ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/26/20 Справа № 175/3837/19 Суддя у 1-й інстанції - Бровченко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Калініч Н. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2020 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Калініч Н. І., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Харламова В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу адвоката Харламова В.В. на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2019 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_1

- визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами та стягнуто судовий збір в розмірі 384 гривень 20 копійок, -

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно викладених у постанові судді першої інстанції обставин, 21.09.2019 року о 18.20 годині поблизу будинку № 36 по вул. Задунайській у с. Сурсько-Литовське Дніпровського району Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння керував автомобілем «ВАЗ-2102» реєстраційний номер НОМЕР_1 , але в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України відмовився на вимогу поліцейського від проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з цим рішенням, адвокат Харламов В.В. в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свою позицію в апеляційній скарзі, адвокат зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення був сфальсифікований.

ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи не повідомлений належним чином, оскільки СМС повідомлення про виклик до суду були направлені на телефон невідомої особи, зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення.

Також вказує, що у день зазначеної події ОСОБА_1 знаходився дома, а його автомобіль був припаркований напроти будинку. Побачивши, що біля його автомобіля стоїть інший автомобіль, ОСОБА_1 вийшов і побачив на обох автомобілях пошкодження. Працівникам поліції пояснив, що його автомобіль не на ходу, в ньому немає акумуляторної батареї.

Ніяких пропозицій чи вимог від працівників поліції щодо проходження обстеження на предмет вживання алкоголю у медичному закладі або з застосуванням «Драгера» не було. Працівниками поліції протокол про адміністративне правопорушення не складався. У матеріалах відсутні письмові пояснення, надані ОСОБА_1 , які останній писав власноруч та надав поліцейському.

Вислухавши думку особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Харламова В.В.., які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили скасувати постанову суду першої інстанції і закрити провадження по справі за відсутністю події і складу правопорушення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, допитавши свідків та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд виходить з того, що ОСОБА_1 не було належним чином повідомлено про місце, дату та час розгляду справи у суді першої інстанції, оскільки СМС повідомлення направлено за іншим номером телефону - НОМЕР_2, ніж наявний у ОСОБА_1 -НОМЕР_3. З огляду на зазначене, апеляційний суд вважає необхідним поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки правила ст. 294 КУпАП слід розглядати, як конкретні аспекти права на доступ до суду.

Вирішуючи питання щодо законності ухваленого судом першої інстанції рішення, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно з вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції ці вимоги закону дотримані не в повному обсязі.

Так, з постанови, яка наразі оскаржується, вбачається, що суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 встановлена матеріалами справи .

Однак, зміст оскаржуваної постанови не містить чітких доводів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за обставин, встановлених судом, оскільки місцевий суд не проаналізував наявні докази в їх сукупності та не перевірив їх з точки зору достатності та допустимості, не усунув наявні у справі суперечності.

Відповідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки.

Частиною 1 ст.130 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зазначений порядок огляду на стан сп`яніння передбачено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та ч.2-5 ст.266 КУпАП згідно норм якої, огляд особи на стан сп`яніння проводиться працівником міліції із застосуванням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно розділу 1 п.6,7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванні під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення .

Як встановлено судом апеляційної інстанції зазначені вимоги порядку проходження огляду на стан сп`яніння щодо ОСОБА_1 працівниками поліції були порушені, тобто порушено процедуру зазначених в закону дій працівниками поліції, що відповідно до усталеної практики ЄСПЛ є порушенням право на захист.

Як встановлено при апеляційному розгляді з показів ОСОБА_2 - інспектора СРПП Дніпровського РВП ст. лейтенанта поліції, саме він складав протокол про адміністративне правопорушення у присутності правопорушника, за місцем скоєння ДТП, та ОСОБА_1 відмовився від підпису та надання пояснень, про що зазначено у протоколі, що спростовує доводи апеляційної скарги захисника про складання протоколу у відсутності ОСОБА_1 , а тому не можна погодитися в даній частині з доводами апеляційної скарги.

Однак, суд зазначає, що з показів інспектора ОСОБА_2 убачається, що в порушені вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та ч.2-5 ст.266 КУпАП ,в якості свідків були запрошені подружжя - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які саме були потерпілими відповідно до ДТП, яка сталося за участю водія ОСОБА_1 , та саме вказані свідки викликали поліцейських з приводу ДТП, тобто вказані свідки є заінтересованими особами та не можуть бути свідками по справі ОСОБА_1 , який притягається до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Допитані при апеляційному розгляді свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , підтвердили той факт, що саме ОСОБА_1 був водієм, який скоїв наїзд на автомобіль, яким керувала ОСОБА_4 ОСОБА_1 був у стані алкогольного сп`яніння та намагався після скоєння ДТП зникнути з місця скоєння правопорушення та не зважаючи на свідків зняв акумуляторну батарею зі свого автомобіля після скоєння ДТП, що спростовує апеляційні доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та протокол було сфальсифіковано.

Свідки також показали, що саме їх було запрошено як свідків з приводу відмови водія ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, при чому свідок ОСОБА_3 був поряд з правопорушником коли йому запропонували працівники поліції пройти огляд на стан сп`яніння, а дружина знаходилася у іншій машині, що також вказує на порушення вимог щодо складання та оформлення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Отже, саме порушення порядку проведення поліцейським огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння тягне за собою визнання протоколу про адміністративне правопорушення недопустимим доказом, а тому, всі похідні докази не можна визнати належними та допустимими.

Апеляційним суд зауважує, що вищенаведене ставить під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 поза розумним сумнівом, враховуючи, що стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і правопорушник є винним у вчиненні цього правопорушення.

Тоді як, з огляду на відсутність допустимих та належних доказів, апеляційний суд вважає,що винуватість ОСОБА_1 не доведена поза розумним сумнівом,а тому постанова суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню із закриттям провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2019.

Апеляційну скаргу адвоката Харламова В.В. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, без позбавленням права керування транспортними засобами строком та стягнуто судовий збір в розмірі 384 гривень 20 копійок, скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.І. Калініч