Номер провадження: 33/813/1396/20
Головуючий у першій інстанції Гаєва Л. В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Томашевської К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 16 жовтня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 16 жовтня 2020 року у задоволенні клопотань ОСОБА_1 та представнику адвокату Кермачу А.І. про направлення матеріалів адміністративної справи за місцем реєстрації та проживання, та про закриття провадження відмовлено. Визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. на користь держави України, та позбавлено його права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп. на користь держави України.

Не погоджуючись з зазначеною постановою суду, ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 16 жовтня 2020 року та провадження у справі закрити, у зв`язку із скасуванням акту, який встановлює адміністративну відповідальність, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, а тому постанова судді не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою. Крім того, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII частину 1 статті 130 КУпАП викладено в новій редакції. Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено після набрання чинності вищевказаного закону і відповідно до даного протоколу ОСОБА_1 керував автомобілем «Nissan Juke», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Апелянт зазначає, що таким чином ОСОБА_1 , який рухався на автомобілі, визнали винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за керування річковим, морським або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. За таких обставин, на думку апелянта, дана справа підлягає закриттю у зв`язку із скасуванням акту, який встановлює адміністративну відповідальність.

Апелянт ОСОБА_1 та його захисник адвокат Кермач А.І., не з`явились в судове засідання до суду апеляційної інстанції, повідомлялись про дату, час та місце судового засідання належним чином та завчасно.

За положеннями статті 294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

У зв`язку з зазначеним, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які викликалися в судове засідання.

Дослідивши уважно матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Стаття 1 КУпАП встановлює, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до приписів статті 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Положення цього Кодексу поширюються і на адміністративні правопорушення, відповідальність за вчинення яких передбачена законами, ще не включеними до Кодексу.

Зміни до законодавства України про адміністративні правопорушення можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та інших законів України, що встановлюють адміністративну відповідальність, та/або до законодавства України про кримінальну відповідальність, та/або до кримінального процесуального законодавства України.

Згідно статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП необхідно з`ясувати, чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оскаржувана постанова судді місцевого суду відповідає вказаним вимогам закону, є обґрунтованою та законною, у зв`язку з чим апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови судді, з огляду на наступне.

У своїх діях під час складання матеріалів про адміністративні правопорушення поліцейські повинні керуватись положеннями КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція від 09.11.2015 року), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядок від 17.12.2008 року), Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція від 07.11.2015 року).

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху встановлює, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положення ст. 266 КУпАП визначають, що особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно Інструкції від 09.11.2015 року ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно Порядку від 17.12.2008 року водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Огляд водія транспортного засобу в закладі хорони здоров`я проводиться в будь-який час доби за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ.

Лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ.

Під час апеляційного перегляду справи апеляційним судом повторно досліджено наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 102164 від 26.07.220 року, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.07.2020 року, відеозапис з нагрудних камер поліцейських.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №102164 від 26.07.2020 року, водій ОСОБА_1 26 липня 2020 року о 14 годині 40 хвилин в м. Одеса, по проспекту Гагаріна, біля будинку №19/21 керував автомобілем «Nissan Juke», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, що засвідчено висновком медичного огляду № 000850. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП (а. с. 2).

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , відмовився від підписання протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №102164 від 26.07.2020 року, про зазначено в цьому протоколі. Також, ОСОБА_1 не надав свої пояснення та/або зауваження до вказаного протоколу.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №102164 від 26.07.2020 року підписаний свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Як вбачається з висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» ООР 26.07.2020 року о 16-40 год. на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 000850, складеного 26.07.2020 року о 16-00 год., медичне заключення не встановлено відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з відмовою останнього у присутності двох свідків від проходження медичного огляду на стан сп`яніння (а. с. 4).

З відеозапису з нагрудних камер поліцейських, що знаходиться в матеріалах справи, встановлено, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу «Драгер» на місці зупинки у присутності двох свідків, з результатами цього огляду (результат склав 1,3 ‰) ОСОБА_1 не погодився, у зв`язку з чим йому поліцейськими запропоновано пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я, де ОСОБА_1 відмовився здавати аналізи для проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі у присутності двох свідків, у зв`язку з чим лікарем складено відповідний висновок.

