Справа № 492/1458/20
Провадження № 3/492/537/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року м. Арциз

Суддя Арцизького районного суду Одеської області Черевата В.І.,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Арцизького ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

14 жовтня 2020 року о 22 годині 05 хвилин, водій ОСОБА_1 в с. Вознесенка Арцизького району Одеської області по вул. 28 Червня, керував автомобілем марки «ВАЗ-21013», р/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме незв`язна мова, нестійка хода, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, в присутності двох свідків від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився.

За таких обставин, водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився, свою провину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та пояснив суду, що керував транспортним засобом, але не перебував у стані алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні захисник правопорушника ОСОБА_1 адвокат Реу Р.В. звернувся до суду з клопотанням про повернення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП до органу, який склав протокол для належного оформлення, посилаючись на те, що протокол відносно ОСОБА_1 складений з порушенням вимог ст. ст. 256, 266 КУпАП, за відсутності свідків. Протокол ОСОБА_1 підписав пізніше, пояснення свідків надруковані. Вважає, що співробітниками не було доведено, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Співробітники поліції не було надано ОСОБА_1 можливості проїхати до ЦРЛ, щоб пройти медичний огляд для встановлення стану алкогольного сп`яніння, тому просив суд скасувати протокол, складений відносно ОСОБА_1 .

Суд, вислухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у сукупності, приходить до переконання, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо клопотання представника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Реу Р.В. про направлення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП для належного оформлення, слід звернути увагу на наступне.

Так, згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Так, в судовому засіданні, з досліджених судом доказів, з показів свідків, було встановлено, що правопорушнику ОСОБА_1 співробітниками поліції пропонувалось пройти медичний огляд для встановлення стану сп`яніння на місці із застосуванням алкотестеру «Драгер» та в ЦРЛ, однак, ОСОБА_1 від проходження медичного огляду відмовився, в присутності двох свідків.

На думку суду протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, підстави для його направлення до Арцизького ВП ГУНП в Одеській області на доопрацювання відсутні.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що в задоволенні клопотання захисника адвоката Реу Р.В. про повернення матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП до Арцизького ВП ГУНП в Одеській області на доопрацювання, слід відмовити.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

За змістом ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 254 КУпАП передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол. За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Незважаючи на те, що в судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав, однак, його провина у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення доведена наступними доказами.

В судовому засіданні поліцейський СРПП № 3 Арцизького ВП ГУНП в Одеській області Ширванян А.В. пояснив суду, що він складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 14.10.2020 року він та інший співробітник Арцизького ВП ГУНП в Одеській області знаходились в с. Вознесенка та здійснювали патрулювання. Був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , від якого відчувався запах алкоголю. ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд для встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці із застосуванням алкотестеру «Драгер» та в ЦРЛ, однак, ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків, про що був складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вони акт не складають, якщо правопорушник відмовився про проходження медичного огляду. Свідки були присутні при цьому. Проїздив автомобіль і вони його зупинили та запропонували особам, які знаходились у цьому автомобілі бути присутніми в якості понятих. Протокол відносно ОСОБА_1 складався на місці і він його підписав. Свідки були вказані в протоколі на місці. Йому не відомо, чи був ОСОБА_1 в Арцизькому ВП ГУНП в Одеській області 16.10.2020 року. ОСОБА_1 було роз`яснено, що у випадку, якщо він відмовляється від проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння, відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив суду, що вони їхали разом з ОСОБА_3 з с. Введенка в с. Вознесенка. Їх зупинили співробітники поліції та запропонували бути присутніми в якості свідків. В їх присутності співробітники поліції декілька разів пропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд для встановлення стану сп`яніння із застосуванням алкотесрету «Драгер», однак він відмовився, потім ОСОБА_1 пропонувалось пройти медичний огляд в ЦРЛ, однак, він також відмовився. Спочатку ОСОБА_1 погодився пройти медичний огляд, а потім відмовився. ОСОБА_1 по зовнішнім ознакам перебував у стані алкогольного сп`яніння. Потім відносно ОСОБА_1 був складений протокол, і вони всі підписали його, в тому числі і ОСОБА_1 .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив суду, що 14 жовтня 2020 року, приблизно о 22 годині, він їхав разом зі своїм товаришем із с. Введенка. В с. Вознесенка Арцизького району Одеської області його зупинили співробітники поліції та він був залучений співробітниками поліції в якості свідка і в його присутності водію ОСОБА_1 співробітниками поліції декілька разів пропонувалось пройти медичне обстеження для встановлення стану алкогольного сп`яніння із застосування алкотестеру «Драгер» та проїхати до Арцизької ЦРЛ, однак, ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на місці та в ЦРЛ на стан сп`яніння відмовився, після чого співробітниками поліції в його присутності на капоті машини відносно ОСОБА_1 був складений протокол. По зовнішньому вигляду ОСОБА_1 було видно, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Обставини правопорушення й провина правопорушника підтверджуються також зібраними в порядку ст. 251 КУпАП доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 098052 від 14.10.2020 року, яким зафіксоване місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення (а.с. 2); поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , які підтвердили, що 14 жовтня 2020 року о 22 годині 05 хвилин, водій ОСОБА_1 в с. Вознесенка Арцизького району Одеської області по вул. 28 Червня, керував автомобілем марки «ВАЗ-21013», р/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, в їх присутності від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився (а.с. 4, 5).

