Справа № 466/3862/19 Головуючий у 1 інстанції: Луців-Шумська Н.Л.
Провадження № 33/811/969/19 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., з участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Білика П.Б., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 12 червня 2019 року,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 384,20 грн.

Згідно постанови 05 травня 2019 року о 10 год. 10 хв. у Львівській області, смт. Шкло, на вул. Сагайдачного, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Peugeot 407», д.н.з. « НОМЕР_1 » в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря №40 від 05.05.2019 року Новояворівської РЛ№1. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР України.

Не погоджуючись з даною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Львова від 12 червня 2019 року, скасувати її та винести нову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. Крім цього просить повторно провести лабораторне дослідження зразка біологічного середовища.

В обґрунтування покликається на те, що наведена постанова є незаконна та необґрунтована. Зазначає, що зважаючи на те, що огляд на стан сп`яніння проводився поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використання спеціальних технічних засобів і він був згідний з результатом огляду. То підстав для проведення огляду лікарем закладу охорони здоров`я не було. Окрім цього, патрульними не було роз`яснено, з яких причин йому сказали сісти за кермо і слідувати за патрульними до лікарні. Також зазначає, що жодного примірника спірного огляду він не отримував, тому не був ознайомлений зі змістом висновку лікаря №40 від 05.05.2019. Відтак, особа не могла здійснювати свій захист належним чином, у зв`язку з тим, що не бачив змісту даного висновку, тому не міг вказати на неточності у ньому.

Звертає увагу на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено жодної наявної ознаки наркотичного сп`яніння. Судом не перевірено та не прийнято до уваги результат з використанням спеціального технічного засобу, в якому зазначено, що при дослідженні алкоголю виявлено 0,000%.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження вказує, що з постановою судді першої інстанції ознайомився 24.06.2019, яку розміщено у загальнодоступному ресурсі ЄДРСР.

Вивчивши матеріали справи №466/3862/19, заслухавши доводи адвоката Білика П.Б., який підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, просив задоволити подану апеляційну скаргу та скасувати вищенаведену постанову, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

В суді апеляційної інстанції адвокат Білик П.Б., не заперечив стосовно розгляду справи у відсутності правопорушника ОСОБА_1 , пояснив, що ОСОБА_1 повідомлень про розгляд справи в суді першої інстанції не отримував, про оскаржувану постанову йому стало відомо 24.06.2019 р. від адвоката. Вказав, що ОСОБА_1 05 травня 2019 року був перемучений після чергування, не пояснивши обставин працівники поліції доставили його на медогляд, йому не було роз`яснено з яких підстав у працівників поліції були сумніви щодо не перебування в стані наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 .. Наголосив, що при проведенні огляду на стан наркотичного сп`яніння були істотні порушення інструкції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП особа, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підлягає адміністративній відповідальності.

Так, як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_1 при вищезгаданих обставинах справи вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Такий висновок суду підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 377046 від 05.05.2019, складеного в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, та яким зафіксовано дату, місце та обставини вчинення правопорушення; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій від 05.05.2019, відповідно до якого ОСОБА_1 за результатами огляду перебував в стані наркотичного сп`яніння.

Крім цього вважаю, що при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Як встановлено апеляційним судом, працівниками поліції ОСОБА_1 була висловлена законна вимога про проведення огляду на стан сп`яніння, а саме з дотриманням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України №1425/735 від 09.11.2015 року.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було здобуто, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.

При цьому, апеляційний суд вважає, що стягнення у вигляді адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

У зв`язку з наведеним слід відмовити ОСОБА_1 в задоволенні поданої ним апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції щодо нього залишити без змін.

Поряд з цим, ОСОБА_1 необхідно поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Львова від 12 червня 2019 року як такий, що пропущений з поважних причин, оскільки про дану постанову йому стало відомо 24.06.2019 р.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Львова від 12 червня 2019 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 12 червня 2019 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Гончарук Л.Я.