Справа № 288/1769/20
Провадження № 3/288/956/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року смт. Попільня

Суддя Попільнянського районного суду Житомирської області Зайченко Є.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

місце роботи: не вказав,

за статтею 122-4, статтею124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

18 листопада 2020 року о 04 годині 00 хвилин ОСОБА_1 в с. Почуйки, вул. 5-ої Сотні,15, Попільнянського району, керуючи автомобілем Mazda 626 д. н. з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, в результаті чого здійсни наїзд на металевий паркан. Внаслідок ДТП транспортний засіб та паркан зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками.

Своїми діями порушив п. 12.1 ПДР України.

18 листопада 2020 року о 04 годині 10 хвилин ОСОБА_1 в с. Почуйки, вул. 5-ої Сотні,43 А, Попільнянського району, керуючи автомобілем Mazda 626 д. н. з. НОМЕР_1 , здійснив ДТП, після чого покинув місце події.

Своїми діями порушив п. 2.10 ПДР України.

В судовому засіданні особа, що притягується до адміністративної відповідальності свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого за статтею 122-4, статтею124 КУпАП визнав в повному обсязі, щиро розкаюється у вчиненому.

З положень ст. 251 КУпАП вбачається, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, а також іншими документами.

Суд дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Відповідно до вимог п. 26 Постанови Пленуму ВСУ№14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі, як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Згідно п. 12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Статтею 122-4 КУпАП, передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до п. 2.10 а ПДР України, У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколами про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 378616, ДПР 18 № 378638 від 18 листопада 2020 року, в яких зафіксовано факт вчинення адміністративних правопорушень за статтею 122-4, статтею124 КУпАП;

- планом схемою ДТП від 18 листопада 2020 року;

- поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 18 листопада 2020 року.

Відповідно до ст. 53 Закону України «Про дорожній рух» юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, судовим розглядом встановлено в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу та залишення місця ДТП.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції, Законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, суд приходить до висновку, що діяння, вчинене ОСОБА_1 хоча і містило в собі усі юридичні ознаки, що характеризують правопорушення передбачене статтею 122-4 та статтею 124 КУпАП, проте ОСОБА_1 вперше притягається до адміністративної відповідальності, визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, також враховуючи обставини, що пом`якшують відповідальність, характер вчиненого правопорушення, його майновий стан, відшкодування завданої шкоди. Крім того, тяжких наслідків від правопорушення не наступило, дії ОСОБА_1 суб`єктивно не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам, отже вказане свідчить про малозначність вчиненого правопорушення.

Згідно статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за статтею 122-4, статтею 124 КУпАП на підставі статті 22 КУпАП за малозначністю та обмежується усним зауваженням.

Відповідно до статті 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням

Керуючись ст. ст. 22, 40-1, 124, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених статтею 122-4, статтею 124 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за статтею 122-4, статтею 124 КУпАП за малозначністю правопорушення на підставі статті 22 КУпАП та обмежитись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за статтею 122-4, статтею 124 КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга на постанову про притягнення до адміністративної відповідальності подається до Житомирського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, на протязі 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Попільнянського

районного суду Є.О.Зайченко