Справа №: 343/2267/20
Провадження №: 3/0343/676/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2020 року м. Долина

Суддя Долинського районного суду Івано - Франківської області Андрусів І. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від Долинського відділення поліції Калуського відділу поліції ГУНП в Івано - Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, в минулому до адміністративної відповідальності не притягувався, РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Долинського районного суду Івано Франківської області надійшов протокол серії ВАБ № 044021 від 24.11.2020 відносно ОСОБА_1 , згідно з яким він 22.11.2020 близько 16.40 год в АДРЕСА_2 , будучи суб`єктом господарської діяльності, приймав відвідувачів у кафе - барі «Лілія», чим порушив п. 15 пп. 1 постанови КМУ від 22.07.2020 з наступними змінами від 11.11.2020.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, не визнав, просив справу закрити за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення. Його кафе під час перевірки не працювало, кухня працювала тільки на першому поверсі для приготування їжі на виніс, відвідувачів він не приймав. Кілька людей справді знаходилось у кафе, проте це були його родичі.

У підтвердження винуватості ОСОБА_1 поліцейським ОСОБА_2 долучено письмові докази, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 044021 від 24.11.2020, в якому викладена суть правопорушення та пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, згідно з яким він не порушував карантин вихідного дня, від підпису відмовився (а.с. 1);

- копія рапорта начальника СРПП №2 від 22.11.2020, в якому останній зазначив, що під час проведення відпрацювання 22.11.2020 о 16.40 год. було виявлено факт порушення роботи кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться в АДРЕСА_2 , оскільки даний заклад працював, що заборонено постановою КМУ від 11.11.2020 №1100, а саме п. 15 пп.1 (а.с. 2);

- письмове пояснення ОСОБА_1 від 24.11.2020 (а.с. 3);

- оптичний диск з відео файлом (а.с. 4).

Оцінивши зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов такого висновку:

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Отже, відносно складеного протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 044021 від 21.11.2020 та доданих до нього документів, суд дійшов висновку, що матеріалами справи не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

При цьому суд виходить з таких обставин та мотивів:

Статтею 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно з пп.1 п. 15 Постанови КМУ від 22.07.2020 у редакції від 11.11.2020 в період з 00 годин 00 хвилин суботи до 00 годин 00 хвилин понеділка на території України з 14 листопада 2020 року до 30 листопада 2020 року забороняється: приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері громадського харчування (барів, ресторанів, кафе тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарської діяльності, а саме власником кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці,

Таким чином, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП може бути лише суб`єкт господарювання.

Однак, адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1 не містять відомостей та належних доказів того, що останній є суб`єктом господарювання, роботу якого заборонено відповідно до вищевказаних положень Постанови КМУ. До протоколу не додано жодного документу, який би підтверджував хто саме здійснює підприємницьку діяльність за вказаною адресою.

Окрім цього, працівниками поліції не надано суду жодних доказів того, що ОСОБА_1 приймав відвідувачів, останні здійснювали розрахунок за приготовлені страви, відсутні пояснення свідків-відвідувачів, як і не зазначені їх прізвища у протоколі. Відчинені двері кафе та перебування у ньому незначної кількості людей не можуть свідчити про здійснення прийому відвідувачів з метою надання послуг у сфері харчування та слугувати переконливим та достатнім доказом порушення правил карантину.

Викладене вказує про відсутність встановленої об"єктивної та суб"єктивної сторони даного правопорушення.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Отже, згідно з вимогами ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п.43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Аналізуючи наведене, у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Пунктом 1 ч.1 статті 247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Таким чиним, оскільки суд не встановив вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушеня, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, провадження у даній справі слід закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

З урахуванням викладеного, на підставі ст.ст.1, 7, 8, 9, 23, 33, 247 КУпАП, керуючись ст.ст. 247, 283-285 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Долинського районного суду І. М. Андрусів