ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2020 року м.Одеса

Суддя Приморського районного суду м.Одеси Домусчі Л.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Приморського ВП в місті Одеса ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, неодружений, неповнолітніх дітей не має, працює офіціант кафе-бар «Білий налив», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

- за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно адміністративних матеріалів наданих суду 22.10.2020 року, суддя отримала 23.10.2020 року, 24.09.2020 року о 00.40 у кафе-бар «Білий налив» ОСОБА_1 за адресою: м.Одеса, вул.Рішельєвська, 12 обслуговував відвідувачів кафе (адміністратора на місті не було), чим порушив виконання вимог Постанови КМУ №712 від 12.08.2020 року, тим самим порушив правила щодо карантину, чим вчинила правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

За вказаним фактом співробітниками поліції відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №186334 від 24.09.2020 року за ст.44-3 КпАП України.

В судове засідання призначене на 11.12.2020 року ОСОБА_1 з`явився, вину не визнав, та пояснив, що на час складання протоколу органами поліції він у вказаному закладі перебував у якості стажиста на посаді офіціанта зали, він не є суб`єктом господарювання, який здійснює господарську діяльність у вказаному приміщенні, тому на нього не покладено прав та обов`язків щодо припинення роботи кафе, тим самим, він не порушував правил карантину людей, оскільки на момент складання протоколу всі гості кафе отримали розрахунок та покидали приміщення.

З приводу письмових пояснень, які додано до протоколу, ОСОБА_1 пояснив, що ці пояснення були написані ним під диктовку працівників поліції, які зазначали, що саме він повинен їх писати. Поруч не було співробітників кафе та керівництва, які могли б підказати, як правильно йому діяти у даній ситуації, він дуже розхвилювався, і не знав, як правильно вчинити у цій ситуації, оскільки стажувався у кафе тільки два дні.

У судове засідання з`явилася адвокат Таранова Н.В., яка зазначила, по-перше, відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення, який містить посилання на порушення КМУ №712 від 12.08.2020 року, але не містить посилання на конкретний пункт та підпункт даної постанови, тобто не конкретизовано порушену ним норму закону, не розкрито повністю по суті склад адміністративного правопорушення. Разом з цим, хоча працівниками поліції і було зазначено конкретний нормативний акт, але вказаною постановою КМУ лише внесено зміни до інших постанов Кабінету Міністрів України, вона має відсильний характер до основного нормативно-правового акту, за порушення якого наступає адміністративна відповідальність. Вважає, що зазначене свідчить про те, що органами поліції не вірно визначено суть адміністративного правопорушення. По-друге, вважає, що працівник поліції не встановив, чи дійсно ОСОБА_1 є відповідальною особою, на яку було складане зазначений адмін.протокол за порушення правил карантину. Зазначила, що він не є суб`єктом господарювання, який здійснював господарську діяльність у вказаному приміщенні, саме кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та відповідальною особою, в тому числі, і за дотримання правил щодо карантину. У зв`язку з чим, вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП. По-третє, протокол про адміністративне правопорушення складений працівником поліції з порушенням вимог ст.256 КУпАП.

Також представником ОСОБА_1 адвокатом Тарановою Н.В. через канцелярію суду 25.11.2020 року були наданні письмові пояснення, в яких просила провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали даної адміністративної справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд приходить до висновку, що провадження по ній підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно диспозиції ст.44-3 КУпАП відповідальність настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Норма ст.44-3 КУпАП є бланкетною, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Відповідальність за порушення вказаних норм покладається виключно на суб`єктів господарювання, а не на їх персонал, оскільки останні не здійснюють господарську діяльність та не відповідають за дії суб`єкта господарювання.

Згідно наданою суду ксерокопії виписки з ЄДР, за адресою: м.Одеса, вул.Ланжеронівська, буд.24 (юридична адреса кафе «Білий налив») знаходиться Товариство з обмеженою відповідальністю «БН-Одеса», основним видом діяльності якого є «діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування». Свою господарську діяльність вказане підприємство за вказаною адресою провадить на підставі договору оренди №1 від 20.11.2018 року, укладеного зі ОСОБА_2 .

