Номер провадження: 33/813/164/20
Головуючий у першій інстанції Дяченко В. Г. Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: судді Сєвєрової Є.С., секретаря Чепрас А.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 07 серпня 2019 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 07 серпня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік; стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384,20 грн.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 06.07.2019 о 21 годині 43 хвилини, керував по вул. Миколаївська дорога, вул. Лиманна в м. Одесі, транспортним засобом - автомобілем марки «Opel Vectra», номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер Alkotest № 6810» в присутності двох свідків, результат тесту 1,98 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 а ПДР.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на її оскарження, скасувати постанову та провадження у справі закрити.

В апеляційній скарзі скаржник зазначив, що рекомендоване повідомлення з судовою повісткою апелянту вручене не було. Про час і місце судового засідання апелянт просив у поясненнях у протоколі про адміністративне правопорушення повідомити по телефону і вказав свій номер, але апелянта повідомлено не було та справу розглянуто за його відсутністю. Огляд на стан сп`яніння було проведено не дозволеним до застосування МОЗ та Держспоживстандартом приладом. На підтвердження наведеного послався на постанову апеляційного суду Одеської області від 20.12.2017 у справі №520/9089/17. В матеріалах справи відсутні відеозаписи нагрудних камер працівників патрульної поліції. Не зрозуміло, що бачили свідки, як апелянт керував транспортним засобом чи як ходив з нечіткою ходою. Копія постанови не була направлена ОСОБА_1 як особі, щодо якої її винесено. Копію постанови апелянт отримав 06.11.2019, після чого у встановлений строк і звернувся з апеляційною скаргою на неї.

У судовому засіданні 22.01.2020 ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення скаржника, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції повинна бути залишена без змін, виходячи з наступного.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення БД №154694 від 06.07.2019, ОСОБА_1 порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме 06.07.2019 о 21 годині 43 хвилини, керував по вул. Миколаївська дорога (кут вул. Лиманна) в м. Одесі транспортним засобом - автомобілем марки «Opel Vectra», номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер Alkotest № 6810» в присутності двох свідків, результат тесту 1,98 проміле. Свідками зазначені ОСОБА_2 і ОСОБА_3 .

У протоколі ОСОБА_1 зазначив: «Згоден», зазначив номер телефону та просив повідомити по телефону про день судового засідання.

Згідно з актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів огляд проведений, у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, не чітка річ. Акт підписаний ОСОБА_1 без зауважень.

Відповідно до п.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я, МВС від 09.11.2015 №1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Відповідно до п.3 наведеної Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до письмових пояснень свідка ОСОБА_2 ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, йому було запропоновано пройти медогляд на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу Drager Alcotest, результат тесту показав - 1,98% проміле і ОСОБА_1 з ним погодився, тому що сам підтвердив, що випив пиво та сів за кермо. Аналогічні відомості містять пояснення свідка ОСОБА_3 , про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, йому було запропоновано пройти медогляд на стан сп`яніння і він погодився пройти тест за допомогою технічного засобу Драгер, результат тесту показав - 1,98% проміле і ОСОБА_1 з ним погодився, тому що сам підтвердив, що випив 2 пляшки пива та сів за кермо.

Наведене спростовує твердження апелянта про тверезий стан та невідповідність пояснень свідків обставинам справи.

Більш того, сам апелянт у протоколі про адміністративне правопорушення і в акті огляду на стан сп`яніння, підписавши ці документи, а у протоколі вказавши: «Згоден», погодився з результатами тесту, визнавши, що перебував під дією алкоголю.

Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, про те, що газоаналізатор «Drager Alcоtest 6810» не входить до кола дозволених засобів до використання спростовується наступним.

Відповідно до листа Українського медичного центру сертифікації МОЗ України №45 від 18.01.2018, виріб медичний Drager Alkotest 6810 був зареєстрований в Україні згідно з Порядком державної реєстрації медичної техніки та виробів медичного призначення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 09.11.2004 № 1497 (далі Постанова КМУ №1497), що підтверджується наявністю даних у архіві щодо свідоцтва про державну реєстрацію №7261/2007 від 10.02.2010, термін дії до 10.02.2015.

01.07.2015 введений в дію Технічний регламент щодо медичних виробів (далі ТР), затверджений Постановою КМУ від 02.10.2013 р. № 753, згідно з яким введення в обіг та/або в експлуатацію медичних виробів дозволяється після підтвердження відповідності їх вимогам цього ТР, а Постанова КМУ № 1497 втратила чинність. Реєстр медичної техніки та виробів медичного призначення згідно ТР не ведеться.

Використання медичних виробів «Газоаналізатори Drager Alkotest 6810», виробництва Drager Safety AG & Co. KGaA, Німеччина, які були завезені та реалізовані на територію України та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10.02.2010 р. по 10.02.2015 є можливим, а закінчення терміну дії свідоцтва означало припинення можливості їх ввезення та введення в експлуатацію, але не впливало на вироби, які вже були введені в експлуатацію використовувались у практиці.

З огляду на викладені обставини, а також те, що жодного доказу, який би піддавав сумніву справжність показань стану сп`яніння, зафіксованих прибором, або доказів його неправильної роботи не надано, то доводи апеляційної скарги про неналежність засобу вимірювання, підставою для скасування постанови суду бути не можуть.

Щодо доводів про неповідомлення про час та місце розгляду справи як підстави для скасування постанови суду, апеляційний суд виходить з наступного.

Дійсно, як зазначає апелянт, рекомендоване повідомлення з судовою повісткою йому вручене не було, судова повістка на адресу ОСОБА_1 , вказану ним при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а саме - вул. Миколаївська дорога,140 у м. Одесі, судом першої інстанції направлялася, але повернулася до суду не врученою, за телефоном його не повідомлено та справу розглянуто за його відсутністю.

Разом із тим, процесуальний обов`язок повідомити судом дотримано, повістка не отримана з незалежних від суду причин, справа передбачає скорочені терміни розгляду.

З аналізу постанови Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №0870/8014/12 вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, підписуючи протокол, ОСОБА_1 був ознайомлений про направлення його до суду.

Відповідно до ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою.

Висновок про наявність підстав для притягнення до відповідальності є вірним, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не надав доказів, які б спростували висновки суду, право на участь в судовому засіданні реалізоване в суді апеляційної інстанції. Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що такі доводи апеляційної скарги підставою скасування постанови суду бути не можуть.

Також, в матеріалах справи відсутній відеозапис з нагрудних камер працівників патрульної поліції, але обґрунтований висновок про стан сп`яніння ОСОБА_1 при керуванні транспортним засобом 06.07.2019 наведене не спростовує, відтак на суть встановлених обставин не впливає.

Суд також приймає до уваги, що після складення протоколу ОСОБА_1 зауважень не висловив, зі скаргами на дії працівників не звертався.

В той же час, про те, що газоаналізатор показав про перебування у стані сп`яніння, ОСОБА_1 дізнався одразу. Відтак, він не був позбавлений можливості пройти медичний огляд в медичному закладі для спростування висновку, однак цим не скористався і жодних зауважень в протоколі не зазначив.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, тому у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 слід відмовити, а оскаржену постанову залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 07 серпня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 07 серпня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду Є.С. Сєвєрова