справа №619/4809/19
провадження №3/619/13/20
Постанова
28 січня 2020 року Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Нечипоренко І.М., за участю секретаря судового засідання Носачової І.В., адвоката Алейнікова О.О., розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Козача Лопань Дергачівського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, має сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого охоронцем «АВЕК», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
01 грудня 2019 року ст. ІСПП Дергачівського ВП ГУНП в Харківськійи області капітаном поліції Гуркаленком А.М., складено протокол серії БД №248073 про адміністративне правопорушення, згідно даним якого 01.12.2019 о 13 год 20 хв по вул. Перемоги, 11 в смт Козача Лопань Дергачівського району Харківської області, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2108 реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей; від продуття прибору контролю тверезості «Драгер», медичного освідоцтва в медичному закладі, дачі пояснень та підпису адміністративних матеріалів відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав повністю та пояснив, що в ніч на 1 грудня 2019 року він працював та вранці після роботи вони вживали спиртні напої, у зв`язку з чим, він зателефонував своєму знайомому ОСОБА_3 та попросив їх відвезти з м. Харкова додому на його автомобілі ВАЗ-2108. Вони їхали утрьох з ОСОБА_4 , який вийшов першим у смт Козача Лопань, він сидів на задньому сидінні, після чого були безпричинно зупинені працівниками поліції, які почали вимагати документи на автомобіль. ОСОБА_5 , який був за кермом пред`явив своє посвідчення водія. Він запитав причину зупинки, йому працівники поліції не відповіли та продовжувати наполягати на наданні свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, він відмовився. Тоді працівники поліції почали обшук автомобіля та забрали належне йому посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, яке згодом повернули. Протокол у його присутності не складався і йому не вручався, а отримав він протокол та тимчасове посвідчення водія лише 3 грудня 2019 року у відділі поліції. Їх тримали понад 2 години, а потім поліцейський наряд поїхав на виклик, а вони поїхали додому, при цьому, з них вимагали кошти і сказали, що за кермом був він, а не Сизько, у зв`язку з чим, він звертався зі скаргами у різні інстанції на такі дії працівників поліції. Крім того, за адресою, яка зазначена у протоколі він ніколи не проживав, звідки вона взялася він не знає.
Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 252 КпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Як передбачено ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції
Об`єктом правопорушень, передбачених статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху і на річковому транспорті та маломірних судах.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення виражається у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, характеризується наявністю прямого умислу.
Суб`єктом правопорушень, передбачених частиною 1 статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є водії транспортних засобів.
Як передбачено п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 1 рохділу X. Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі передбачено, що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Аналогічна норма міститься у п. 2 розділу І «Загальні положення» Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція).
Тобто доказуванню підлягає, серед іншого, не лише факт перебування у стані алкогольного сп`яніння, а так само факт керування особою транспортним засобом.
Ані законом про адміністративні правопорушення, ані Правилами дорожнього руху не визначено поняття «керування транспортним засобом». З огляду на наведене слід керуватись загальним визначенням виходячи з того, що під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія від запуску двигуна та початком руху до повної зупинки транспортного засобу та вимкнення двигуна.
Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що 01.12.2019 йому зателефонував ОСОБА_7 та спросив, чи має він при собі посвідчення водія, щоб відвезти їх з товаришем додому у смт ОСОБА_8 з роботи, оскільки вони після роботи вживали спиртні напої. Він забрав його і ОСОБА_4 , який у смт ОСОБА_8 вийшов першим з автомобіля, а їх потім зупинив наряд поліції, він пред`явив своє посвідчення водія, оскільки не був власником даного автомобіля, то свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу знаходилося у ОСОБА_1 , який сидів на задньому сидінні та запитав причину зупинки і сказав, що тільки після цього він надасть документи. Після цього робітники поліції почали погрожувати, вимагали гроші у Прасола і сказали, що вони помінялися місцями та зупинили свідків і зробили обшук автомобіля, але нічого не знайшли. ОСОБА_9 з кишені випали документи, робітники поліції їх швидко забрали, потім свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу повернули, а посвідчення водія ні. Робітники поліції протокол не вручали, він на чистому бланку протоколу внизу поставив підпис, вони переписали дані його посвідчення водія та сказали, що у них інший виклик і поїхали. Крім того, на чистому аркуші паперу поліцейський писав його пояснення, а він потім написав фразу, що ним прочитано та поставив підпис. Надане на огляд у судовому засіданні письмове пояснення на бланку не містить його почерку, написане не ним, а іншою особою та підпис ззовні схожий, але не його. Будь-яких інших друкованих бланків він не заповнював, крім протоколу. Це приблизно було дві години, він телефонував у поліцію та скаржився на дії працівників поліції, що вони їм погрожували.
Крім того, свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснив, що його зупинила поліція 01.12.2019 сказала, що ОСОБА_11 відмовляється пройти освідоцтво на стан сп`яніння. Він був біля автомобіля, з ним був Сизько. Прасол сказав поліції, що він за кермом не був, а був Сизько. У його присутності працівники поліції провели обшук автомобіля, шукали документи. При цьому, будь-яку ухвалу на обшук не надали, вони сказали, що ОСОБА_12 відмовився надати права.
Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що 01.12.2019 він, Прасол і ОСОБА_13 їхали після роботи додому, він та Прасол були у нетверезому стані, Сизько тверезий був за кермом автомобіля, який належить ОСОБА_14 . Вони приїхали в смт Козача Лопань, він вийшов біля свого будинку, а вони поїхали далі.
Судом викликався свідок ОСОБА_15 , дані про якого зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, який у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлений належним чином за адресою, зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушення, про що свідчить повідомлення про поштове відправлення.
Наявні в матеріалах письмові пояснення ОСОБА_6 суд до уваги не бере, з підтав зазначених вище у його показаннях.
Письмові пояснення свідка ОСОБА_15 не підтверджують факт керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом.
До того ж, дані про місце проживання ОСОБА_1 , які зазначені у протоколі не відповідають дійсному місцю проживання останнього.
У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Отже, матеріали справи не містять беззаперечних доказів на спростування показань ОСОБА_1 про те, що він не керував автомобілем ВАЗ -2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а обставини, зазначені у складеному протоколі про адміністративне правопорушення, про керування останнім транспортним засобом, не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду.
Крім того, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в Постанові № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.
Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно з ч. 3 ст. 284 КУпАП, постанова про закриття виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.
Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя,
постановив:
Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області.
Суддя І. М. Нечипоренко