П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року суддя Селидівського міського суду Донецької області Черков В.Г., розглянувши матеріал, який надійшов від ГУ ДФС у Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , фізичну особу-підприємця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

- за ч. 5 ст. 164 КУпАП , -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 0590 від 29.09.2020 року, складений у відношенні ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 164 КУпАП, згідно якого він 29.09.2020 року о 09 годині 30 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 , здійснював діяльність акцизного складу без наявності ліцензії на право зберігання пального, що є порушенням норми абзацу 8 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.04.1995 року № 481/95-ВР (в редакції закону № 786-IX від 14.07.2020).

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав суду письмові заперечення, в яких зазначив, що за матеріалами справи у нього було вилучено 7000 літрів пального, яке він використовував для заправлення належного йому транспорту. Вказана кількість пального не перевищує визначену законом межу для зберігання, тому місце зберігання не є акцизним складом в розумінні Податкового кодексу України. Відсутні в матеріалах справи погодження на здійснення перевірки в розумінні ст. 80 ПК України, свідчи правопорушення відсутні. Просить закрити справу у зв`язку з відсутністю складу інкримінованого правопорушення.

За змістом статей 245, 280, 283 КУпАП для прийняття законного та обґрунтованого рішення слід забезпечувати всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами - є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

Також, згідно до частини другої статті 251 КупАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частина 5статті 164 КУпАП передбачає відповідальність за зберігання та/або реалізацію на митній території України пального або спирту етилового на акцизному складі, не зареєстрованому у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Відповідно п.14.1.6 ст.14 Податкового кодексу України,акцизний склад-це: а) …; б)приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу,навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального. Не є акцизним складом: а) …. б) приміщення або територія, на кожній з яких загальна місткість розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не перевищує 200 кубічних метрів, а суб`єкт господарювання (крім платника єдиного податку четвертої групи) - власник або користувач такого приміщення або території отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам. Критерій, визначений цим підпунктом, щодо загальної місткості ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не застосовується до ємностей суб`єктів господарювання, які є розпорядниками хоча б одного акцизного складу …

Отже, при визначенні приміщення та/або території акцизним складом, слід враховувати наступні критерії: загальну місткість розташованих ємностей для навантаження розвантаження та зберігання пального, обсяги отриманого протягом календарного року пального та напрями його використання.

Відповідно до протоколу вилучення від 29 вересня 2020 року, у ОСОБА_1 було вилучено дизельне пальне в обсягу 7000 літрів, тобто останній зберігав за адресою АДРЕСА_2 , пальне обсягом 7000 літрів, що у відповідності до вимог ст. 14 Податкового кодексу України не перевищує встановлену законом межу для зберігання у 200 кубічних метрів (200000 літрів).

Крім того, необхідно зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення № 0590 від 29.09.2020 року та додані до нього матеріали, також не підтверджують отримання ОСОБА_1 протягом календарного року пального в обсягах, що перевищують 1000 кубічних метрів (1000000 літрів).

В постанові КАС ВС від 08.07.2020 року (справа № 463/1352/16-а) вказано, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та вини особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведення невинуватості цієї особи.

Інші докази, які б безумовно надали змоги сторонньому спостерігачу безальтернативно визнати, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є склад правопорушення й вона винна в ньому, в порушення ч. 2 ст. 251 КУпАП, суду не надано.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

До складеного протоколу про адміністративне правопорушення не долучено відповідних доказів, що відображають об`єктивну сторону правопорушення, а тому з урахуванням вказаного рішення ЄСПЛ суд вважає, що фабула адміністративного протоколу не відповідає обставинам справи, усунення цих недоліків призведе до порушення ст. 6 Конвенції, тому провадження у справі підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247, 251, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 164 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, провадженням закрити.

Скарга на постанову суду до Донецького апеляційного суду може бути подано через Селидівський міський суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя