Тернівський районний суд міста Кривого Рогу
Дніпропетровської області
справа № 215/6886/20
номер провадження 3/215/2659/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Дудіков А.В., розглянувши матеріал, що надійшов від полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм маршрутного таксі ТОВ «Приват Транс», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія АА № 651568 від 26.11.2020р., 26.11.2020р. о 10-29 год., в м. Кривий Ріг, Тернівський район, вул. Арсентьєва, буд. 17, водій ОСОБА_1 , керуючи автобусом марки БАЗ 22154, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснював перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті № 54, понад встановлену кількість передбачену технічними характеристиками транспортного засобу, а саме перевозив 18 пасажирів, чим порушив вимоги пп. 9 п. 10 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020р. Правопорушення зафіксовано на бодікамеру АЕ-00190.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , вину визнав, щиро розкаявся. Зазначив, що вчинив правопорушення з необачності, оскільки не звернув увагу скільки людей зайшло до салону автомобіля.

Суд, вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративна відповідальність.

Статтею 245 КпАП України передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання про правильність складеного протоколу та інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Не зважаючи на визнання ОСОБА_1 вини, суд зазначає наступне.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 26.11.2020р. о 10-29 год., в м. Кривий Ріг, Тернівський район, вул. Арсентьєва, буд. 17, водій ОСОБА_1 , керуючи автобусом марки БАЗ 22154, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснював перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті № 54, понад встановлену кількість передбачену технічними характеристиками транспортного засобу, а саме перевозив 18 пасажирів, чим порушив вимоги пп. 9 п. 10 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020р.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Норма статті 44-3 КУпАП є бланкетною, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Так, відповідно підпункту 9 пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року №641 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», на території України на період дії карантину забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб. Перевізник несе відповідальність за забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, та здійснює контроль за використанням засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, пасажирами під час перевезення, у тому числі виготовлених самостійно.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться в провину, що він не дотримався п.п. 9 п. 10 постанови КМУ №641 від 22 липня 2020 року, та 26.11.2020р. о 10-29 год., в м. Кривий Ріг, Тернівський район, вул. Арсентьєва, буд. 17, керуючи автобусом марки БАЗ 22154, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснював перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті № 54, понад встановлену кількість передбачену технічними характеристиками транспортного засобу, а саме перевозив 18 пасажирів.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

А відповідно до положень ст. 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Статтею 62 Конституції України визначено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою не винуватість у вчиненні злочину. Суд вважає, що встановлення безпосередньо в Конституції України формули презумпції не винуватості як об`єктивно-правового положення має найважливіший значення для захисту прав та законних інтересів громадян. Хоча цей принцип сформульовано як кримінально-процесуальній, однак його дія виходить за рамки лише кримінального процесу.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП суду надано: протокол про адміністративне правопорушення від 26.11.2020р. серії АА №651568 (а.с. 1); рапорт інспектора взводу 1 роти 1 батальйону 1 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП старшого лейтенанта поліції Сидоренка С.О. (а.с. 2); відеозаписами з боді-камери працівника поліції (а.с.3).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджується належними доказами. При цьому суд приймає вмотивовану постанову тільки в межах викладених уповноваженою посадовою особою у протоколі про адміністративне правопорушення та обсягу доказів, наявних в матеріалах справи.

Під час розгляду справи встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення не в повному обсязі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, так як в ньому не розкрито об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а саме: не зазначено кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу та кількість стоячих пасажирів, не проведено огляд транспортного засобу, а також до протоколу не додано копій документів, які б вказували на кількість сидячих місць в даному транспортом засобі передбачену технічною характеристикою транспортного засобу, визначену в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

В судовому засіданні було переглянуто відео, відзняте 26.11.2020р., однак на зазначеному відео не зафіксовано, що ОСОБА_1 керуючи автобусом марки БАЗ 22154, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснював перевезення пасажирів в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначеною в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

Також, в якості доказу суду надано рапорт інспектора патрульної поліції, в якому викладені обставини вчиненого правопорушення, проте відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постанові від 20 травня 2020 року, у справі №524/5741/16-а, рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень. Окрім того, з рапорту не вбачається чим саме підтверджується технічні характеристики транспортного засобу.

Будь-які інші докази, які б з достовірністю підтверджували вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, суду не надані.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, перебирає на себе функції обвинувачення, позбавляючись статусу належного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно пункту 9 розділу 2 інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої Наказ Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015р. № 1376, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «до протоколу додається» - пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення).

Однак в порушення вищезазначеного, у протоколі про адміністративне правопорушення у графі «до протоколу додається» зазначено - матеріали адмін. справи.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

З урахуванням наведеного, з точки зору достатності доказів, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, з урахуванням положень ст. 247 КУпАП, провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: