Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2020 року м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 23 жовтня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 122-2 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 23 жовтня 2020 року об`єднано справи про вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_1 : №559/1907/20 (провадження №3/559/913/2020) за ст. 130 ч. 1 КУпАП та №559/1908/20 (провадження №3/559/914/2020) за ст. 122-2 КУпАП, в одне провадження, присвоєно об`єднаній справі єдиний №559/1907/20.

Визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 коп. в дохід держави з позбавлення права керування транспортними засобами строком один рік.

Визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 9 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 (сто п`ятдесят три) гривні 00 коп. в дохід держави.

На підставі ст. 36 КУпАП визначено ОСОБА_1 остаточне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 коп. в дохід держави з позбавлення права керування транспортними засобами строком один рік.

Не погодившись із постановою суду, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що правопорушення, передбаченого ст.

_______________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 559/1907/20 Суддя в суді І інстанції Ралець Р.В.

Провадження № 33/4815/841/20 Суддя в апеляційній інстанції ОСОБА_2

122-2 КУпАП не вчиняв, оскільки не сприйняв патрульний автомобіль, який рухався за ним з проблисковими маячками, як вимогу зупинитися, а вважав, що він поспішає на якийсь виклик, фактично працівник поліції його не зупиняв і не намагався зупинити, поки він не повернув до себе на подвір`я. Щодо інкримінованого йому правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП зазначає, що алкогольних напоїв він не вживав і в стані сп`яніння автомобілем не керував. Додатково пояснює, що працівники поліції, на місці зупинки транспортного засобу йому не пропонували пройти тест на вживання алкоголю, оскільки у них розрядилися акумулятори у відеокамері і зафіксувати це на камеру вони не мали можливості. На пропозицію пройти освідчення у медичному закладі, він без вагань погодився. Проте, у медичному закладі, лікар запропонував пройти такий огляд шляхом продуття газоаналізатора. Він відмовився на таке медичне освідчення, оскільки боявся за своє здоров`я через епідемію коронавірусу. Просив лікарів відібрати у нього біологічне середовище та провести дослідження. Натомість лікарі без пояснень склали висновок про нібито його відмову від проведення такого огляду. В подальшому, працівники поліції своїм автомобілем привезли його до повороту в подвір`я його будинку, запросили двох свідків і запропонували продути газоаналізатор Драгер з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. На таку пропозицію він відмовився, оскільки вважає показання технічних засобів не точними. Вважає, що працівниками поліції був порушений порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому, в силу положень ст. 266 КУпАП, він є недійсний.

Просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити за відсутністю події та складу правопорушення.

Оскаржувана постанова отримана ОСОБА_1 02 листопада 2020 року. Апеляційна скарга надіслана поштою на адресу суду 11 листопада 2020 року, а тому клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження підлягає до задоволення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , апеляційний суд приходить до висновку про задоволення клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до цих нормативних актів, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Судом встановлено, що 11.09.2020 року, о 21 год. 28 хв., в с. Тараканів по вул. Залізнична, водій ОСОБА_1 , керуючи т/з ВАЗ21013, н.з. НОМЕР_2 , на вимогу працівника поліції про зупинку т/з завчасно подану за допомогою проблискових маячків синього і червоного кольору не зупинився. Був затриманий, шляхом переслідування на патрульному автомобілі Renault Duster, н.з. НОМЕР_3 , по вул. Залізнична. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.4 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 122-2 КУпАП. Після зупинки, ОСОБА_1 металевим ломом розбив вітрове шкло на службовому автомобілі патрульної поліції (а.с. 20-34).

Крім того, 11.09.2020 року, о 21 год. 28 хв., в с. Тараканів по вул. Залізнична, водій ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ21013, н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів та проведення такого огляду у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, чим допустив порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, що підтверджується відповідними письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , актом відмови від проведення огляду, що був складений за участі останніх, направленням водія на огляд до медичного закладу, висновком КНП "Дубенська центральна районна лікарня", а також відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

Підстав ставити під сумнів об`єктивність та неупередженість залучених свідків судом не встановлено.

Пояснення свідків отримані у встановленому законом порядку, передбаченими способами та засвічені власноручними підписами цих осіб.

У поданій апеляційній скарзі, ОСОБА_1 категорично стверджує, що не перебував у стані алкогольного сп`яніння, проте не наводить суду об`єктивних та переконливих причин своєї відмови від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Пандемія коронавірусної інфекції COVID-19 не може бути законною підставою для ухилення водія від проходження огляду на стан сп`яніння.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає порушення встановленого порядку огляду водія на стан алкогольного сп`яніння та розцінює відмову ОСОБА_1 від проходження такого огляду, як обраний спосіб захисту, з метою уникнення від відповідальності.

Матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час зупинки автомобіля та складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження ОСОБА_1 цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №438065 від 11 вересня 2020 року, актом відмови від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, направленням водія на такий огляд до медичного закладу, висновком медичного закладу, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції на CD-диску.

Факт скоєння вказаного правопорушення, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, які повністю узгоджуються між собою.

Підстав вважати їх недопустимими апеляційний суд не вбачає.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №438074 від 11 вересня 2020 року, відеозаписом з відеореєстратора патрульного автомобіля, на якому зафіксовано, рух автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , ввімкнення проблискових маячків синього та червоного кольору працівником поліції та їх ігнорування з боку ОСОБА_1 ..

ОСОБА_1 , не заперечує, що бачив позаду патрульний автомобіль із увімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольору та був зобов`язаний зупинитися біля правого краю проїзної частини (п. 3.2. ПДР), однак ігноруючи ПДР продовжив рух.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Згідно ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи вчинення ОСОБА_1 двох адміністративних правопорушень, останній підлягає притягненню до відповідальності в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, а саме: ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Застосовуючи такий вид адміністративного стягнення, передбачений санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, як штраф з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік, суд першої інстанції враховував характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, те, що його дії характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпечність, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для життя і здоров`я його учасників.

Застосований місцевим судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини справи із урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 122-2 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст. 36, ст. 122-2, ч. 1 ст. 130, ст. 294 КУпАП апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 23 жовтня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 23 жовтня 2020 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Шимків С.С.