УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді Діонісьєвій Н.М.

при секретарі Дадичиній Н.О.

з участю - представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Коханої Оксани Олександрівни,

розглянувши заяву представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Коханої Оксани Олександрівни про відвід судді Рівненського міського суду Рівненської області Наумова Сергія Валентиновича у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП , -

встановив:

23 січня 2020 року представником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокатом Коханою Оксаною Олександрівною було подано заяву про відвід судді Рівненського міського суду Рівненської області Наумова Сергія Валентиновича у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Заяву обгрунтовує тим, що одним із елементів довіри суспільства, в тому числі і учасників процесу до суду, є довіра складу суду вирішувати спір, що унеможливить в подальшому сумніватись у винесенні справедливого, законного та об`єктивного рішення суду.

У п. п. 49, 50, 52 рішення Європейського суду з прав людини "Білуха проти України" від 09.11.2006 (заява N 33949/02) зазначається, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд. як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про безсторонність судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обгрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те. чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обгрунтованими.

У пункті 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про незалежність судової влади" N 8 від 13.06.2007 р. наголошується, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до п. п. 1, 2, 6 ч. 7 ст. 56 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 р. суддя зобов`язаний, зокрема: справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів; виконувати вимоги та дотримуватися обмежень, встановлених Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції".

У статті 15 Кодексу суддівської етики України, затвердженого XI черговим з`їздом суддів України 22.02.2013 p., зазначається, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя заявляє про самовідвід від участі в розгляді справи у випадку неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Тобто, розгляд справи суддею, щодо якого існують об`єктивні підстави для виникнення сумнівів у його неупередженості, є порушенням ним передбачених діючим законодавством обов`язків судді та правил суддівської етики.

В той же час. у Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутні норми, що регулюють підстави та порядок відводу (самовідводу) судді. Разом з тим відсутність в Кодексі України про адміністративні правопорушення правової регламентації процедури відводу або самовідводу судді не звільняє професійного суддю від виконання ним основного обов`язку по неупередженому розгляду справ. При цьому діючій Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України. Кодекс адміністративного судочинства України передбачають відвід (самовідвід) судді, а тому в даному випадку є необхідність у застосуванні аналогії права.

Діюче законодавство України не передбачає заборону на застосування процесуальних норм за аналогією, якщо мета їх застосування направлена на здійснення провадження в справах про адміністративні правопорушення на основі суворого додержання законності, в силу вимогст. 7 КУпАП.

Оскільки питання відводу судді чинним КУпАП не врегульоване, суд керується п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, відповідно до якого наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді є обставиною, що виключає участь судді в кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, для уникнення сумнівів щодо неупередженості головуючого судді в очах стороннього спостерігача, забезпечення дотримання вимог суддівської етики, а також з урахуванням принципу процесуальної економії (звільнення від невиправданих формальностей і процедур) суд повинен прийти до висновку про необхідність задовольнити заявлений відвід головуючого у зазначеній справі про адміністративне правопорушення.

П.4 статті 75 КПК України визначено обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні, зокрема за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. Інші обставини, що викликають сумнів в об`єктивності судді, а саме «наявність у заявника сумніву в об`єктивності та неупередженості судді, збереження та підвищення авторитету судової системи України, розгляду справи саме на засадах довіри до суду»

Відповідно до ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст,75 КПК України, особи, які беруть участь в кримінальному провадженні, до яких відноситься і захисник, мають право подати заяву про відвід судді.

Просить задовільнити відвід судді Рівненського міського суду Наумову С.В.

Згідно положень ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75-79 цього Кодексу, слідчий-суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, перекладач, секретар судового засідання зобов?язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадження.

Таким чином, згідно до положень ст. 75 КПК України, обставин, які б викликали сумнів у неупередженості судді Наумова С.В. не встановлено, заява про відвід не є обґрунтованою та не підлягає до задоволення.

Відповідно ст. ст.81, 82 КПК України, питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою судді.

Керуючись ст. ст. 75,80,81,82 КПК України, суд -

ухвалив:

В задоволенні заяви представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Коханої Оксани Олександрівни про відвід судді Рівненського міського суду Рівненської області Наумова Сергія Валентиновича у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

міського суду Н.М.Діонісьєва