Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2020 року м. Рівне

Суддя Рівненського апеляційного суду Сачук В.І., з участю ОСОБА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 06 грудня 2019 року, -

встановив:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 06 грудня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 (двісті п`ятдесят п`ять).

Стягното з ОСОБА_1 в прибуток держави судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Як вбачається з постанови суду,23 листопада 2019 року о 20 год. 00 хв. в м. Рівне, перехрестя вул. Симона Петлюри-просп. Миру, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Land Rover днз НОМЕР_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив її місце.

Не погодившись з вищезазначеною постановою, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі просить постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 06 грудня 2019 року щодо нього скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Свої вимоги мотивує тим, що не залишав місце ДТП, а лише від`їхав до місця де дозволена стоянка транспортного засобу, для оформлення всіх документів, що пов`язані із ДТП.

Крім того, матеріали справи не містять беззаперечних доказів на підтвердження порушення ним ПДР України, показів свідків та фото/відео фіксації місця події.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , який просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вказані вимоги закону при розгляді справи в суді першої інстанції були дотримані в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, 23 листопада 2019 року о 20 год. 00 хв. в м. Рівне, перехрестя вул. Симона Петлюри-просп. Миру, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Land Rover днз НОМЕР_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив її місце.

Відповідно до ст. 122-4 КУпАП залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Зважаючи на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у діях водія ОСОБА_2 вбачається порушення п.2.10 «а» ПДР.

Доводи апеляційної скарги під час апеляційного розгляду підтвердження не знайшли, а тому є безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються доказами, що містяться в матеріалах справи.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

На підставі вищевикладеного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

З урахуванням наведеного, постанова судді є законною і обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

постановив:

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 06 грудня 2019 року ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду Сачук В.І.