№ 3/755/7530/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Метелешко О.В. розглянувши справу, що надійшла з Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 350648, ОСОБА_1 , 10 жовтня 2020 року, о 14 годині 50 хвилини, за адресою: м. Київ, вул. Попудренка, 5-н, здійснював перевезення пасажирів на маршрутному таксі «Богдан», д/н НОМЕР_1 , по маршруту № 545, без захисної маски, чим порушив постанову КМУ № 641 та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, судові повістки, направлені за вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення адресою, а саме: Рівненська обл., м. Дубно, вул. Мирогощанська, 34, повернулись із поштового відділення із позначкою «Адресат відсутній за вказаною адресою».

Вивчивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушення заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно зі ст. 44-3 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Так, всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення, серії АПР18 № 350648, не зазначено який пункт та частину постанови КМУ № 641 порушив ОСОБА_1 .

Зокрема, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , 10 жовтня 2020 року, о 14 годині 50 хвилини, за адресою: м. Київ, вул. Попудренка, 5-н, здійснював перевезення пасажирів на маршрутному таксі «Богдан», д/н НОМЕР_1 , по маршруту № 545, без захисної маски, однак, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено належних фото- та відеоматеріалів.

Таким чином, суд не може з`ясувати всі обставини справи, оскільки у судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, а судові повістки повернулася з поштового відділення із позначкою «Адресат відсутній за вказаною адресою», хоча були надіслані за адресою, вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням викладеного, суддя позбавлений можливості надати оцінку в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку із чим, приходжу до висновку про необхідність повернення справи для дооформлення, під час якого необхідно всебічно, повно, і об`єктивно з`ясувати всі обставини, що мають значення для прийняття правильного рішення, після чого, за наявності до того законних підстав, направити до матеріали до суду, адже ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. TheUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Вищенаведені недоліки, що були допущені при складанні адміністративного протоколу та при оформленні справи про адміністративне правопорушення, перешкоджають повному, об`єктивному та всебічному розгляду справи, прийняттю правильного рішення в ній, а тому керуючись ст. ст. 252, 256, 278, 280 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення № 755/15278/20, № 3/755/7530/20 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП повернути до Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві, для належного дооформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя