Справа № 524/202/20
Провадження 3/524/277/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2020 року Суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Пальчик Оксана Олександрівна, за участю адвоката Охмак В.І., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.126 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 275906 від 03.01.2020 року, 03 січня 2020 року о 12 годині 30 хвилин, на автошляху Київ-Чернігів-Н.Яриговичі, 113 км, с. Красилівка, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «Toyota RAV 4», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи обмеженим у праві керування транспортним засобом постановою від 30.09.2019 року виконавче провадження 16022842 Автозаводським ВДВС м. Кременчука, чим порушив вимоги п. 2.1А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 126 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не прибув.

Захисник Охмак В.І. в судовому засіданні просив справу відносно ОСОБА_1 закрити за відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення, так як останній не знав про встановлені відносно нього тимчасові обмеження у праві користування транспортним засобом, копію постанови не отримував.

Дослідивши матеріали додані до протоколу, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого. 3 ст. 126 КУпАП з наступних підстав.

Згідно вимог ч. 1 ст. 245, ст. 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За ч. 3 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Обов`язковою ознакою правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП є умисел на вчинення вказаного проступку.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.

Отже, ОСОБА_1 мав усвідомлювати протиправний характер своєї дії, передбачити шкідливі наслідки і бажати їх настання, а досліджені матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 було відомо про наявність тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, таких підтверджень органами поліції також надано не було.

Відповідно до листа Автозаводського ВДВС у м. Кременчуці від 30.01.2020 року вбачається, що 10.01.2020 року постанови про встановлення тичасового обмеження боржника у праві користування транспортними засобами від 30.09.2019 року скасовані у зв`язку з надходженням заяви стягувача про відсутність заборгованості. Крім того, у матеріалах виконавчого провадження відсутні докази про вручення ОСОБА_1 постанов від 30.09.2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008 року, заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, керуючись положеннями ч. 3 ст. 62 Конституції України стосовно тлумачення сумнівів щодо доведеності вини на користь обвинуваченої особи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з чим відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст. 247 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подаються протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського Апеляційного суду через Автозаводський районний суд м Кременчука.

Суддя О.О. Пальчик