Справа №: 646/6232/20
Провадження № 3/646/2107/2020
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2020 м. Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова Демченко С.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Відділу поліції в метрополітені ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.44-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

15 жовтня 2020 року о 10 годині 40 хвилин ОСОБА_1 перебував у громадському транспорті у вестибюлі станції метро «Проспект Гагаріна» без вдягненого засобу індивідуального захисту, маски чи респіратора, що закривають ніс та рот, чим порушив п.п. 1 п. 10 Постанови КМУ №641 від 22.07.2020.

Органом поліції дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.44-3 КУпАП (в редакції Закону України від 17.03.2020 р. №530-ІХ).

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду адміністративної справи до суду не подавав.

Слід зауважити, що справа про адміністративне правопорушення надійшла в провадження суду 20 жовтня 2020 року. ОСОБА_1 достовірно було відомо про знаходження матеріалу відносно нього в провадженні суду, про що в протоколі про адміністративне правопорушення міститься підпис останнього, тобто ОСОБА_1 був обізнаний про розгляд відносно нього адміністративного матеріалу, однак в судове засідання не з`явився, причини його неявки суд визнає неповажними.

Враховуючи, що станом на час надходження справи до суду та призначення судового розгляду справа була підсудна Червонозаводському районному суду м. Харкова, та норми чинного законодавства України, зокрема КУпАП та Закону України від 06.11.2020 № 1000-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» не містять положень щодо можливості передачі до органів Національної поліції справ про вказані адміністративні правопорушення, які прийняті судом до розгляду з дотриманням правил підвідомчості, встановлених главою 17 КУпАП, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для розгляду даної справи по суті.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП (в редакції Закону України від 17.03.2020 р. №530-ІХ), полягає у порушенні правил щодо карантину людей, санітарно гігієнічних, санітарно протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішеннями місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Отже, диспозиція цієї статті є бланкетною (відсилочною), не конкретизованою, а такою, що скеровує до норм законодавства України, актів органів місцевого самоврядування, які регулюють питання боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до підпункту 1 пункту 10 Постанови №641 на території України на період дії карантину забороняється: перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Отже, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення особою, уповноваженою на складання протоколу було зроблено правильний висновок про те, що ОСОБА_1 під час перебування у громадському транспорті знаходився без вдягнутого засобу індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, що закриває ніс та рот, у порушення вимоги Постанови №641.

Факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №295400 від 15 жовтня 2020 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Оцінюючи наведені вище докази, суд приходить до висновку про те, що вони узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин, вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, ставити їх під сумнів підстав немає.

У той же час ст.8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Так Законом України від Закону України від 06.11.2020 № 1000-IX , який набув чинності 21.11.2020, статтю 44-3 КУпАП доповнено частиною другою такого змісту: "Перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, що тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян".

Тобто відповідальність за порушення правил щодо карантину в частині перебування без вдягнутих засобів індивідуального захисту, яка була передбачена ст. 44-3 КУпАП, враховуючи наведені зміни, з 21.11.2020 р. передбачена ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, санкція якої , крім того, пом`якшує раніше встановлену відповідальність за аналогічне правопорушення.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема у рішеннях «Вєренцов проти України» та «Кантоні проти Франції», в яких зазначено, що відповідальність за подолання недоліків законодавства, правових колізій, прогалин, інтерпретаційних сумнівів лежить, в тому числі, і на судових органах, які застосовують та тлумачать закони

Враховуючи наведене, дії ОСОБА_1 суд кваліфікує як порушення положень постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», та відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 44-3 КУпАП (в редакції Закону України від 06.11.2020 № 1000-IX), а саме - перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Вирішуючи питання щодо розміру стягнення, яке повинно бути накладено на ОСОБА_1 суд керується таким.

Згідно з ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КУпАП закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів.

Як вбачається з положень ст. 44-3 КУпАП України в редакції Закону України від 06.11.2020 № 1000-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», який станом на час розгляду справи набрав чинності, на даний час за вчинене ОСОБА_1 правопорушення передбачено стягнення у вигляді накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 2 ст. 44-3 КУпАП).

Враховуючи наведене та положення ч. 1 ст. 58 Конституції України, ч. 2 ст. 8 КУпАП, суд застосовує зворотну дію Закону України від 06.11.2020 № 1000-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» та накладає на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції, встановленої зазначеним Законом, а саме - в межах санкції ч. 2 ст. 44-3 КУпАП станом на час розгляду справи, а не в межах санкції ст. 44-3 КУпАП в редакції станом на час вчинення правопорушення.

Дослідивши обставини адміністративного правопорушення, дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності вперше, ступінь його вини, вважаю необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 та запобігання вчиненню ним нових правопорушень накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до вимог ст.40-1КУпАП у провадженні по справі про адміністративні правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 8, 33-35, 40-1, 44-3, 251-252, 279, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 44-3 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня винесення такої постанови.

Суддя С.В. Демченко