П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року м. Волноваха

Суддя Волноваського районного суду Донецької області Безрук Т.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка не працює, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП не має можливості надати,

у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

13.11.2020 року о 13.55 год. ОСОБА_1 в смт. Дмитрівка, вул. Шкільна, буд.38 Волноваського району Донецької області керувала автомобілем марки «ВАЗ 2109», д.н.з. НОМЕР_1 , з наявними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини роту, млява мова, нестійка хода). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відмовилася у присутності двох свідків, чим порушила пункт 2.5 ПДР України та скоїла правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлена про день та час проведення судового засідання, про причини неявки суд не проінформувала, із заявою про не розгляд справи в її відсутність не зверталася, у зв`язку з чим справа слухалась відповідно ст. 268 КпАП України у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

Дослідивши всебічно, повно і об`єктивно адміністративний матеріал, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності доходжу висновку про наявність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з наступних підстав.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктами 1.3. та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, відповідно до пункту 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Стаття 130 Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції КУпАП (із змінами, внесеними згідно з указами Президії Верховної Ради Української РСР від 29.05.85 р. № 316-XI, від 19.05.89 р. № 7542-XI, від 29.07.91 р. № 1369-XII, від 15.11.91 р. № 1818-XII; Законами України від 23.12.93 р. № 3785-XII, від 07.02.97 р. № 55/97-ВР, від 24.09.2008 р. № 586-VI, від 19.11.2013 р. № 693-VII, від 14.07.2015 р. № 596-VIII, від 07.07.2016 р. № 1446-VIII; у редакції Закону України від 22.11.2018 р. № 2617-VIII, враховуючи зміни, внесені Законом України від 03.12.2019 р. № 321-IX, зміни, внесені підпунктом 4 пункту 1 розділу І Закону України від 22.11.2018 р. № 2617-VIII, виключено, враховуючи зміни, внесені Законом України від 17.06.2020 р. № 720-IX), відповідно до наданої Міністерством юстиції України у справі № 755/10543/20 належним чином засвідчених еталонних копій цієї статті указаного Кодексу станом на 01.07.2020 року та 03.07.2020 року (згідно пункту 3 Порядку ведення Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів та користування ним, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2001 року № 376, передбачено, що саме держатель Реєстру - Мін`юст відповідає за автентичність та контрольний стан еталонних текстів), у собі станом на 03.07.2020 року передбачає таке:

керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, зокрема, ці дані встановлюються, у т.ч. протоколом про адміністративне правопорушення, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів цієї справи особа, що притягається до адміністративної відповідальності будучи водієм, у вказаній дорожній обстановці, вимог наведених Правил не дотримався, так як його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 того ж Кодексу, належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №440574 від 13 листопада 2020 року, підписаним ОСОБА_1 та двома свідками: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , який складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить визнання ОСОБА_1 факту вживання 100 г пива;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_1 маючи ознаки сп`яніння відмовилася від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

При накладені адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини, визначені ст. 33 КУпАП, та не убачає, в розумінні ст. ст. 34, 35 наведеного Кодексу, обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність останнього і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 статті 130 указаного Кодексу, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, пункту 5 частини 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 належить стягнути на користь держави судовий збір у сумі 420 гривень 40 копійок.

Керуючись ст.ст. 130, 280-284 КУпАП,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10200,00 грн. на такий рахунок: Отримувач Донецьке ГУК/м.Донецьк/21081300, Банк отримувача, Казначейство України (ЕАП), , Рахунок UA0005001, Код платежу 21081300 з позбавленням права на керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 рік.

Строк позбавлення права на керування усіма видами транспортних засобів враховувати з дня вилучення водійського посвідчення.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 420,40 грн. до спеціального фонду Державного Бюджету України на рахунок: Отримувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), , Рахунок UA0026001, Код платежу 22030106..

Роз`яснити, що згідно статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в установлений законом строк, постанова про накладення штрафу відповідно до статті 308 КУпАП надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу. Витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Волноваський районний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення до 16.03.2021 року.

Суддя Т.В. Безрук