Провадження № 33/824/4571/2020 Суддя в 2-й інстанції Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 грудня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2020 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження у справі у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 21 липня 2020 року о 16 годині 55 хвилин, керуючи автомобілем УАЗ номерний знак НОМЕР_1 у м. Києві по вул. Голосіївській, 13-А, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль Lexus номерний знак НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів та матеріальних збитків, чим порушив п. 13.1 ПДР України.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно. Так, апелянтом указано про те, що водій транспортного засобу Lexus розпочав рух в зустрічному напрямку його транспортного засобу, а саме почав виїжджати з місця паркування, не впевнившись в безпеці здійснення даного маневру, що, на переконання апелянта, свідчить про те, що саме водій транспортного засобу Lexus винен у даній дорожньо-транспортній пригоді, оскільки останнім було порушено вимоги п. п. 10.1, 2.3 ПДР України. На підтвердження даних обставин, ОСОБА_1 посилається на фотознімки дорожньо-транспортної пригоди, де чітко зображено характер та локалізація ушкоджень транспортних засобів, а також їх розташування. За наведених обставин просив закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вислухавши пояснення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , який подану апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи;

іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_2 , який доводи апеляційної скарги вважав необґрунтованими, просив залишити її без задоволення, а постанову судді без змін;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з огляду на таке.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 було допущено порушення вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України, а саме, що він, керуючи автомобілем УАЗ не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Lexus» номерний знак НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

Суд першої інстанції, дослідивши зібрані у справі докази, дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність факту порушення водієм ОСОБА_1 зазначених вище вимог ПДР України, що призвело до наслідків у виді зіткнення та пошкодження транспортних засобів.

Зазначені висновки судді стверджуються показаннями самого ОСОБА_1 , поясненнями іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 , схемою ДТП, фото та відеоматеріалами, наданими ОСОБА_1 .

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі та в суді апеляційної інстанції на те, що вказана ДТП сталась внаслідок порушення вимог Правил дорожнього руху водієм автомобіля «Lexus» ОСОБА_2 , а саме, що водій транспортного засобу Lexus розпочав рух в зустрічному напрямку його транспортного засобу, тобто почав виїжджати з місця паркування, не впевнившись в безпеці здійснення даного маневру суд вважає недоведеними. Даних про те, що по даному факту щодо водія ОСОБА_2 складався протокол про адміністративне правопорушення матеріали справи не містять. Інших доказів на підтвердження даних обставин також надано не було.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо неповноти дослідження обставин справи та помилковості висновків судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається, що усі обставини справи суддею були досліджені всебічно, повно і об`єктивно, висновки судді ґрунтуються як на матеріалах справи, так і на вимогах закону. Із урахуванням наведеного суддя місцевого суду обґрунтовано дійшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Також суд дійшов обгрунтованого висновку щодо необхідності закриття провадження у справі на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, оскільки на момент розгляду справи закінчились строки накладення адміністративного стягнення.

З урахуванням викладеного, постанова судді Голосіївського районного суду м. Києва від 22.10.2020 щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв`язку з чим залишає постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 22.10.2020 щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Свінціцька О.П.