КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ігнатов Р.М., за участі:

секретарів судового засідання Безчасна О.В.

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 а на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 25.08.2020, -

В С Т А Н О В И В

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 25.08.2020 визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 420 грн. 40 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 25.08.2020, оскаржувану постанову скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи заявлене в межах апеляційної скарги клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначає, що суд не відклав розгляд справи про адміністративне правопорушення, попри його клопотання, та розглянув вказану справу про адміністративне правопорушення без його участі. Крім цього апелянт зазначає, що копія постанови Святошинського районного суду м. Києва від 25.08.2020року йому не вручалася та не надсилалася, з текстом вказаної постанови він ознайомився на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що суд першої інстанції не тільки незаконно ухвалив рішення за відсутності ОСОБА_1 , чим порушив норму ч. 1 ст. 268 КУпАП та не дотримав вимог чинної судової практики встановленою абзацами 1, 2 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", а й у своїй постанові зазначив очевидно неправдиві обставини. Крім цього, апелянт вказує, що суд першої інстанції порушив вимоги ч. 2 ст. 38 КУпАП та незаконно наклав на ОСОБА_1 стягнення вийшовши за межі трьохмісячного строку з дня вчинення правопорушення. Також, ОСОБА_1 зазначає, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, відсутні будь-які докази вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в тому числі відсутні будь-які докази, що він керував транспортним засобом. Апелянт звертає також увагу на те, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Судом першої інстанції встановлено, що 24.05.2020 року, о 01 годині 45 хвилин, в м.Києві по вул.Симиренка, 1-Г, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем Geely Emgrand 7, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків. ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Першочергово судом вирішено клопотання ОСОБА_1 , заявлене в межах апеляційної скарги, про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 25.08.2020.

Так, згідно ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Враховуючи те, що судом першої інстанції дану справу розглянуто за відсутності ОСОБА_1 і в матеріалах справи наявне клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв?язку з його перебуванням на лікарняному, лікарняний лист ОСОБА_1 зобов?язувався надати після закриття лікарняного, а також з огляду на ту обставину, що судом першої інстанції не було надано ОСОБА_1 копію постанови та не надіслано на поштову адресу, про результати розгляду справи про адміністративне правопорушення він дізнався лише з Єдиного державного реєстру судових рішеньто суд апеляційної інстанції вважає, що за даних обставин, наявні поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження .

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши питання, які виникли під час такого дослідження, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах апеляційної скарги, а також доводи апеляційної скарги, суд керується наступним.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За положеннями ч.7 ст.294 КУпАП, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Ст.280 КУпАП передбачено обов?язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що даних вимог закону дотримано не було, що підтверджується слідуючим.

Так, приймаючи рішення про визнання ОСОБА_1 винним за ч.1 ст.130 КУпАП та піддаючи його адміністративному стягненню, суд досліджуючи матеріали справи про адміністративне правопорушення встановив: що 24.05.2020 року, о 01 годині 45 хвилин, в м.Києві по вул.Симиренка, 1-Г, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем Geely Emgrand 7, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків.

Проте, з таким висновком суду апеляційний суд не погоджується.

Ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП не узгоджуються з критерієм доведеності вини у поза розумний сумнів.

По-перше, суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення допустив неповноту судового розгляду, зокрема, судом першої інстанції не було взято до уваги той факт, що з відеозапису долученого поліцейськими, неможливо зробити однозначний висновок про те, що ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції під час керування транспортним засобом. Навпаки, з вказаного відеозапису видно, що працівники поліції не зупиняли ОСОБА_1 а його автомобіль був припаркований та працівники поліції під`їхали до припаркованого автомобіля.

Крім цього, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення взагалі відсутнє підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Також, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення порушено порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні підписи свідків відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на зазначений конституційний припис, а також з огляду на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доведена належними та допустимими доказами у поза розумний сумнів, що залишено судом першої інстанції поза увагою, то оскаржувана постанова Святошинського районного суду міста Києва від 25.08.2020 підлягає скасуванню, а провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП ? закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Враховуючи вищевикладені мотиви суду, інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевірці не підлягають.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 25.08.2020 задовольнити, прийнявши апеляційну скаргу до розгляду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 25.08.2020, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення та накладенням судового збору, - скасувати та закрити провадження відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М. Ігнатов

Київського апеляційного суду

Справа № 759/8971/20

Апеляційне провадження № 33/824/3987/2020

Суддя у першій інстанції - Горбенко Н.О.

Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.