввезення готівки понад 10 000 евро (в еквіваленті), що визначено в статті 8 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 року №2473 VIII і постанові НБУ від 02.01.2019 р. №3 «Про затвердження положення про транскордонне переміщення валютних цінностей».

Тому 01.09.2020 року складений протокол про порушення ним митних правил за ст. 471 МК України - порушення порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю ( а.с.1-4).

В запереченнях адвокат Ткаченко О.В., який діяв в інтересах ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), вказав, що висновки в протоколі від 01.09.2020 року про те, що є обмеження для ввезення валюти на митну територію України, не відповідають діючому законодавству.

Відповідно до частини 3 ст.197 МК України переміщення валюти здійснюється з урахуванням вимог ст. 8 Закону України « Про валюту і валютні операції». Частиною 2 статті 3 Закону України від 21.06.2018 року № 2473-У111 « Про валюту і валютні операції» (надалі: Закон № 2473-У111) встановлено, що здійснення валютних операцій регулюються виключно цим Законом. Якщо положення інших законів суперечать положенням Закону України № 2473-У111 застосовується положення цього Закону.

У статті 1 Закону № 2473-У111 переміщення валюти через митний кордон України визначається як «транскордонне переміщення валютних цінностей». В свою чергу, транскордонне переміщення валютних цінностей це « валютна операція».

За статтею 4 зазначеного Закону валютні операції здійснюються без обмежень, крім випадків, встановлених законами України, що регулюють відносини у сферах забезпечення національної безпеки, запобігання та протидії легалізації( відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму чи фінансуванню розповсюдження зброї масового значення, виконання взятих Україною зобов`язань за міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також випадків, запроваджених Національним банком України.

Громадяни можуть ввозити валюту в необмеженій кількості на митну територію України, якщо це не підпадає під встановлені статтею 4 Закону « Про валюту і валютні операції» випадки. Національний банк України не застосовує заходи захисту на ввезення громадянами валюти на митну територію України.

Відповідальність за ст. 471 МК України настає у разі:

-переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження через «зелений коридор» товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено ;

- переміщення яких через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через «зелений коридор» товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Враховуючи, що валюта є необмеженим і не забороненим для переміщення через митний кордон України товаром, та те, що переміщення через митний кордон України валюти взагалі не оподатковується, валюта не є предметом правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України.

Відповідальність за порушення здійснення валютних операцій передбачена не МК України, а саме КУпАП.

Тлумачачи норми закону, які підлягають застосуванню в даній справі, адвокат Ткаченко О.В. своє бачення в правозастосуванні підсумував таким чином:

-волюта, яку переміщував ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) не є обмеженим товаром, у зв`язку з чим не підлягає конфіскації відповідно до санкції ст.471 МК України;

-валюта не є предметом правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, і переміщення валюти «зеленим коридором» не підпадає під ознаки правопорушення, відповідальність за яке встановлена ст. 471 МК України.

Ці обставини є підставою для закриття провадження у справі про порушення митних правил за відсутністю в діях ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) складу адміністративного правопорушення відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП - за відсутності складу адміністративного правопорушення ( а.с. 19 - 29).

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 10.11.2020 року провадження у справі відносно громадянина ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 471 МК України закрито за пунктом 1 частини 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та зобов`язано Одеську митницю Держмитслужби гроші у сумі 8400 Євро та 1700 грн., що вилучені для забезпечення стягнення штрафу на підставі протоколу про порушення митних правил від 01.09.2020 року повернути власнику або володільцю чи уповноваженій ними особі( а.с. 86- 87 зворот).

ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В обґрунтування доводів апеляційної скарги представник Одеської митниці Держмитслужби зазначив, що відповідно до статті 8 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 року №2473 VIII і постанови НБУ від 02.01.2019 р. № 3 «Про затвердження положення про транскордонне переміщення валютних цінностей» , фізична особа - нерезидент має право ввозити за межі України готівку в сумі, що перевищує в еквіваленті 10 000 євро, за умови письмового декларування митному органу в повному обсязі.

ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) не виконав норми законодавства про переміщення валюти, порушив встановлений порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, що є правопорушенням, відповідальність за яке встановлена ст. 471 МК України.

Тому представник Одеської митниці просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 10.11.2020 року та прийняти нову постанову, якою визнати громадянина Ізраїлю ОСОБА_3 винним у вчиненні ним порушення митних правил, передбачених ст. 471 МК України, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил - валюти у кількості 8400 Євро

ПОЗИЦІЯ СТОРІН У СПРАВІ

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник Одеської митниці підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її в повному обсязі.

