Справа № 199/255/20
ПОСТАНОВА

іменем України

31.01.2020 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Воробйов В.Л., за участю особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , його захисника адвоката Носкова Є.В. та законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2 ОСОБА_3 .В ОСОБА_4 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, працюючого приватним підприємцем, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного працівником поліції місцем проживання зазначена адреса: АДРЕСА_1 , у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №195060 від 03.01.2020 року про те, що він «21.10.2019 року о 18-45 годині в м.Дніпр, в районі будинку №29 по вул. Шолохова, керуючи автомобілем «Ніссан» № НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, на нерегульованому перехресті вул. Шолохова та вул. Берегової, повертаючи ліворуч з вул. Шолохова на вул. Берегову, не надав дорогу пішоходу ОСОБА_2 , 2013 р.н., який переходив проїзну частину вул. Берегової на яку повертав ОСОБА_1 , в результаті чого допустив наїзд на вказаного пішохода, чим порушив вимоги п.п.2.3б, 16.2 ПДР України».

Пішохід ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження, які на час надходження справи до суду не можна вважати такими, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього та тяжкого ступеню тяжкості.

Відповідно до ст.ст.245,251,252,280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати вся обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що в межах обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №195060 від 03.01.2020 року та складеного на ОСОБА_1 в його діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відсутній з наступних підстав.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Допитаний в суді водій ОСОБА_1 провину свою не визнав. Суду показав, що він 21 жовтня 2019 року о 18 год. 45 хв., керував транспортним засобом «Ніссан», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та з вул. Шоглохова виконав поворот на вул. Берегову, де перед пішохідним переходом пропустив пішоходів та продовжив рух. У зустрічному напрямку стояв затор транспорту та серед автомобілів вибіг неповнолітній хлопчик, який вдарився об його автомобіль, а саме ліве переднє крило автомобіля та впав. Вказує, що наїзду на пішохода він не здійснював, пішохід наштохнусвя на його автомобіль, а саме об ліву передню частину автівки ліве переднє крило, а після перехрестя та безпосереднього пішохідного переходу до місця дорожньо-транспортної пригоди проїхав близько 20 метрів.

Допитана в суді законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2 ОСОБА_5 підтвердила пояснення ОСОБА_1 та вказала, що дійсно її неповнолітній син ОСОБА_2 у вказаному у протоколі місці та за часом перебігав проїзну частину дороги поміж вантажних автомобілів, які стояли у заторі та вибіг на дорогу, де рухався автомобіль «Ніссан» № НОМЕР_1 , наштохнувся на його та впав. Крім цього вказує, що місце дорожньо-транспортної пригоди було не на перехресті та пішохідному переході, а на відстані близько 20 метрів від самого перехресті та від пішохідного переходу.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

Суд враховує правові висновки Верховного Суду України, викладені, зокрема, у постанові № 5-218кс15 від 05 листопада 2015 року, якими врегульовані подібні правовідносини, які передбачені ст. 286 КК України, які за об`єктивною стороною відмінні від ст. 124 КУпАП лише за наслідками.

Виходячи з вищевказаних пояснень вбачається, що останні фактичні обставини справи не відповідають суті адміністративного правопорушення, викладеної у протоколі, що суперечить вимогам ст.256 КУпАП.

Отже протокол про адміністративне правопорушення не містить складової об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як і будь-якого іншого правопорушення, суті адміністративного правопорушення, що унеможливлює як притягнення особи до адміністративної відповідальності, так і закриття провадження при наявності вини, наприклад, у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

За вимогами ч.2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

При цьому суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім суд звертає увагу, що схема до протоколу огляду місця ДТП від 21.10.2019 року не містить будь-якої слідової інформації руху учасників дорожньо-транспортної пригоди, а також і не містить місця скоєння дорожньо-транспортної пригоди наїзду на пішохода. Крім цього вказана схема не підписана учасниками дорожньо-транспортної пригоди.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч.1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

Отже, враховуючи, що відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину органом патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.245, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.251,252,280,283,п.3 ч.1 ст.284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.Л.Воробйов