Справа № 946/295/20
Провадження № 3/946/178/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 квітня 2020 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Адамов А.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

20.01.2020 року до суду надійшов з відділу з організації несення служби в м. Ізмаїл УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції протокол про адміністративне правопорушення серії БД №445352 від 17.01.2020 року відносно ОСОБА_1 , з якого вбачається, що ОСОБА_1 , 17.01.2020 року, о 22:05 год., по вул. Транспортників, б. 35а в м. Ізмаїлі Одеської області, керував автомобілем марки ВАЗ 21013, державний номер НОМЕР_1 , з неосвітленим номерним знаком в темну пору доби та після зупинки, в ході розмови з ним, у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Так, на місці зупинки транспортного засобу водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою алкотестеру «Драйгер» в присутності двох свідків, за результатами якого у ОСОБА_1 виявлено 1,03 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки встановлено повторність протягом астрономічного року.

ОСОБА_1 у судові засідання, призначені на 27.02.2020, 24.03.2020. 14.04.2020 не з`явився.

Судові виклики, які були направлені притягуваному за адресою ( АДРЕСА_2 ), яку він зазначив при складанні протоколу, який він особисто підписав, та за адресою реєстрації, згідно отриманої інформації з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області щодо місця реєстрації або вибуття відносно ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), повернулися з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Враховуючи, що ОСОБА_1 обізнаний про те, що протокол про адміністративне правопорушення буде розглядатися Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області, але не цікавився розглядом справи, суд вважає, що судом були вжиті всі заходи для виклику ОСОБА_1 в судове засідання.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

У рішенні Європейського Суду від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Аналіз викладених вище обставин, неявки в судове засідання ОСОБА_1 дає підстави стверджувати про неналежне здійснення своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що виразилися у відсутності інтересу до поданого до суду відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що у відповідності до ч. 1 ст. 268 КУпАП можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що притягуваний своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно п. 2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.2 ст.130 КУпАП повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті (керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції) тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Вина ОСОБА_1 у повторному керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння повністю підтверджуються обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, та матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №445352 від 17.01.2020 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів, результатом перевірки на стан сп`яніння ОСОБА_1 із застосуванням приладу алкотестеру «Drager 6810» від 17.01.2020, згідно яких у ОСОБА_1 виявлено 1,03 проміле; письмовими поясненнями притягуваного від 17.01.2020 року, в яких притягуваний зазначив, що випив пляшку пива за декілька годин до керування транспортним засобом; довідкою інспектора СРПП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області від 18.01.2020р., постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області №946/6241/19 від 23.09.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, аналіз сукупності усіх досліджених у суді доказів дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та про доведеність винності ОСОБА_1 в його вчиненні.

Характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення вказує на те, що він вчинив грубе правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративні правопорушення, суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, беручи до увагу особу ОСОБА_1 та те, що згідно довідки він посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії отримував, має повторне порушення на протязі астрономічного року за ч. 1 ст. 130 КУпАП та постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.09.2019р. по справі №946/6241/19 на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 10200 грн. та позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік, суд дійшов висновку, що з метою його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень на нього, необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу. Позбавлення права керування не застосовується, так як в розумінні законодавства на даний момент притягуваний не має права керування транспортними засобами.

Крім того, суд вважає за необхідне в силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 р., а саме в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 420,40 грн.

Керуючись ст. ст. 130, 283 285 КУпАП,-

постановив:

ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя: А.С. Адамов