Представник ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) - адвокат Ткаченко О.В., заперечував проти задоволення скарги, просив відмовити в її задоволені, постанову суду першої інстанції про закриття провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення залишити без змін через те, що валюта не є предметом правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, і переміщення валюти «зеленим коридором» не підпадає під ознаки правопорушення, відповідальність за яке встановлена зазначеної статтею закону.

В суд апеляційної інстанції з`явився ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), надав письмові пояснення свого батька ОСОБА_4 , про те, що ці гроші отримані як заробітна плата на постійному місці роботи в ТОВ «Мериго матан шерутим», передані сину для оплати навчання, оренди житла у розмірі 20 000 євро.

Свідок ОСОБА_1 пояснила, що при складанні протоколу ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) спілкувався російської мовою, розумів її зміст, протокол йому перекладено на англійську мову.

ОЦІНКА СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Заслухавши думку представника митниці, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та адвоката Ткаченко О.В., які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду- без змін, перевіривши доводи скарги, дослідивши матеріали адміністративного провадження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, суд першої інстанції в основу своїх висновків поклав судження щодо правозастосування, висловлені адвокатом Ткаченко О.В. про те, що валюта не є предметом правопорушення передбаченого п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, і переміщення валюти «зеленим коридором» не підпадає під ознаки правопорушення, відповідальність за яке встановлена п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Погоджуючись з інтерпретацією, тобто виявленням сенсу Закону України « Про валюту і валютні операції», який прийнятий 21.01.2018 року, суд дійшов висновку про відсутність в діях складу адміністративного правопорушення з підстав ст.471 МК України, тому закрив провадження у справі.

Суд в своїй постанові від 10.11.2020 року, зокрема, зазначив:

- норми Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 року №2473 VIII суттєво вплинули на правовідносини, що регулюються Митним Кодексом України, в тому числі і на державну митну політику, що фактично призводить до зміни класифікації видів правопорушень у сфері митної справи;

-вдаючись до аналізу нових норм, можливо зрозуміти, що Закон № 2473-У111від 21.06.2018 року по новому регулює відносини у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства;

- Митний Кодекс України жодних обмежень та заборон на застосування будь-яких інших Законів у сфері державної митної політики не встановлює. Більше того, частина 3 статті 7 МК України визначає регулювання таких відносин не тільки Митним Кодексом України, але і іншими законами України;

- переходячи до положень Закону № 2473-У111, суд вважав за необхідне підкреслити, що зазначеним законом дії, які здійснив ОСОБА_2 (Abow Sbeet Mohey Al Den), визначаються як валютна операція у вигляді транскордонного переміщення валютних цінностей. Саме поняття транскордонне переміщення валютних цінностей, визначається, як ввезення, пересилання на митну територію України, вивезення, пересилання з митної території України або транзит через митну територію України банківських металів, готівкової валюти - пункт 12 статті 1 зазначеного Закону№ 2473-У111;

- статті 4, 8 Закону № 2473-У111 встановлюють положення, що направлені, по-перше, на свободу волевиявлення у здійсненні валютних операцій, в тому числі під час транскордонного переміщення, по-друге, законодавче обмеження суми для такого переміщення, яка дорівнює або перевищує еквівалент 10 тисяч євро за офіційним курсом валют з обов`язковим письмовим декларуванням митним органам;

-зазначений Закон № 2473-У111 встановлює гарантії кожній особі для вільного здійснення валютних операцій. Не може бути будь-яких обмежень щодо таких операцій, окрім випадків, забезпечення національної безпеки, запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму чи фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, виконання взятих Україною зобов`язань за міжнародними договорами, а також випадків запровадження Національним банком України заходів захисту;

- гарантії свободи у сфері здійснення валютних операцій, усі права які надані резидентам, розповсюджуються і на нерезидентів частина 5 ст. 4 Закону № 2473-У111;

- стаття 14 Закону № 2473-У111, окремо встановлює види відповідальності за порушення вимог валютного законодавства. Серед інших видів та суб`єктів такої відповідальності, пункт 4 встановлює відповідальність для фізичних осіб, посадових осіб уповноважених установ, посадових осіб юридичних осіб заходи впливу у вигляді штрафів, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення;

-порядок застосування заходів впливу до фізичних осіб, посадових осіб уповноважених установ, посадових осіб юридичних осіб визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення - частина 1 статті 15 Закону № 2473-У111;

- застосовуючи положення вказаного Закону № 2473-У111, суд встановив, що дії ОСОБА_2 (Abow Sbeet Mohey Al Den), визначені митницею як порушення, повинні бути визначені як дії особи, направлені на транскордонне переміщення валютних цінностей. Гарантіями свободи при здійсненні валютних операцій для нього повинно бути відсутність обмежень у здійсненні подібних операцій. Переміщення ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) 15 000 Євро та 4000 доларів США, без обов`язкового письмового декларування, за певних умов може бути визначено порушенням транскордонного переміщення валютних цінностей. Разом з тим, реакція держави на таке порушення, по-перше, повинна бути здійснена тільки в порядку Кодексу України про адміністративні правопорушення та, по-друге, лише за правопорушення (вид правопорушення), що перебачено Кодексом України про адміністративні правопорушення;

