Провадження № 3/127/9557/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Кашпрук Г.М., розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області 03.12.2020 надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення нею правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №398579 від 13.10.2020 громадянка ОСОБА_1 ухилялась від виконання передбачених законом обов`язків, щодо виховання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка без поважних причин з 01.09.2020 року по 14.09.2020 року, пропустила 30 годин навчання.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, була повідомлена про місце і час розгляду адміністративної справи шляхом направлення повістки. Причини неявки суду не повідомила.

Суд ухвалив проводити розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини пом`якшуючі або обтяжуючі відповідальність, чи заподіяна шкода, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачено відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, що тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 2 ст. 184 КУпАП передбачено відповідальність за дії, вчиненні повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, що тягнуть за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів дитини.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей

Суб`єктивною стороною правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Стаття 10 КУпАП передбачає, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Ухилення від виконання батьківських прав це психічне ставлення батька, матері до протиправної поведінки щодо виконання батьківських обов`язків, що виражаються у формі умислу чи необережності.

Згідно тлумачного словника, слово «ухилятися» означає «намагатися не робити чого-небудь, не брати участі в чомусь, відсторонятися від чогось, уникати».

Отже, для визнання одного із батьків винним у вчиненні правопорушення, має бути доведено, що він дійсно ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків і вказане має бути доведено належними, допустимими і достатніми доказами.

Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , який є доказом у справі і оцінюється судом, він не містить відомостей у який спосіб особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своєї неповнолітньої доньки, не вказано яких саме обов`язків вона не виконала, що свідчить про відсутність об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення.

Крім того, судом враховано, те що відповідно до наданих суду документів, ОСОБА_2 , 2003 р.н., має статус дитини позбавленої батьківського піклування і перебуває на повному державному забезпеченні, отримує соціальну стипендію, забезпечена трьохразовим харчуванням, у вихідні дні сухим пайком, поселена в гуртожиток, що свідчить про неналежний суб`єкт даного адміністративного правопорушення.

Разом з тим, аналізуючи письмові пояснення ОСОБА_1 та досліджені матеріали справи про адміністративне правопорушення, на думку суду умисел на вчинення вказаного правопорушення відсутній. Судом враховано, що дана подія не призвела до завдання шкоди життю чи здоров`ю дитини, або настання інших суспільно-небезпечних наслідків, а також те, що ОСОБА_2 , 2003 р.н., має статус дитини позбавленої батьківського піклування і перебуває на повному державному забезпеченні. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

За таких обставин суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки неналежного виконання батьківських обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вище наведене, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, а саме у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

На підставі викладеного та, керуючись ст. ст. 9, 10, 184, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: