гСправа № 358/1045/20 Провадження № 3/358/416/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року м. Богуслав

Суддя Богуславського районного суду Київської області Кіхтенко С.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , не працюючого, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №224310 складеного 14 серпня 2020 року поліцейським СРПП № 4 Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Підлужнім О.М., ОСОБА_1 25 липня 2020 року, о 17 годині 40 хвилин в с. Медвин Богуславського району Київської області по вул.Соборна, 146, керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21070", державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , не врахувавши дорожню обстановку, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на паркан, чим порушив вимоги п.12.1 ПДР України, при цьому його транспортний засіб отримав механічні пошкодження, з матеріальними збитками.

За результатами скоєної дорожньо-транспортної пригоди у відношенні водія ОСОБА_1 , 14 серпня 2020 року був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №224310, згідно якого працівником поліції зазначено, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1 «Правил дорожнього руху України», за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Правопорушник ОСОБА_1 за викликом до суду не з`явився, про час і місце судового розгляду адміністративного матеріалу повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Дослідивши всі наявні матеріали в їх сукупності, приходжу до наступного.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи записів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до загальних положень ПДР ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Згідно п. 12.1 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою КМ України від 10.10.2001 року № 1306 (далі-по тексту Правила) під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі.

Згідно ч.1 ст. 256 КпАП України протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, що засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Відповідно до правових висновків, викладених у Постанові Пленуму №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суди при розгляді цих категорій справ повинні враховувати, що диспозиції цих норм є бланкетними, а тому суду слід ретельно з`ясовувати та зазначати у своєму рішенні, в чому саме полягали порушення, норми яких правил не додержані, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та передбаченими законом негативними наслідками, що настали.

Відтак, питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол про адміністративне правопорушення, у діях конкретної особи суд вирішує в межах протоколу, складеного відносно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується із практикою та позицією ЄСПЛ.

За змістом закону (КУпАП), розгляд справи здійснюється лише щодо особи, відносно якої складений протокол та в межах цього протоколу про адміністративне правопорушення.

Судові органи розглядають справи про адміністративне правопорушення лише в межах обставин та щодо порушень, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, і відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Натомість, під час розгляду даної справи встановлено, що поліцейським СРПП № 4 Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Підлужнім О.М., складено протокол щодо ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за відсутності достатніх доказів, які б підтверджували винність даної особи в його вчиненні.

Так, згідно схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, доданої до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ДТП сталася 25 листопада 2020 року о 18 годині 11 хвилин, в с. Медвин на вул. Соборна, 146, що не відповідає відомостям про дату та час вчинення ДТП в протоколі про адміністративне правопорушення, в якому заначено, що дорожньо-транспортна пригода сталася 25 липня 2020 року о 17 годині 40 хвилин.

При цьому, суд не може взяти до уваги, як належний доказ вини ОСОБА_1 схему місця дорожньо-транспортної пригоди, оскільки вона лише частково фіксує наслідок дорожньо-транспортної пригоди та не розкривають інформації щодо її механізму та причинного зв`язку.

Крім того, схема місця ДТП, не відповідає вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, зокрема не містить зазначень слідів гальмового шляху коліс транспортних засобів, та інших слідів та предметів, що стосуються пригоди: розміщення частин та об`єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, не зазначено сталих орієнтирів, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів та слідів.

Також, як вбачається з матеріалів справи, відсутні очевидці (свідки) події, які б могли надати пояснення по обставинах справи.

До протоколу не долучено фото чи відео фіксація правопорушення.

З долучених до матеріалів справи письмових пояснень свідка ОСОБА_2 , вбачається що їй не відомо хто був водієм автомобіля, який вчинив ДТП, пошкодивши паркан її будинку.

Інших доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, поліцейським до протоколу не було долучено.

За викладених обставин вважаю за необхідне не приймати до уваги складений протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 як доказ про вчинення правопорушення, оскільки відомості зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, не були підтвердженні під час судового розгляду.

Враховуючи наведене слід констатувати, що сукупність зібраних доказів у справі не розкриває питання, чи знаходяться дії водія ОСОБА_1 у причинному зв`язку із настанням події дорожньо-транспортної пригоди.

За таких обставин слід враховувати, що у відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), суд у справі має бути неупередженим і безстороннім і не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, матеріали справи, зібрані уповноваженою особою Національної поліції, не містять таких вихідних даних, які б могли встановити механізм настання даної дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку з чим висновок працівника поліції щодо порушення водієм ОСОБА_1 п. 12.1 Правил дорожнього руху фактично ґрунтується на припущеннях, пояснення учасника дорожньо-транспортної пригоди, неможливо перевірити іншим шляхом або іншими наявними у справі доказами, оскільки свідки або інші об`єктивні відеодані, які б вказували на момент зіткнення автомобіля відсутні, тобто розкривали механізм дорожньо-транспортної пригоди, в справі на основі наявних доказів не представляється можливим.

У відповідності до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Таким чином, викладене надає обґрунтовані підстави дійти висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що вказує на відсутність в його діях складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене та відсутність об`єктивних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, вважаю за необхідне провадження в даній справі закрити відповідно до ст. 247 п.1 КУпАП.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 247 п.1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена порушником, його представником чи захисником, потерпілим або його представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подач і апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Богуславський районний суд Київської області.

Суддя С. О. Кіхтенко