-приймаючи таке рішення, суд враховував вимоги частини 3 статті 3 Закону, відповідно до яких, у разі, якщо положення інших законів суперечать положенням цього Закону № 2473-У111, застосовуються його положення;

-підводячи підсумки під досліджених фактів та вимог законів, суд вважав, що Одеська митниця помилково кваліфікували дії ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) за ст. 471 МК, оскільки відносини державної митної політики у сфері валютних операцій суттєво змінились, та в теперішній час регулюються за іншими правилами іншим Кодексом України.

Тому суд першої інстанції дійшов висновку про закриття провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України.

Суд першої інстанції в постанові від 10.11.2020 року зазначив, що такий висновок суду повністю відповідає судовій практиці, що має місце на теренах Одеської області, а саме в постанові Одеського апеляційного суду від 05.10.2020 року (провадження № 33/813/1174/20, справа місцевого суду № 521/13037/20).

З такими висновками суду першої інстанції, що направлені на кардинальну зміну правовідносин, які регулюються Митним Кодексом України, в тому числі з питань порушення порядку проходження спрощеного митного контролю з переміщенням валюти в розмірах, що не підлягають обмеженню, і утворення нової правозастосовчої практики до цих правовідносин, погодитись неможливо, оскільки зазначене спотворює суть регулятивної діяльності держави в сфері митних правовідносин.

ВІДПОВІДНЕ НАЦІОНАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО

Митний Кодекс України передбачає:

Стаття 197. Обмеження щодо переміщення окремих товарів через митний кордон України

«… Порядок переміщення через митний кордон України валютних цінностей встановлюється Національним банком України…».

Стаття 466. Забезпечення законності у разі застосування стягнень до порушників митних правил

«Стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України».

Стаття 511. Тимчасове вилучення товарів, транспортних засобів і документів

«Товари, що є безпосередніми предметами порушення митних правил, ... вилучаються ...».

Стаття 471. Порушення порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю

Порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України, -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацію цих товарів.

Закон України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 року №2473 VIII

Стаття 8. Транскордонне переміщення валютних цінностей

Транскордонне переміщення фізичними особами валютних цінностей у сумі, що дорівнює або перевищує еквівалент 10 тисяч євро за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на день переміщення через митний кордон України, підлягає письмовому декларуванню митним органам, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частина перша статті 8 із змінами, внесеними згідно із Законом № 440-IX від 14.01.2020\

Порядок транскордонного переміщення валютних цінностей суб`єктами валютних операцій і уповноваженими установами визначається Національним банком України з урахуванням норм частини першої цієї статті.

Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей, яке затверджено постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 3, яке набрало чинності з дня введення в дію Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 року №2473 VIII з 07.02.2019 року. Пунктами 5, 6 Положення передбачено, що:

«Фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що не перевищує в еквіваленті 10000 євро, без письмового декларування митному органу.

Фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що дорівнює або перевищує в еквіваленті 10000 євро, за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі».

Проаналізувавши зазначені норми національного закону, суд апеляційної інстанції виходить з того, що правовідносини між державою в особі Одеської митниці держмитслужби та громадянами, які проходять митний контроль через «зелений коридор» з переміщенням товару - іноземної валюти, на який встановлені обмеження, регулюються нормами Митного Кодексу України з урахуванням Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 року №2473 VIII та Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей, яке затверджено постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 3, і набрало чинності з дня введення в дію Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 року №2473 VIII з 07.02.2019 року.

Ці норми відповідного національного законодавства Митний Кодекс України в редакції, чинної на момент подій в аналогічній справі «Садоча проти України», були предметом дослідження в Європейському Суді з прав людини.

Тому висновки в постанові суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) здійснив валютну операцію у вигляді транскордонного переміщення валютних цінностей, на які не може бути будь-яких обмежень, та на те, що відносини державної митної політики у сфері валютних операцій суттєво змінились, і в теперішній час регулюються за іншими правилами, іншим Кодексом України є спотворенням норм Митного Кодексу України, що регулюють правовідносини між державою та громадянами щодо порядку і умов переміщення товарів через митний кордон та їх контроль.

ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ ЗА ПРАВИЛАМИ МИТНОГО КОДЕКСУ УКРАЇНИ

Судом апеляційної інстанції встановлено, що громадянин Ізраїля ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), перетнув «зелену лінію», що позначає закінчення зони спрощеного митного оформлення «зелений коридор», та перемістив через митний кордон України валюту, розмір якої обмежений законодавством України, не задекларовавши митному органу кошти в розмірі 15000 євро та 4000 доларів США, що підлягають обов`язковому декларуванню.

