Справа № 163/2287/19 Провадження №33/802/110/20 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія:ч.1 ст.483 МК України Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2020 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Клок О.М. з участю секретаря Білоуса І.Л., представника митниці - Пікалюка М.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його представника - захисника Кривошея А.М., розглянувши апеляційну скаргу в.о. начальника Волинської митниці ДФС Туман Н.В. на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 26 грудня 2019 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 36 064 гривень 41 копійка з конфіскацією в дохід держави 145, 5 кг спортивного харчування загальною вартістю 36 064 гривень 41 копійка.

Вилучений за цим протоколом автомобіль марки «Мерседес Бенц» д.н.з. НОМЕР_1 , що зберігається Волинською митницею та свідоцтво про реєстрацію, що міститься в матеріалах справи, постановлено повернути ОСОБА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь Волинської митниці ДФС України 3 150 грн. витрат по справі на залучення експерта, 17 597 грн. витрат по справі на зберігання товарів і транспортного засобу та 384 грн. 20 коп. судового збору.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, слідуючи 15 жовтня 2019 через митний пост Володимир-Волинський Волинської митниці ДФС з Республіки Польща в Україну автомобілем марки «Мерседес Бенц» д.н.з. НОМЕР_1 , намагався перемістити через митний кордон з приховуванням від митного контролю в попередньо виготовленому тайнику в подвійній стінці між салоном і багажним відділенням автомобіля 145, 5 кг спортивного харчування загальною вартістю 36 064 гривень 41 копійка, обмежених до ввезення в такій кількості ст.378 МК України та постановою КМ України від 21 травня 2012 року №34 чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 МК України.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції в частині не накладення стягнення щодо конфіскації автомобіля, в.о. начальника Волинської митниці ДФС Туман Н.В. в апеляційній скарзі вказує на те, що під час розгляду справи, суддя не з`ясував усіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення. Стверджує, в даному випадку, судом залишено поза увагою той факт, що автомобіль був обладнаний спеціально-виготовленим сховищем (тайником) в контексті визначення п.53 ст.4 МК України, де порушник розмістив спортивне харчування, тому суддя першої інстанції безпідставно не конфіскував в дохід держави автомобіль. Просить постанову суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким ОСОБА_1 визнаним винним у порушенні митних правил за ч.1 ст. 483 МК України та призначити стягнення в межах санкції даної статті. Покласти на відповідача витрати Волинської митниці ДФС за зберігання товару та судові витрати по справі.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши представника митниці, який повністю підтримав скаргу з викладених в ній підстав, міркування ОСОБА_1 , його представника Кривошея А.М., які доводи скарги заперечили, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, за обставин вказаних у постанові, ґрунтується на досліджених судом доказах, що по суті в апеляції і не оскаржується.

За таких обставин, кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України є вірною.

Стаття 489 Митного кодексу України передбачає, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з абзацом 3 п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 03 червня 2005 року, суди при притягненні осіб до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, визначених у статті 352 МК (ч.1 ст.483 МК України), за які передбачено обов`язкову конфіскацію предметів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками) та транспортних засобів, що використовувалися для переміщення товарів через митний кордон України, також мають враховувати: обсяги конструктивних змін, внесених у ці предмети або транспортні засоби з метою приховування товарів; співвідношення вартості й кількості товару, який був предметом порушення митних правил з вартістю транспортного засобу, в якому цей товар переміщувався; інші обставини, - та за наявності підстав обговорювати питання про можливість звільнення таких осіб від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення на підставі статті, згідно якої таке звільнення можливе за правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки і не завдає значних збитків державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Як убачається з матеріалів справи, суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних норм закону дотримався в повній мірі.

Судом встановлено, що предметом переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю були 145, 5 кг спортивного харчування загальною вартістю 36 064 гривень 41 копійка.

Санкцією ч.1 ст.483 МК України передбачено накладення стягнення в розмірі 100% вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Однак, апеляційний суд вважає твердження митного органу про необхідність конфіскації автомобіля як додаткового стягнення необґрунтованими лише з тієї причини, що застосування конфіскації автомобіля, як це передбачено санкцією ч.1 ст.483 МК України, з огляду на принцип співрозмірності між спричиненням шкоди державі у даному випадку буде порушенням положень ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Матеріалами справи стверджується, що згідно висновку експерта №051/19 від 12 листопада 2019 року ринкова вартість транспортного засобу марки «Mersedes - Benz Sprinter 311 CDI» д.н.з. НОМЕР_1 - 251 329 гривень (а.с.38-41), що перевищує вартість товарів майже у 7 разів. Водночас, обсяг внесених змін в конструкцію автомобіля є незначним, оскільки використано порожнину між перегородками багажного і пасажирського відділень транспортного засобу.

З урахуванням наведеного, обставин та мотивів вчиненого правопорушення, враховуючи асортимент переміщуваних товарів, практику Європейського Суду з прав людини, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що від дій ОСОБА_1 негативні наслідки для державних і суспільних інтересів не настали, а тому застосування щодо нього додаткового стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст.483 МК України у виді конфіскації транспортного засобу буде порушенням положень ст.1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не є пропорційним, не відповідає характеру вчиненого правопорушення, покладає на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності «індивідуальний надмірний тягар», а також буде очевидно неспіврозмірним практичній ролі «правопорушення та відповідальності».

З огляду на наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу в.о. начальника Волинської митниці ДФС Туман Н.В. залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 26 грудня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя