ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 947/1203/20

Провадження № 3/947/619/20

29.01.2020 року Суддя Київського районного суду м. Одеси Чаплицький В.В., за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 Зайкова Д.Б., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, що надійшли з Одеського управління ДВБ НП України про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рівне Одеської області, громадянина України, відомості про притягнення раніше до відповідальності за вчинення адміністративного корупційного правопорушення у суду відсутні, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за ч.1 ст.172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , перебуваючи з листопада 2015 року на службі в Національній поліції України, з 11 лютого 2019 року на посаді інспектора-криміналіста слідчого відділення Таїровського ВП Київського ВП в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області, маючи спеціальне звання старший лейтенант поліції, та спеціальний жетон з індивідуальним номером 0040716, перед звільненням зі служби в поліції та припиненням діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, несвоєчасно подав електронну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, чим порушив вимоги передбачені ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції». Вказані дії містять ознаки адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Прокурор в судовому засіданні вказав на необхідність подання таких відомостей в строк, передбачений ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», тобто не пізніше дня припинення виконання особою функцій держави або місцевого самоврядування.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину визнав та зазначив, що у нього виникли особисті обставини, через які він не зміг подати декларацію своєчасно.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 49 Закону України «Про національну поліцію», незалежно від професійних та особистих якостей, рівня фізичної підготовки та стану здоров`я на службу в поліції не можуть бути прийняті особи у випадках, визначених частиною другою статті 61 цього Закону, а також особи які: відмовляються від взяття на себе зобов`язань дотримуватися обмежень та/або від складання Присяги поліцейського, визначених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону України «Про національну поліцію», на поліцейських поширюються обмеження, визначені Законом України «Про запобігання корупції», цим та іншими законами України.

Відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини першої статті 3 закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є: поліцейські, тобто - ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію (перед звільненням) особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Встановлено, що 11.02.2019 року ОСОБА_1 наказом начальника ГУНП в Одеській області від 11.02.2019 року № 187 о/с, призначений інспектором-криміналістом слідчого відділення Таїровського ВП Київського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області.

20.08.2019 року ОСОБА_1 подано рапорт про звільнення зі служби в поліції з 10.09.2019 року ОСОБА_1 ознайомлено з Пам`яткою-застереженням та Рекомендаціями для поліцейських, державних службовців та працівників поліції, які є суб`єктами декларування про дотримання окремих обмежень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції» при звільненні зі служби/роботи, щодо порядку подання та відповідальності за несвоєчасне подання декларацій, а саме з вимогами ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

Наказом начальника ГУНП в Одеській області від 06.09.2019 року № 1156 о/с старшого лейтенант поліції ОСОБА_1 за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію» звільнений зі служби в поліції з 10.09.2019 року. 10.09.2019 року ОСОБА_1 повідомлено про звільнення, йому вручено, під особистий підпис, трудову книжку, військовий квиток та припис для постановки на військовий облік, а також, йому в чергове доведено п. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» щодо необхідності подання декларації.

Відповідно до пункту 2 Порядку перевірки факту подання суб`єктами декларування декларацій відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» та повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 06.09.2016 № 19 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.11.2016 за № 1479/29609), припиненням діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування є день видачі трудової книжки суб`єкту декларування, із зазначенням підстав такого припинення.

Відповідно до листа НАЗК від 31.10.2019 № 44-05/78145/19, витягу з інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (далі ІТС Реєстр), послідовності дій ОСОБА_1 , з 13.03.2019 року по 14.03.2019 року, у персональному електронному кабінеті здійснював заходи щодо заповненню щорічної декларації за 2018 рік, яку він 14.03.2019 року успішно подав до НАЗК, у подальшому ОСОБА_1 з 14.03.2019 року по 15 год. 16 хв. 17.09.2019 року будь-яких дій у персональному електронному кабінеті не здійснював, лише в 15 год. 16 хв. 24 сек. 17.09.2019 року через персональний електронний кабінет здійснив дії направлені на заповнення декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, «Перед звільненням» та 18.09.2019 в 09 год. 48 хв. 58 сек. успішно подав її до НАЗК.

20.12.2019 року в ІТС Реєстр (https://public.nazk.gov.ua/search) виявлено наявні декларації ОСОБА_1 :

- Дата публікації: 01.04.2017 14:37 Декларація (щорічна)

Посада: оперуповноважений

- Дата публікації: 23.03.2018 07:30 Декларація (щорічна)

Посада: оперуповноважений

- Дата публікації: 23.03.2018 07:44 Декларація (щорічна)

Посада: оперуповноважений

- Дата публікації: 14.03.2019 13:08 Декларація (щорічна)

Посада: оперуповноважений

- Дата публікації: 18.09.2019 09:48 Декларація (перед звільненням) Посада: інспектор-криміналіст

Відповідно до пункту 5 розділу 2 Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року №3 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за № 959/29089), ОСОБА_1 , будучи поліцейським, повинен був подати декларацію суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, яка подається не пізніше дня такого припинення, тобто, у вказаному випадку 10.09.2019 року, однак, ОСОБА_1 подав декларацію несвоєчасно 18.09.2019 року. Декларація суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день, що передує дню подання декларації, тобто у вказаному випадку станом на 10.09.2019 року.

Відповідно до рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.05.2017 року № 223-934/0/4-17 під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетруси), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребування відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (тримання) під вартою, тощо.

З пояснень ОСОБА_1 та досліджених судом матеріалів справи, поважних причин для несвоєчасного подання ОСОБА_1 , перед звільненням зі служби в поліції, декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціямивідповідно до вимог ч.2 ст.45 ЗУ «Про запобігання корупції», судом не встановлено.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП в повній мірі підтверджується зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення в сукупності, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення та дослідженні безпосередньо судом в під час розгляду справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст.11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

На підставі досліджених судом матеріалів суд приходить до висновку, що відсутність суспільної шкоди від адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, так само ж і відсутність шкідливих наслідків від нього не є тими необхідними та достатніми підставами для застосування вимог ст. 22 КУпАП.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

На підставі вищевикладеного, беручи до уваги обставини скоєння правопорушення, особу винного, обставини які пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважаю, що призначення стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст.172-6 КУпАП, буде справедливим та достатнім для покарання порушника за скоєне правопорушення, та для попередження скоєння ним правопорушень у майбутньому.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст.172-6ч.1, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850(вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Чаплицький В. В.