П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2020 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Хамник М.М, розглянувши матеріали про адміністративне порушення, які надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції Закарпатської області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків суду не відомий, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм «АТП 21107», за ст.44-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №276252 від 13.11.2020 о 09 год. 35 хв. на а/д М06 Київ-Чоп 799 км, де рівень епідемічної небезпеки «червоний», водій ОСОБА_1 здійснював пасажирські перевезення за маршрутом «Ужгород-Пацканьово» на транспортному засобі «ПАЗ 4234» д.н.з. « НОМЕР_1 » в перевищеній кількості місць для сидіння, як це передбачено технічною характеристикою вказаного транспортного засобу, чим порушив п.п.1 п.15 Постанови КМУ №641 від 22.07.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.44-3 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 суду надано вказаний протокол, рапорт інспектора ВБДР УПП в Закарпатській області від 13.11.2020 старшого лейтенанта поліції С.Голика від 13.11.2020, фотоматеріали та диск з відеозаписом.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, в т.ч. шляхом надіслання судової повістки та SMS повідомлення. До суду в день розгляду справи надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке не підлягає до задоволення, з огляду на строки розгляду справи про адміністративні правопорушння, визначені ст.277 КУпАП.

Згідно ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 цього кодексу розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Враховуючи викладене, а також те, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в даній катеорії справ не є обов`язковою, вважаю за можливе провести розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №276252 від 13.11.2020, рапорт інспектора ВБДР УПП в Закарпатській області від 13.11.2020 старшого лейтенанта поліції С.Голика від 13.11.2020, фотоматеріали та диск з відеозаписом, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У протоколі від 13.11.2020 дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, кваліфікуються заст. 44-3 КУпАП.

Статтею 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Вказана норма є бланкетною і відсилає до інших нормативно-правових актів.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно загального визначення адміністративного правопорушення у ст. 9 КУпАП обов`язковою ознакою складу правопорушення є вчинення особою певної дії або бездіяльності, які згідно ст. 256 КУпАП мають бути конкретно визначені у протоколі. Формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини, фактів, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Стаття 44-3КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вимогами п.п. 1 п.15 вказаної постанови передбачено, що на території регіону (адміністративно-територіальноїодиниці), на якій установлено червоний рівень епідемічної небезпеки, додатково до протиепідемічних обмежень, передбачених для зеленого, жовтого та помаранчевого рівня епідемічної небезпеки,забороняються: регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним, залізничним транспортом, міським електротранспортом, метрополітеном у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, крім перевезення: легковими автомобілями,кількість пасажирів,включаючи водія,в яких не більше п`яти осіб без урахування осіб віком до 14 років; службовими та/або орендованими автомобільними транспортними засобами підприємств, закладів та установ за умови забезпечення водіїв та пасажирів під час таких перевезень засобами індивідуального захисту в межах кількості місць для сидіння і виключно за маршрутами руху, про які поінформовано не менше ніж за два дні органи Національної поліції;

В протоколі вказано, що ОСОБА_1 здійснював перевезення пасажирів в кількості, що перевищувала кількість місць для сидіння, однак з матеріалів справи не вдається встановити кількість місць для сидіння, допустиму технічною характеристикою вказаного транспортного засобу «ПАЗ 4234», як і не зазначено фактичну кількість пасажирів, присутню у такому на момент виявлення адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, а, відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається саме на особу, уповноважену на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначену ст. 255 КУпАП.

У підтвердження обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №276252 від 13.11.2020 поліцейськими до протоколу додано рапорт поліцейського від 13.11.2020, фото та відеоматеріали, з яких судом не встановлено наявність пасажирів у транспортному засобі в кількості, що перевищує допустиму.

Що стосується рапорту працівника поліції, який доданий до протоколу, то такий не може бути визнаний належним доказом підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення, оскільки він не підтверджуються іншими доказами. Рапорт є внутрішнім документом та не може слугувати доказом по справі, оскільки механізм складання рапорту не врегульований законодавцем, складається у довільній формі, тому не відображає всіх необхідних відомостей для судового провадження, та в ньому відсутні джерела отримання інформації, у зв`язку із чим не може бути доказом у розумінні ст. 251 КУпАП.

Таким чином, до протоколу не додано жодного належного доказу, який б підтверджував, що ОСОБА_1 здійснював пасажирські перевезення на транспортному засобі «ПАЗ 4234» в кількості більше місць, як це передбачено технічному характеристикою транспортного засобу де рівень епідемічної небезпеки «червоний», як це вимагає пп.1 п.15 постанови КМУ «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» №392 від 20.05.2020зі змінами.

Відповідно до статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Вказане положення знайшло своє відображення й у КУпАП, за змістом статті 7 якого ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

На думку суду, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП не здобуто належних, достовірних і допустимих доказів, які б були достатніми для визначення, що така особа є належним суб`єктом відповідальності за порушення правил щодо дії карантину, яким забороняється здійснювати на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено червоний рівень епідемічної небезпеки, регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів. Отже, відсутні підстави для визнання його винним у вчиненні розглядуваного адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченогост.44-3КУпАП, при цьому суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, а тому суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до п.1 ст.247, п.3 ст.284 КУпАПу зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247,280,284,294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за статтею 44-3 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287цьогоКодексу.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області М.М. Хамник