Слід зазначити, що відеозапис віднесений ч. 1 ст. 251 КУпАП до джерел доказів. Отже, поліцейські, здійснюючи відеофіксацію правопорушення, діяли відповідно до вимог ч. 1 ст. 30 Закону України «Про національну поліцію» та положень КУпАП. Частина 2 ст. 30 Закону України «Про національну поліцію» визначає, що поліцейські можуть застосовувати превентивні заходи, до яких відповідно до ст. 31 цього закону віднесено застосування засобів відеозапису.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що співробітники поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 діяли згідно до вимог чинного законодавства та у відповідності процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та оформлення результатів такого огляду.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд визнає докази, які приєднано до матеріалів адміністративної справи відносно ОСОБА_1 та які були повторно дослідженні в ході апеляційного розгляду справи, є: достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, оскільки вони отримані та досліджені в законний спосіб, та належними, оскільки вони стосуються подій, що сталися 26.07.2020 року та інкримінуються ОСОБА_1 .

Щодо доводів апелянта про необхідність скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі, у зв`язку з скасуванням акту, який встановлює адміністративну відповідальність, апеляційний суд зазначає наступне.

Верховною Радою України 22 листопада 2018 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі Закон № 2617-VIII). Закон № 2617-VIII повинен був набрати чинності 1 січня 2020 року, проте був відтермінований і набрав чинності 1 липня 2020 року.

Підпунктом 4 пункту 1 Розділу 1 Закону № 2617-VIIІ внесено зміни до КУпАП, а саме статтю 130 викладено в новій редакції.

Тобто, із набранням чинності Закону № 2617-VIIІ ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачала адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, підпунктом 171 пункту 2 Розділу 1 Закону № 2617-VIIІ КК України доповнено статтею 286-1, що передбачала відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

17.06.2020 року прийнято Закон України № 720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі Закон № 720-IX), який набрав чинності 03.07.2020 року.

Підпунктом 1 пункту 117 Розділу 1 Закону № 720-IX встановлено у розділі I у пункті 1 Закону № 2617-VIII виключити підпункти 2-4, 7, 9 і 10.

Саме підпункт 4 пункту 1 і запроваджував нову редакцію ст. 130 КУпАП, яка вступала в силу з 01 липня 2020 року, проте Законом № 720-IX 03.07.2020 року даний підпункт виключено із Закону № 2617-VIII.

З підпункту 2 пункту 117 Розділу 1 Закону № 720-IX вбачається, що у розділі I у пункті 2 Закону № 2617-VIII також виключено підпункти 127, 128, 131, 149, 171, 207. Саме підпунктом 171 доповнювався КК України статтею 286-1 Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Твердження апелянта, що справа підлягає закриттю у зв`язку із скасуванням акту, який встановлює адміністративну відповідальність, є хибними, оскільки системний аналіз вказаних норм права дає підстави вважати Закон № 2617-VIII змінив редакцію статті 130 КУпАП, проте Закон № 720-ІХ ці зміни скасував, тобто з 03 липня 2020 року диспозиція статті 130 КУпАП є чинною в редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 2617-VIII.

Внесення таких змін до КУпАП відповідає вимогам частини четвертої статті 2 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Тому, суд першої інстанції правомірно застосував до вказаного правопорушення норму ст. 130 ч. 1 КУпАП, а посилання апелянта стосовно того, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі не підлягають задоволенню.

Слід зазначити, що відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Позиція апелянта, яку той висловив в апеляційній скарзі та його процесуальна поведінка, пов`язана з наданням пояснень, які не підтверджені належними і достатніми доказами, та які не узгоджуються з дійсними обставинами справи, розцінюється апеляційним судом, як спосіб самозахисту з метою уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Враховуючи наведені обставини в сукупності, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, а тому висновок суду першої інстанції про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є законним та обґрунтованим, внаслідок чого немає підстав для скасування або зміни постанови суду.

При цьому судом першої інстанції було визначене адміністративне стягнення у виді розміру штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами, як єдиного та безальтернативного адміністративного стягнення, яке передбачене санкцією ст. 130 ч.1 КУпАП.

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов до висновку, що не вбачається підстав для скасування або змінення постанови суду.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

На підставі викладеного й керуючись ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 16 жовтня 2020 року - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе