Справа № 492/91/20
Провадження №3/492/63/20
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 січня 2020 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Варгаракі С.М.,

при секретарі Богдан А.І.,

за участю прокурора Франчука О.В.,

правопорушника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Арциз Одеської області справу про адміністративне корупційне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Арциз Одеської області, громадянки України, працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , вк АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді головного спеціаліста відділу ведення державного реєстру Арцизької районної державної адміністрації Одеської області, будучи суб`єктом декларування, яка відповідно до статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон), та суб`єктом відповідно до примітки до ст. 172-6 КУпАП, несвоєчасно, без поважних причин подала 21.12.2019 року щорічну електронну декларацію за 2016 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим порушила вимоги ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що вона подавала декларацію у встановлений законом термін, проте з невідомих їй технічних причин декларація подана не була, коли їй про це стало відомо вона повторно подала декларацію. Жодних намірів на неподання декларації вона не мала.

Прокурор в судовому засіданні вважав провину ОСОБА_1 доведеною та просив суд притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Суд вважає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, з наступних підстав.

Згідно ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Цією ж статтею Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що корупція - використання особою, зазначеною у частині першій статті цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов`язані з корупцією» № 13 від 25.05.1998 року, суди при розгляді справ про правопорушення, пов`язані з корупцією повинні також з`ясовувати мотив і характер вчиненого діяння.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного корупційного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб`єктивної сторони даного правопорушення, яка, виходячи із визначення поняття корупційного правопорушення, викладеного в ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», завжди характеризується умисною формою вини.

Судова палата у кримінальних справах Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка у своєму інформаційному листі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією від 22 травня 2017 року, зазначила, що суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи не прямого умислу та настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на несвоєчасне подання інформації, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб. Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є формальним, обов`язковим елементом об`єктивної сторони є умисна дія та умисне несвоєчасне подання декларації. А тому орган, уповноважений на складення протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести в діях особи умисел. Проте як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення письмові пояснення надані ОСОБА_1 , які були долучені до протоколу, взагалі не були прийняті до уваги посадовою особою, яка складала протокол та не було зазначено підстав або спростувань, які б свідчили про наявність умислу в діях ОСОБА_1 або відсутності поважних причин пов`язаних з несвоєчасним поданням відповідної декларації.

З вище викладеного вбачається, що відповідним органом не надано суду жодного доказу на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 умислу, направленого на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Особу може бути визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, в тому числі пов`язаного з корупцією, виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто наявність усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення. Відсутність одного з елементів юридичних ознак складу правопорушення не утворює складу правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 176-2 КУпАП.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією, має складатися уповноваженою на те посадовою особою, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП, і повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП., що також зазначено у наданому до протоколу листі Комітету з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності ВРУ від 11 вересня 2018 року №04-018/10-1584.

Згідно п. 12-1 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції», Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право ініціювати проведення службового розслідування, вживати заходів щодо притягнення до відповідальності осіб, винних у вчиненні корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, надсилати до інших спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції матеріали, що свідчать про факти таких правопорушень

Відповідно до п. 12-1 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції», Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право складати протоколи про адміністративні правопорушення, віднесені законом до компетенції Національного агентства, застосовувати передбачені законом заходи забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Згідно ч. 3 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції», у разі виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, уповноважені особи Національного агентства складають протокол про таке правопорушення, який направляється до суду в порядку, визначеному Національним агентством. У разі виявлення ознак іншого корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, Національне агентство затверджує обґрунтований висновок та надсилає його іншим спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції. Висновок Національного агентства є обов`язковим для розгляду, про результати якого воно повідомляється не пізніше п`яти днів після отримання повідомлення про вчинене правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про запобігання корупції», уповноваженими особами Національного агентства є Голова та члени Національного агентства, а також уповноважені Національним агентством посадові особи (https://nazk.gov.ua/11-serpnya).

В силу ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» спеціально уповноважені суб`єкти у сфері протидії корупції - органи прокуратури, Національної поліції, Національне антикорупційне бюро України, Національне агентство з питань запобігання корупції.

Згідно ч. 3 ст. 49 Закону України «Про запобігання корупції», якщо за результатами контролю встановлено, що суб`єкт декларування не подав декларацію, Національне агентство письмово повідомляє такого суб`єкта про факт неподання декларації, і суб`єкт декларування повинен протягом десяти днів з дня отримання такого повідомлення подати декларацію в порядку, визначеному частиною першою статті 45 цього Закону.

Одночасно Національне агентство письмово повідомляє про факт неподання декларації спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції, а також керівнику державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, вищому органу управління відповідного громадського об`єднання, іншого непідприємницького товариства про факт неподання декларації відповідним суб`єктом декларування.

Відповідно до ч. 3 Розділу 2 Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування затвердженого рішенням НАЗК № 56 від 10.02.2017 року (надалі Порядок) у разі отримання інформації (повідомлень), передбаченої (их) у підпунктах 1, 2 пункту 2 цього розділу, Національне агентство перевіряє факт неподання або несвоєчасного подання декларації суб`єктом декларування шляхом пошуку даних у Реєстрі.

Відповідно до ч. 4 Розділу 2 Порядку, У випадку встановлення факту неподання декларації суб`єктом декларування відповідно до вимог Закону Національне агентство письмово повідомляє про це суб`єкта декларування, керівника державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, вищому органу управління відповідного громадського об`єднання, іншого непідприємницького товариства, в якому працює (здійснює діяльність) суб`єкт декларування, та спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції у визначеному Національним агентством порядку.

Відповідно до ч. 5 Розділу 2 Порядку, якщо за результатами контролю встановлено, що суб`єкт декларування несвоєчасно подав декларацію, Національне агентство направляє такому суб`єкту лист з проханням надати пояснення щодо причин несвоєчасного подання декларації. За наявності ознак адміністративного правопорушення уповноважена особа Національного агентства складає протокол про адміністративне правопорушення у встановленому законодавством порядку, який за рішенням Національного агентства направляється до суду.

З вище наведеного вбачається, що у разі отримання інформації про несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування Національне агентство перевіряє факт несвоєчасного подання за результатами якого у разі встановлення такого факту, Національне агентство направляє такому суб`єкту лист з проханням надати пояснення щодо причин несвоєчасного подання декларації та за наявності ознак адміністративного правопорушення уповноважена особа Національного агентства складає протокол про адміністративне правопорушення у встановленому законодавством порядку, який за рішенням Національного агентства направляється до суду. При цьому, лише у разі виявлення ознак іншого корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, Національне агентство затверджує обґрунтований висновок та надсилає його іншим спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції.

У судовому засіданні було встановлено та підтверджено письмовими доказами, перевірку відкритих джерел інформації було проведено Управлінням стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, під час якої було встановлено, що ОСОБА_1 несвоєчасно подала декларацію.

Отже, спеціальним законом, який регулює питання запобігання корупції, право проводити перевірки дотримання законодавства про запобігання корупції належить виключно НАЗК, а не іншим спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції. Тобто, виключно після проведення перевірки НАЗК та направлення висновку НАЗК спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції (в тому числі і Національній поліції), у останніх виникають повноваження на складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Проте в порушення ч. 3 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції» та Розділу 2 Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування затвердженого рішенням НАЗК № 56 від 10.02.2017 року Управлінням стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України не повідомило НАЗК про встановлені факти для проведення перевірки уповноваженою особою Національного агентства з питань запобігання корупції.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону України «Про запобігання корупції» державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов`язані перевіряти факт подання суб`єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку. Національне агентство перевіряє факт подання відповідно до цього Закону декларацій особами, зазначеними у пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону.

З вище наведеного вбачається, що про факт несвоєчасного подання або не подання декларацій у визначеному Законом порядку зобов`язані перевіряти державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов`язані перевіряти факт подання суб`єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності) та повідомляти Національне агентство про такі факти для проведення перевірки подання відповідно до цього Закону. Таким чином, Управлінням стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України в порушення порядку встановленого Закону України «Про запобігання корупції» без відповідного висновку Національного агентства фактично в порушенняЗакону України «Про запобігання корупції» перейняв на себе повноваження органу місцевого самоврядування, щодо перевірки факту подання суб`єктом декларування (який в нього працює) та повноваження Національного агентства, як органу уповноваженого на встановлення таких фактів.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням вищенаведеного, суд прийшов до висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 172-6, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі № 492/91/20 відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП України закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя

Арцизького районного суду С.М. Варгаракі