Відповідно до довідки Арцизького ВП ГУНП в Одеській області від 20.10.2020 року, згідно облікових даних адміністративної практики, ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності, за вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а саме за ознаками ст. 130 КУпАП, впродовж календарного року, не притягувався. Отримане посвідчення водія тимчасово вилучено (а.с. 3).

Так, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , він погодився з протоколом про адміністративне правопорушення, складеним відносно нього, провину визнав, про що також свідчить його підпис у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 2) та пояснив, що перед тим, як сісти за кермо автомобіля він вживав алкогольний напій.

Також, судом був оглянутий відеозапис, наданий співробітниками Арцизького ВП ГУНП в Одеській області, з якого вбачається, що 14 жовтня 2020 року, співробітники поліції пропонували водію ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан сп`яніння, однак ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці із застосуванням приладу «Драгер» та в ЦРЛ відмовився (а.с. 6).

Суд не приймає до уваги доводи захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Реу Р.В. про те, що протокол відносно ОСОБА_1 складався за відсутності свідків, оскільки ці доводи спростовуються показами свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , поліцейського ОСОБА_4 , які в судовому засіданні підтвердили, що протокол відносно ОСОБА_1 складався в присутності свідків.

Суд при накладенні адміністративного стягнення враховує: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки автомобіля.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Інших доказів, що спростовують провину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суду не надано.

Таким чином, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 , вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, повністю доведена матеріалами справи та підтверджена доказами, дослідженими судом.

При призначенні адміністративного стягнення, відносно ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його провини, майнове становище та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Суд, при накладанні адміністративного стягнення ОСОБА_1 враховує, що він вчинив грубе правопорушення, яке виразилося в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що знижують увагу, швидкість реакції, яке могло потягнути за собою тяжкі наслідки.

Суд визнає зазначені докази допустимими, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. № 1103, а також Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.

Таким чином, аналіз сукупності усіх досліджених доказів дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та про доведеність винності ОСОБА_1 в його вчиненні.

При цьому при визначенні нормативного акту, що передбачає відповідальність за вчинене ОСОБА_1 правопорушення суд виходить з такого.

З 01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 р. № 2617-VIII (далі - Закон від 22.11.2018 р.). Підпунктом 4 п. 1 розділу І вказаного Закону від 22.11.2018 р. ст. 130 КУпАП викладена в новій редакції, якою виключена відповідальність водіїв за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - відповідальність водіїв транспортних засобів).

Разом з цим, п/п. 171 п. 2 розділу І Закону від 22.11.2018 р. Кримінальний кодекс України (далі - КК) доповнений статтею 286-1, якою встановлена кримінальна відповідальність водіїв транспортних засобів. У зв`язку з тим, що відповідальність водіїв транспортних засобів, по суті, була криміналізована та передбачена можливість застосування кримінального покарання, а також у зв`язку з тим, що санкція за таке порушення була підвищена (збільшений розмір штрафу та строк додаткового покарання), то відповідальність водіїв транспортних засобів посилена.