Статтею 8 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 року №2473 VIII та Положенням про транскордонне переміщення валютних цінностей, яке затверджено постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 3, і набрало чинності 07.02.2019 року, встановлені обмеження щодо ввезення в Україну готівкової валюти, що перевищує в еквіваленті понад 10000 евро, та не може бути ввезена без письмового декларування.

Об`єктивна сторона правопорушення, яке вчинив громадянин Ізраїля ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), полягає в недекларуванні іноземної валюти при проходженні митного контролю в «зеленому коридорі», за що передбачена відповідальність за ст. 471 МК України.

Виходячи з вимог ст.471 МК України та встановлених судом обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що на правопорушника має бути накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі сто неоподаткованих мінімумів громадян - 1700 грн.

Саме таке стягнення суд вважає достатнім для виправлення та належної поведінки правопорушника.

ЩОДО КОНФІСКАЦІЇ ВИЛУЧЕНОГО МАЙНА. ЗАСТОСУВАННЯ КОНВЕНЦІЙНИХ ПОЛОЖЕНЬ

Аналізуючи обставини справи в контексті конвенційних положень щодо втручання в право власності з метою встановлення справедливого балансу між конфліктуючими інтересами, суд виходить з наступного.

Громадянин Ізраїлю ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) являється студентом 4-го курсу Одеського національного медичного університету та навчається за контрактною формою. Кошти, які ввезені на територію України отримані ним від батька на оплату навчання за два курси, оренду житла та харчування.

Європейський суд з прав людини у чисельних справах, в тому числі «Трегубенко проти України» ( рішення від 02 листопада 2004 року) зазначив, що позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний, inter alia, «інтерес суспільства» та «умови, передбачені законом». Більше того, будь яке втручання у право власності обов`язково повинно відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Він не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (див. рішення Брумареску (Brumaresku), п. 78).

У пункті 28 рішення «Гирлян проти Росії» від 09.10.2018 Суд повторив, що для того, щоб бути пропорційним, втручання повинно відповідати серйозності порушення і санкції з огляду на тяжкість злочину, за яке воно призначене для покарання - в даному випадку недотримання вимоги декларації - а не серйозність будь-якого передбачуваного порушення, яке насправді не було встановлено, наприклад, злочин відмивання грошей або ухилення від сплати податків (див. рішення Ісмаїлов проти Росії, п. 38).

Зазначена позиція Європейського Суду щодо необхідності забезпечення необхідного справедливого балансу між захистом права власності та вимогами загального інтересу з огляду на свободу розсуду, якою наділена держава в цій сфері, також відображена у справі «Садоча проти України», рішення від 11.07.2019 року.

Суд вказав, що захід у вигляді конфіскації відповідає загальному суспільному інтересу, підкресливши, що необхідний баланс не буде досягнуто, якщо на відповідного власника майна буде покладено «індивідуальний та надмірний тягар» (рішення від 11 липня 2019 року ( п. п. 26,27).

Тому апеляційний суд бере до уваги пояснення правопорушника, який зазначив, що вилучені кошти інспектором митниці, є для нього важливою сумою, на яку він розраховував. Отримані кошти є доходом його батька, заробітною платою. Ці грошові кошти необхідні для оплатити навчання за два курси, оренду житла, забезпечення гідного існування, харчування та інше.

Конфіскація цих коштів, на які ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) розраховував, поставить його в скрутне матеріальне становище, що в свою чергу позбавить можливості продовжити навчання, а тому це порушує його право на повагу власності, оскільки покладає на нього «індивідуальний надмірний тягар».

Підстав для застосування санкції ст. 471 МК України про конфіскацію вилученої валюти, немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 520 МК України витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

На підставі пункту 5 частини 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню з громадянина Ізраїлю ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), на якого накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі 384,20 грн.

Керуючись п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 3, 10, 366, 462, 471, 520, 530, 531 МК України, ст. ст. 8, 23, 33, 40-1 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Одеської митниці Держмитслужби - задовольнити частково.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 10.11.2020 року скасувати та прийняти нову.

Визнати винним громадянина Ізраїлю ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, та накласти на нього адміністративне стягнення у розмірі сто неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок і підлягає сплаті на користь держави України.

Вилучену валюту згідно протоколу про порушення митних правил № 0891/50000/20 від 01.09.2020 року, а саме: 8400 (вісім тисяч чотириста) евро, повернути громадянину Ізраїлю ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з громадянина Ізраїлю ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 384,20 (триста вісімдесят чотири гривні двадцять копійок).

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області Л.А.Гірняк