Ряд. 307 справа № 631/1029/20
провадження № 3/631/382/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року селище міського типу Нова Водолага

Суддя Нововодолазького районного суду Харківської області Трояновська Т.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

27 листопада 2020 року до Нововодолазького районного суду Харківської області від Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області для розгляду по суті надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 .

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР№18 №603810 складеного 03 листопада 2020 року дільничим офіцером поліції Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенантом поліції Лізанець В.І. вбачається, що 01 листопада 2020 року о 15 годині 30 хвилин в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинила насилля в сім`ї фінансового характеру по відношенню до свого колишнього чоловіка громадянина ОСОБА_2 , а саме не платила за комунальні послуги.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила суду, що вона проживає за однією адресою разом зі своїм колишнім чоловіком ОСОБА_2 , сином, невісткою та внуком. 01 листопада 2020 року приблизно о 15 годині 30 хвилин її колишній чоловік відрізав провід від хати і залишив будинок без світла та того вимагає, щоб вона платила йому за комунальні послуги за весь рік. Крім того, ОСОБА_1 повідомила, що перебуває на другій групі інвалідності , її пенсії вистачає лише на придбання харчів для сім`ї. До того ж вона витрачає кошти на побутові потреби . ОСОБА_1 зауважила, що її колишній чоловік постійно виганяє її з будинку, за яким вона постійно доглядає та у якому вона проживає на протязі 34 років.

Суддя, вислухавши пояснення правопорушника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, прийшов до наступного висновку.

За змістом диспозиції частини 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

Таким чином обов`язковою умовою настання відповідальності за цією статтею є, зокрема, вчинення дій, внаслідок яких могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Пункт 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає домашнє насильство як діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

У відповідності до статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється в тому числі і на колишнє подружжя.

Домашнім насильством є вчинення одного із зазначених вище діянь за умови, що воно призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи: 1) фізичні страждання, що є негативними змінами у фізичному стані потерпілої особи й виражаються зазвичай через біль. До фізичних страждань треба відносити біль, що виникає під час мордування, катування, інших видів фізичного впливу на людський організм, або внаслідок жорстоких умов утримання у місці позбавлення волі (утримання особи в умовах, які позбавляють її зору, слуху, просторової або часової орієнтації, утримання в холодному та вологому приміщенні, позбавлення сну, харчування і води тощо); 2) психологічні страждання зміни у нормальному психоемоційному стані особи, що викликають душевні переживання, почуття тривоги, страху, приниженості тощо. Усі подібні дії супроводжуються стресом, почуттям жаху чи неспокою і здатні принизити особу, зламати її морально, поставити іншу особу в залежне становище; 3) розлади здоров`я розлади, безпосередньо пов`язані з ушкодженням, послідовно розвинуті хворобливі процеси в організмі людини; 4) втрата працездатності 5) емоційна залежність психологічна прив`язаність потерпілої особи до кривдника, що є перешкодою в її самореалізації, відсутність власного світогляду; 6) погіршення якості життя зменшення кількості необхідних благ, що отримує потерпіла особа, обмеження у користуванні майном, сімейним бюджетом, позбавлення доходів.

У розумінні статті 172-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення притягнення до адміністративної відповідальності можливе за вчинення економічного насильства внаслідок того, що воно містить позбавлення або обмеження майнових прав особи. Таке позбавлення або обмеження майнових прав особи може виражатися у формі позбавлення або обмеження одним із членів сім`ї іншого члена сім`ї можливості користуватися і розпоряджатися грошовими коштами, які він заробив або які є їх спільною власністю; створення ситуацій, коли один із членів сім`ї змушений просити гроші (за їх наявності) на утримання сім`ї або на необхідні власні потреби; ненадання грошей на утримання дітей, дріб`язковий контроль за усіма витратами, вимога звітувати про них; демонстрація того, що домашня робота не має ніякої економічної цінності; позбавлення можливості користуватися особистим або спільним майном; пошкодження або знищення майна іншого члена сім`ї або спільного майна; примушування члена сім`ї виконувати тяжку, непосильну роботу.

Отже, адміністративна відповідальність за домашнє насильство настає за умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, в результаті якого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої. До таких дій належать: застосування насильства, що не призвело до тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які постраждалий має передбачене законом право і т.д. Тобто, якщо насильство не спричинило: 1) тілесних ушкоджень, 2) не призвело до фізичних або психологічних страждань, 3) розладів здоров`я, 4) втрати працездатності, 5) емоційної залежності; 6) погіршення якості життя, то за такі особа притягується до адміністративної, а не кримінальної відповідальності.

Виходячи зі змісту статтей 7, 254, 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та один із засобів доказування у будь-якому разі повинен відповідати вимогам статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) Кодексу України про адміністративні правопорушення, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Отже, зазначені кваліфікуючі ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення мають бути обов`язково зазначені у відповідному акті обвинувачення, яким в даному випадку є протокол про адміністративне правопорушення.

Вимоги до порядку оформлення матеріалів, які застосовуються при адміністративному провадженні, у тому числі і при складенні протоколів про адміністративне правопорушення встановлені також й в Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1376 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за № 1496/27941.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона).

Об`єктивна сторона правопорушення це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб`єктивна сторона правопорушення це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення серії АПР№18 №603810 від 03 листопада 2020 року, не відповідає диспозиції частини 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та не містить всіх ознак об`єктивної та суб`єктивної сторони даного правопорушення, зокрема, не зазначено кваліфікуючу ознаку вчиненого правопорушення, а саме можливість чи настання шкідливих наслідків, через які б могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Крім того, не зазначено причинного зв`язку між протиправним діянням ОСОБА_1 (не сплата коштів за комунальні послуги) і шкідливими наслідками (вчинення насилля в родині економічного характеру).

Таким чином, обставини правопорушення викладені не конкретно, без належного формулювання складу адміністративного правопорушення, яке не відповідає змісту диспозиції частини 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

До того ж суддя вважає за необхідне звернути увагу особи, яка склала протокол на те, що протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 30 травня 2013 року у справі «Малофєєва проти Росії» (заява № 36673/07), серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип) рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Також, перевіривши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення було встановлено, що долучена копія документу до адміністративного матеріалу, а саме копія пояснення, наданого працівнику поліцію ОСОБА_2 , що міститься на 8 аркуші справи, написана нерозбірливим почерком, який не можливо прочитати.

За таких умов та враховуючи, що фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи є неповними, суддя приходить до висновку про необхідність повернення адміністративного матеріалу у відношенні ОСОБА_1 до Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області для належного оформлення.

Необхідно усунути зазначені недоліки, після чого вирішити питання про подальший рух справи.

При цьому, суд зауважує, що строки за яких посадові особи мають доопрацювати адміністративний матеріал не повинні перевищувати строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбачені статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення і включати можливість належного виклику особи до суду.

На підставі викладеного та керуючись статтями 7, 9, частиною 1 статті 184, статтями 245, 251, 256, 276, 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний матеріал, складений відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за частино 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення повернути до Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області для належного оформлення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя: Т. М. Трояновська