Незважаючи, що Закон від 22.11.2018 р. набрав чинності з 01 липня 2020 року, та, що самим Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 17 червня 2020 року № 720-IX (далі - Закон від 17.06.2020 р.) (розділ ІІ) передбачений особливий порядок набрання ним чинності, тобто з дня набрання чинності Законом від 22.11.2018 р., Закон від 17.06.2020 р. все ж набрав чинності в силу п. 4 Указу Президента України від 10.06.1997 р. з дня його опублікування в офіційному друкованому виданні, а саме у газеті «Голос України» за №110 від 03.07.2020 р.

Вказаним Законом від 17.06.2020 р. були внесені зміни до Закону від 22.11.2018 р. Зокрема, відповідно до абз. 6 п/п. 2 п. 117 розділу І Закону від 17.06.2020 р. п/п. 171 п. 2 розділу І Закону від 22.11.2018 р., яким КК доповнений новою статтею 286-1, виключений. Також відповідно до абз. 1 п/п. 1 п. 117 розділу І Закону від 17.06.2020 р. виключений п/п. 4 п. 1 розділу І Закону від 22.11.2018 р., яким ст. 130 КУпАП викладена в новій редакції та з якої виключена відповідальність водіїв транспортних засобів.

Згідно ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Незважаючи на те, що зміни до Законів щодо відповідальності водіїв транспортних засобів відповідно до Закону від 17.06.2020 р. були внесені не у спосіб, встановлений КК та КУпАП (Законами про внесення змін до цих Кодексів та/або до кримінального процесуального законодавства України), а також того, що відповідно до редакцій ст. 130 КУпАП та ст. 286-1 КК, що викладені на офіційному сайті законодавства України Верховної Ради України, відповідальність водіїв транспортних засобів передбачена саме ст. 286-1 КК і не передбачена ст. 130 КУпАП, виходячи з принципу верховенства права (ст. 3 Конституції України), то ОСОБА_1 за вчинене правопорушення має нести саме адміністративну відповідальність за ст. 130 КУпАП, а не кримінальну, оскільки адміністративна відповідальність по суті і за встановленими санкціями є більш м`якою порівняно з кримінальною і покращує становище притягуваного.

Таким чином, з викладеного випливає, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, повністю доведена матеріалами справи про адміністративне правопорушення та підтверджується доказами дослідженими судом.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки порушення Правил дорожнього руху. Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, з викладеного випливає, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, повністю доведена матеріалами справи про адміністративні правопорушення та підтверджена доказами, дослідженими судом.

Невизнання ОСОБА_1 своєї провини, суд розцінює, як намагання уникнути відповідальності за скоєне правопорушення.

При вирішенні питання про вид стягнення за адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, майнового стану, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Суд зазначає, що адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинено умисно та є грубим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами.

Враховуючи викладене, а також ступінь небезпеки, викликану тим, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, суд вважає, що необхідним і достатнім адміністративним стягненням для правопорушника буде у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, з метою подальшого запобігання правопорушень та виховування особи в дусі дотримання «Правил дорожнього руху України».

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , пояснення свідків, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його провини, суд вважає необхідним визнати ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на правопорушника за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, відсутність пом`якшуючих відповідальність обставин під час вчинення даного правопорушення, а також беручи до уваги, що адміністративне правопорушення було скоєно під час керування транспортним засобом, у стані алкогольного сп`яніння, що в свою чергу створювало пряму загрозу для життя та здоров`я людей, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до правопорушника адміністративне стягнення, в межах санкції ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин, суд вважає за доцільне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 420,40 гривень.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130, 268, 279, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника адвоката Реу Р.В. про повернення матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП до Арцизького ВП ГУНП в Одеській області на доопрацювання - відмовити.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Термін позбавлення ОСОБА_1 права керування всіма видами транспортних засобів обчислювати з дня здачі або вилучення документа, що засвідчує це право.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Арцизького районного суду Одеської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя

Арцизького районного суду В.І. Черевата

Одеської області