Як вбачається із наданих суду матеріалів, ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання, а був стажистом на посаді офіціанта у кафе "Білий налив" згідно договору на стажування №б/н від 22.09.2020 року. Враховуючи це, ОСОБА_1 не несе відповідальності за контроль санітарно-гігієнічних норм.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено дані про свідків вчиненого правопорушення. В матеріалах справи відсутні будь-які пояснення осіб, які могли б підтвердити обставини вчинення ОСОБА_1 вказаного у протоколі правопорушення.

Матеріали про адміністративне правопорушення містять лише рапорт працівника поліції від 24.09.2020 року, вказаний документ не може бути доказом винуватості ОСОБА_1 , оскільки положеннями ст.251 КУпАП не зазначено, що рапорт працівника поліції є джерелом доказу.

Об`єктивна та суб`єктивна сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, потребують чіткого визначення у протоколі та інших процесуальних документах.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних та юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за які передбачена за ст.44-3 КУпАП.

У відповідності до ст.41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №186334 від 24.09.2020 року не зазначено, який саме конкретний пункт постанови Кабінету Міністрів України №712 від 12.08.2020 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 24 квітня 2020 р. №331 і від 22 липня 2020 р. №641» порушив ОСОБА_1 .

Крім того, вказаною постановою Кабінету Міністрів України №712 від 12.08.2020 року лише внесено зміни до інших постанов Кабінету Міністрів України, вона має відсильний характер до основного нормативно-правового акту, за порушення якого наступає адміністративна відповідальність.

Таким чином, неможливо встановити, які саме правила карантину він порушив.

Згідно п.3.2 рішення Конституційного Суду України від 28.08.2020 року №10-р/2020 у справі №1-14/2020 (230/20) за конституційним поданням Верховного Суду щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України; в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень; не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 Конституції України.

Конституційний Суд України наголошує, що обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина є можливим у випадках, визначених Конституцією України. Таке обмеження може встановлюватися виключно законом актом, ухваленим Верховною Радою України як єдиним органом законодавчої влади в Україні. Встановлення такого обмеження підзаконним актом суперечить статтям 1, 3, 6, 8, 19, 64 Конституції України. Таким чином, Конституційний Суд України встановив, що уряд, приймаючи відповідні постанови, діяв з порушенням Основного Закону, що є неприпустимим.

Згідно п.1 розділу I Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року №1376, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 1 грудня 2015 року за №1496/27941 (далі Інструкція) зазначена Інструкція встановлює порядок оформлення в органах Національної поліції України, утому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах, матеріалів про адміністративні правопорушення, порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також визначає порядок контролю за дотриманням законодавства під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення (крім правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху).

В п.9 розділ II Інструкції закріплено вимоги при складенні протоколу про адміністративне правопорушення.

В абзаці 2 п.9 розділ II Інструкції зазначено, що у графі протоколу про адміністративне правопорушення зазначається: «посада, найменування органу поліції (повністю, без скорочень)».

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №186334 від 24.09.2020 року, в порушення вимог абзацу 2 п.9 розділ II Інструкції зазначені скорочення, зокрема: посади, найменування органу поліції, що також є порушенням ч.1 ст.256 КУпАП.

Згідно приписів ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Копії фото, які містяться в матеріалах справи, не можна вважати належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки вони не містять дати їх виготовлення, не зазначено, ким і коли та за яких обставин їх було зроблено.

У відповідності до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В результаті аналізу досліджених доказів, суд змушений прийти до висновку про те, що зібраних органами поліції доказів недостатньо для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні інкримінованого йому правопорушення. Відсутність достатніх доказів тягне за собою в даному випадку недоведеність події правопорушення і як наслідок відсутність об`єктивної сторони складу інкримінованого їй діяння.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. В той же час, ст.62 Конституції України передбачає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП регламентовано, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до вчинення правопорушення.

Таким чином, суд не вбачає підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи зазначені обставини, аналізуючи в сукупності наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що в даному випадку відсутні достатні об`єктивні дані, які вказують на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, на підставі чого справу про адміністративне правопорушення відносно нього за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП слід закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.7, 9, 10, 24, 33, 44-3, 221, 247, 252, 254, 256, 268, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі №522/18517/20 провадження №3/522/11273/20 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 за правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП - закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м.Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Домусчі Л.В.