НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

24 січня 2020 року Справа № 322/35/20 (Провадження № 3/322/43/20)

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Гасанбеков С.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла до суду після доопрацювання 09.01.2020 з Новомиколаївського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області, за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно: ОСОБА_1 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 06.01.2020 серії ГР № 287537, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме: «06.01.2020 о 09 год. 00 хв., ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно колишньої співмешканки гр. ОСОБА_2 , в ході чого висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю гр. ОСОБА_2 .».

ОСОБА_1 підписав протокол, а під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зазначив, що у нього 06.01.2020 виник конфлікт з його колишньою співмешканкою ОСОБА_2 , з якою він певний час проживав у м. Запоріжжі. За твердженням ОСОБА_1 , у нього з ОСОБА_2 є спільна дитина, до якої він приїхав 06.01.2020 з м. Запоріжжя, проте потерпіла через особисту неприязнь не бажала, щоб він приїздив до дитини, та попросила його залишити будинок, а після цього викликала поліцію.

Пояснення ОСОБА_1 підтверджуються письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , яка зазначила, що 06.01.2020 ОСОБА_1 , з яким вона спільно проживала декілька місяців, приїхав до дитини, але вона була проти цього, через що виникла сварка.

ОСОБА_2 , належним чином повідомлена судом про розгляд справи про адміністративне правопорушення, до суду не прибула та не подала будь-яких заяв.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суддя виходить з наступного.

Частиною першою статті 173-2 КУпАП передбачено відповідальність, за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дія або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що психологічним насильством є форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, обов`язковим елементом суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є умисел.

За змістом ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Проте, як випливає з матеріалів справи, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникла сварка через її особисте небажання допускати батька до дитини, без будь-яких об`єктивних на те причин, що виключає наявність у ОСОБА_1 умислу на вчинення домашнього насильства. Свідків цієї сварки, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, немає.

З огляду на викладене суддя дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст.ст. 221, 247, 283-285, 294 КУпАП, суддя

постановив:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.С. Гасанбеков