Справа № 951/916/20
Справа № 3/951/623/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року суддя Козівського районного суду Тернопільської області Гриновець О.Б., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Козівського ВП Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

згідно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали вказаної судової справи 30.10.2020 року передані судді Козівського районного суду Тернопільської області Гриновець О.Б..

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №402792 від 21.10.2020 року, «21.10.2020 року о 16:00 год. в с.Плотича по вул. Грушевського, де встановлено помаранчевий рівень епідемічної небезпеки поширення COVID-19 гр. ОСОБА_1 перебував у громадській споруді, автобусній зупинці, під час скупчення людей, знаходився без засобів індивідуального захисту (захисної маски) та документів, що посвідчують його особу, підтверджують громадянство чи його спеціальний статус, чим порушив вимоги п.п.2 п.10 постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22 липня 2020 року.».

Дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності органом поліції кваліфіковано за ст.44-3 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не з`явився, хоча повідомлявся належним чином про місце, дату та час розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило, а відтак, відповідно до вимог ст.268 КУпАП, вважаю за можливе здійснювати розгляд справи у його відсутності.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного висновку.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Згідно з ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Так, згідно диспозиції ст. 44-3 КУпАП відповідальність за даною нормою закону настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS- CoV-2» (в редакції від 16.03.2020 року) на усій території України з 12 березня 2020 року встановлено карантин.

Статтею 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ (далі Закон №1645-ІІІ) від 6 квітня 2000 року визначено, що карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно з статті 29 Закону №1645-ІІІ карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Законом України №530-1Х від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню короновірусної хвороби (COVID-19 )» внесені зміни до КУпАП, який доповнено ст.44-3, такого змісту: «стаття 44-3. Порушення правил щодо карантину людей. Порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

Відповідно до положень ст.44-3 КУпАП відповідальність настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 з 12.03.2020 по 03.04.2020 на всій території України встановлено карантин. Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 року № 239 карантин продовжено до 24 квітня 2020 року, Постановою Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 року № 291- до 11 травня 2020 року, Постановою Кабінету Міністрів України від 04 травня 2020 року № 343 до 22 травня 2020 року, Постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2020 року № 392 до 22 червня 2020 року, Постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2020 року № 500- до 31 липня 2020 року, Постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641 до 31 серпня 2020 року, Постановою Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2020 року № 760 до 31 жовтня 2020 року, Постановою Кабінету Міністрів України від 13 жовтня 2020 року №956 до 31 грудня 2020 року.

Згідно з вимогами п.п.2 п.10 постанови КМУ від 22 липня 2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», на території України на період дії карантину забороняється перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП доведена, у розумінні ст.251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №402792 від 21.10.2020 року, рапортом працівника поліції від 21.10.2020 року, фотознімками.

Суд вважає, що під час складення протоколу працівником поліції повністю дотримано вимоги ст.256 КУпАП, такий протокол складено уповноваженою особою, його форма та зміст повністю відповідають чинному законодавству.

Підстав для закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діяхОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП суд не вбачає.

Таким чином, своїми діями особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Згідно з ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Адміністративні правопорушення, які не становлять великої суспільної шкідливості й не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам, можуть бути визнані малозначними.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався за ст.44-3 КУпАП, від його дій шкідливих наслідків не настало, а також, що у зв`язку з пандемією хвороби COVID-19 в країні складна економічна ситуація і накладення штрафу стане непід`ємним тягарем для особи, вважаю, на підставі ст.22 КУпАП за можливе визнати вчинене правопорушення малозначним, звільнити останнього від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, що буде достатнім для забезпечення виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 252, 280, 283-285 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в :

визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП та звільнити від адміністративної відповідальності за малозначністю, оголосивши йому усне зауваження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Козівський районний суд Тернопільської області.

Суддя О.Б.Гриновець