Провадження № 33/824/74/2020 Доповідач у 2 інстанції Дрига А.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Дриги А.М. за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника адвоката Нагорної Н.О. розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 4 грудня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , -

звільнено від адміністративної відповідальності, оголошено усне зауваження, провадження у справі про адміністративне правопорушення по притягненню ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 та ст. 122-4 КУпАП закрито.

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови судді, 06.11.2019 року о 09 год. 07 хв. в м. Київ по пр-ту Бажана в бік Південного мосту, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Toyota RAV-4», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибравши безпечної швидкості та не дотримавшись безпечної дистанції допустила зіткнення з транспортним засобом марки «Mitsubishi», д.н.з. НОМЕР_2 , чим порушила вимоги п.п. 12.1, 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

06.11.2019 року о 09 год. 07 хв. в м. Київ по пр-ту Бажана в бік Південного мосту, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Toyota RAV-4», д.н.з. НОМЕР_1 , була причетною до дорожньо-транспортної пригоди, після чого місце події залишила не дочекавшись працівників поліції, чим порушила п. 2.10 (а), за що передбачена відповідальність за ст.122-4 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що постанова суду є необґрунтованою та такою, що прийнята з порушенням норм матеріального права. Так, апелянт зазначає, що вимог п.п. 12.1, 13.1, 2.10а ПДР вона не порушувала. Зазначає, що місця ДТП вона не залишала, оскільки його не було. Крім того, зазначає, що жодними належними доказами не доведено, що пошкодження транспортного засобу марки «Mitsubishi», д.н.з. НОМЕР_2 відбулося внаслідок її дій. Зазначає, що на її автомобілі немає жодних пошкоджень, також працівниками поліції не було зазначено про будь-які пошкодження в схемі місця ДТП. Вважає, що додані до матеріалів справи фотографії не можуть підтверджувати обставин справи. Також зазначає, що працівниками поліції протоколи були складені в порушення порядку їх оформлення. Вважає, що в її діях відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП.

Заслухавши думки ОСОБА_1 та її захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з наступного.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності постанови суду першої інстанції апеляційний суд вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Так, згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ст. 124 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що суддя при розгляді справи дотримався вказаних вимог закону.

Висновок судді про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, за ознаками порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, за обставин, викладених в постанові судді відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і є обґрунтованим.

Незважаючи на невизнання своєї вини водієм ОСОБА_1 , її вина у вчиненні вказаних правопорушень підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 334582 від 18.11.2019 року, в якому зафіксовано порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п. 12.1, 13.1, 2.10а ПДР України, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди та зіткнення автомобілів «Toyota RAV-4» д.н.з. НОМЕР_1 та «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_2 з отриманням пошкоджень вказаних автомобілів (а.с. 2); даними протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 334583 від 18.11.2019 року (а.с. 20); схемою дорожньо-транспортної пригоди, на якій зафіксовано місце розташування автомобіля «Mitsubishi» після ДТП та напрямок його руху (а.с. 4); поясненнями водія ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 5, 10); рапортом інспектора УПП у м. Києві від 6.11.2019 року (а.с. 8); листом заступника начальника УПП у м. Києві (а.с. 9); фотографіями, доданими до матеріалів справи (а.с. 12).

Крім того, будь-яких заперечень та зауважень протокол про адміністративне правопорушення складеного щодо ОСОБА_1 не містить.

Відповідно до п. 12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п. 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до п. 2.10а ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Апеляційний суд вважає, що оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суддя вірно встановив фактичні обставини ДТП і дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 допустила порушення вимог п.п. 12.1, 13.1 та 2.10а ПДР України, які призвели до даної ДТП, оскільки водій ОСОБА_1 не врахувала дорожню обстановку, а також стан транспортного засобу, не дотрималась безпечної дистанції та безпечного інтервалу, внаслідок чого допустила зіткнення з транспортним засобом, що призвело до механічних пошкоджень автомобіля, крім того місце пригоди залишила не дочекавшись працівників поліції.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що працівниками поліції протоколи були складені в порушення порядку їх оформлення, є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Згідно ст. 256 КУпАП та вимог «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України за № 1376 від 06.11.2015 року та ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення поряд з іншим, повинно бути чітко зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення зазначеним у статті КУпАП за якою складено протокол, а до протоколу повинні бути додані докази вчиненого правопорушення. При цьому суть адміністративного правопорушення має бути конкретною за змістом, викладеною з урахуванням суб`єктивних та об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбачених ст.124 КУпАП.

При цьому суть адміністративного правопорушення має бути конкретною за змістом, викладеною з урахуванням суб`єктивних та об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбачених ст.124 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначені вище вимоги працівниками поліції дотримані в повному обсязі та протоколи про адміністративне правопорушення повністю відповідають вимогам ст. 256 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 на те, що вимог п.п. 12.1, 13.1, 2.10а ПДР вона не порушувала та те, що місця ДТП вона не залишала, оскільки його не було, є необґрунтованими та спростовуються доказами по справі, зокрема поясненнями самої ОСОБА_1 , яка пояснила, що рухалась на Південному мосту у м. Києві під час затору, рух був щільний, швидкість автомобіля була 5 км./год. Зупинившись в заторі, ОСОБА_1 повернулася назад дістати сумку і в цей час відпустила педаль гальма, але момент зіткнення не відчула, лише побачила, що транспортний засіб, який їхав попереду включив аварійний сигнал зупинки. Вийшовши з машини водій транспортного засобу ОСОБА_2 , який був попереду сказала, що відчула поштовх. Також зазначила, що водій транспортного засобу, який був попереду не мав до ОСОБА_1 жодних претензій, так як не було пошкоджень транспортних засобів, тому ОСОБА_1 продовжила рух.

Крім того, з пояснень іншого учасника ДТП ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_1 з транспортного засобу не виходила і розмови між ними не було. В той час, коли ОСОБА_2 повернулась до машини аби взяти мобільний телефон та сфотографувати пошкодження на транспортному засобі, водій ОСОБА_1 покинула місце ДТП.

Необґрунтованими є також доводи ОСОБА_1 про те, що працівниками поліції не було зазначено про будь-які пошкодження в схемі місця ДТП, оскільки, як вбачається зі схеми ДТП, транспортний засіб «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок ДТП отримав пошкодження заднього бамперу.

Крім того посилання апелянта на те, що жодними належними доказами не доведено, що пошкодження транспортного засобу марки «Mitsubishi», д.н.з. НОМЕР_2 відбулося внаслідок дій ОСОБА_1 , є необґрунтованими та на думку апеляційного суду подані з метою уникнення нею адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд вважає, що саме невиконання водієм ОСОБА_1 п.п. 12.1, 13.1 та 2.10а ПДР України знаходиться у прямому причинному зв`язку з ДТП та наслідками, що настали у виді пошкодження транспортного засобу, саме водій ОСОБА_1 мала можливість уникнути зіткнення, стеживши за дорожньою обстановкою.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, та за ст. 122-4 КУпАП, а саме - залишення місця ДТП, є правильною.

Законним та обґрунтованим є також рішення суду першої інстанції про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення.

Враховуючи наведене, підстав для скасування постанови і закриття справи щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, апеляційним судом не встановлено, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 4 грудня 2019 року щодо ОСОБА_1 - залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига