Провадження № 33/824/427/2020 Суддя в II-й інстанції Ігнатюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., з участю: захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Костенко I.A., розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Костенко I.A. на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05 вересня 2019 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05 вересня 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він, 31 травня 2019 року, о 21 годині 35 хвилини, в м. Києві, керуючи автомобілем марки «Volvo», номерний знак НОМЕР_1 , по просп. Перемоги, в порушення вимог п.п. 2.3(6), 12.1, 13.1 ПДР України, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Skoda», номерний знак НОМЕР_2 та автомобілем марки «Ford», номерний знак НОМЕР_3 , які рухалися попереду, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі захисника Костенко I.A. указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник послалася на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Захисник вказала на відсутність у матеріалах справи пояснень ОСОБА_1 , які він надав до Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП у найближчий робочий день після ДТП, а саме 04.06.2019 року. На переконання захисника, дана обставина перешкодила судді місцевого суду винести законне, обґрунтоване та мотивоване рішення. Апелянт звернула увагу на те, що капралом Хоровець А.М. при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 порушено вимоги статті 256 КУпАП, а саме не зазначено свідків даної дорожньо-транспортної пригоди, а також в схемі ДТП в розділі «назви об`єктів, зображених на схемі» відсутні назви всіх схематично позначених об`єктів, зокрема об`єкту № 7 від якого рахуються відстані до об`єктів, зображених на схемі ДТП. На переконання апелянта, порушення водієм автомобіля марки «Skoda» ОСОБА_4 п.п. 2.3(6), 15.1, 17.1, 10.1, 15.9 (е) ПДР України знаходилися у причинному зв`язку із наслідками у виді зіткнення транспортних засобів та наступному їх пошкодженні, які проявилися у тому, що він знаходившись на смузі руху громадського транспорту, оминаючи попереду припарковані автомобілі без знаків попередження про свій маневр, розпочав рух не надавши переваги у русі транспортним засобам, які рухалися у полосі дорожнього руху у яку він мав намір перестроїтись. Просила постанову скасувати, а провадження щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення:

захисника Костенко I.A., яка подану апеляційну скаргу підтримала, підтвердила доводи цієї скарги та просила її задовольнити;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції визнав доведеним факт порушення ОСОБА_1 вимог п.п. 2.3. б., 12.1. та 13.1. (в частині дотримання безпечної дистанції) ПДР України. Між тим, такі висновки судді не ґрунтуються на зібраних у справі доказах, не відповідають фактичним обставинам ДТП і погодитись із ними не можливо.

Так, п. 12.1. ПДР України визначає обов`язок водія вибору в установлених межах безпечної швидкості руху та обов`язок врахування при цьому дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу, метою чого є можливість постійного контролю руху транспортного засобу та безпечного керування ним. Пунктом 1.10. ПДР України дане поняття «безпечної швидкості» якою є швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах. Матеріали справи не містять жодного доказу, який би указував на те, що у зазначеній вище дорожній обстановці водій ОСОБА_1 не вибрав такої швидкості руху, яка давала би йому можливість постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним. Матеріали справи не містять жодного доказу, який би підтверджував ту обставину, що саме не обрання водієм ОСОБА_1 безпечної швидкості руху перебуває у прямому причинному звязку із наслідками у виді зіткнення та наступного пошкодження транспортних засобів. При цьому суд звертає увагу на те, що при формулюванні сутності адміністративного правопорушення у відповідному протоколі поліцейські формально указали на порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 12.1. ПДР України, не конкретизувавши сутності цього правопорушення та не зробивши висновку про наявність причинного зв`язку порушення саме цього пункту ПДР України із наслідками у вигляді зіткнення і пошкодження транспортного засобу. На ці порушення нормативних документів, які регламентують безпеку дорожнього руху та порядок складання протоколу про адміністративне правопорушення суддя місцевого суду уваги не звернув та викладаючи у відповідній постанові сутність вчиненого правопорушення продублював обставини цього правопорушення, які були зазначені у відповідному протоколі.

Пунктом 13.1. ПДР України визначений обов`язок водіїв дотримуватись безпечної дистанції. Поняття «безпечна дистанція» дане у п. 1.10. ПДР України який визначає, що під безпечною дистанцією розуміється відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру. Наведене дає підстави стверджувати, що порушення пункту 13.1. ПДР України буде мати місце виключно у разі коли автомобілі перебувають у русі і рухаються по одній смузі руху.

Визнавши доведеним факт порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 13.1. ПДР України суддя послався на те, що останній не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення із автомобілями «Skoda», номерний знак НОМЕР_2 та «Ford», номерний знак НОМЕР_3 які рухалися попереду. Однак ці висновки судді не узгоджуються із матеріалами справи і погодитись із ними не можливо. Так, усі учасники ДТП, зокрема водій автомобіля «Volvo», номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 , водій автомобіля «Skoda», номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_4 та водій автомобіля «Ford», номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_5 дали пояснення, які не підтверджують ті обставини ДТП, які були встановлені поліцейськими при фіксуванні події адміністративного правопорушення і які в подальшому знайшли своє відображення у постанові судді. Зокрема водій ОСОБА_4 дав пояснення, відповідно до яких автомобіль під його керуванням перебував у крайній правій смузі руху, яка призначена для руху громадського транспорту і не рухався, оскільки надавав перевагу транспортним засобам, які здійснювали рух. Автомобіль «Volvo», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 перед зіткненням здійснив перестроювання із лівої у праву смугу руху, де і відбулося зіткнення. Ці пояснення за своєю суттю співпадають із поясненнями водія ОСОБА_1 в частині того, що автомобіль «Skoda», номерний знак НОМЕР_2 перебував на смузі громадського руху у нерухомому стані, а автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , здійснював перестроювання із лівого у крайній правий ряд, для подальшого виконання маневру повороту праворуч. Із пояснень водія ОСОБА_5 вбачається, що у зазначеній вище дорожній обстановці удар у автомобіль під її керуванням відбувся у його праву сторону. Надані захисником Костенко І.А. фотоматеріали указують на те, що удар у автомобіль «Skoda», номерний знак НОМЕР_2 , відбувся у його ліву бокову частину, що є підтвердженням пояснень як водія ОСОБА_1 , так і водія ОСОБА_4 щодо фактичних обставин зіткнення автомобілів «Volvo», номерний знак НОМЕР_1 , та «Skoda», номерний знак НОМЕР_2 . Наведене у своїй сукупності спростовує висновки судді щодо фактичних обставин за яких відбулося зіткнення автомобілів та указує на відсутність у діях ОСОБА_1 порушень вимог п. 13.1 ПДР України.

Щодо порушень водієм ОСОБА_1 вимог п. 2.3. б ПДР України, то суд звертає увагу на те, що цим пунктом регламентуються загальні обов`язки водія по забезпеченню безпеки дорожнього руху. Саме по собі не дотримання вимог п. 2.3. б. ПДР України не може за будь-яких обставин перебувати у прямому причинному зв`язку із наслідками у виді зіткнення транспортних засобів, оскільки цим наслідкам повинно передувати порушення будь-яких інших вимог ПДР України, що регламентують порядок дій водія у конкретній дорожній обстановці. Окрім того, суд вважає, що у ході провадження у цій справі не здобуто доказів, які би підтверджували порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.2.3.б ПДР України.

Наведене у своїй сукупності дає підстави стверджувати про відсутність у діях ОСОБА_1 порушень вимог п. 2.3. б., 12.1., 13.1. ПДР України. Зазначені обставини дають підстави стверджувати про недоведеність наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Суд при цьому звертає увагу на те, що ОСОБА_1 у вину було поставлено порушення вимог лише п.п. 2.3. б., 12.1., 13.1. ПДР України. Будь-яких інших порушень вимог ПДР України ОСОБА_1 у вину не поставлено, а суд за своєю ініціативою позбавлений можливості зробити висновки про наявність таких порушень у діях останнього.

Неврахування цих обставин призвело до хибних висновків судді місцевого суду про доведеність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яке проявилось у порушенні ним вимог п.п. 2.3. б., 12.1., 13.1. ПДР України, що призвело до наслідків у виді зіткнення та наступного пошкодження транспортних засобів. Це указує на незаконність ухваленого рішення про необхідність притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 124 КУпАП, у зв`язку із чим постанова судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05 вересня 2019 року щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а провадження у цій справі - закриттю у зв`язку із недоведеністю у діях останнього складу цього адміністративного правопорушення.

При цьому суд звертає увагу на те, що дана справа розглядалась виключно у межах висунутого ОСОБА_1 обвинувачення у порушенні ним вимог п.п. 2.3. б., 12.1., 13.1. ПДР України, яке не знайшло свого підтвердження у ході судового розгляду, без вирішення питання про наявність у його діях порушень інших пунктів ПДР України.

Суд не робить будь-яких висновків щодо дій водія ОСОБА_4 у зазначеній вище дорожній обстановці, оскільки правоохоронними органами йому не висувалось жодних обвинувачень стосовно указаної ДТП, а ця постанова не може розцінюватись як доказ будь-яких протиправних дій водія ОСОБА_4 у дорожній обстановці за якої сталася ДТП.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, Апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Костенко I.A.задовольнити.

Постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05 вересня 2019 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити за відсутності у його діях складу даного адміністративного правопорушення, тобто із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Ігнатюк