Справа № 473/4146/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

"18" грудня 2020 р. місто Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Зубар Н.Б., за участю секретаря судових засідань Алдушиної І.Я., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, що надійшли від Управління Держпраці у Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.41 ч.1 КпАП України,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Білоусівка, Вознесенського району, Миколаївської області, громадянка України, працює директором Комунальної установи «Вознесенський районний центр по обслуговуванню закладів освіти», зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою : АДРЕСА_2 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягувалась, має на утриманні одну неповнолітню дитину, яку виховує одна, обліковий номер платника податків НОМЕР_1 ,

В С Т А Н О В И В:

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №МК15358/1805/АВ/П/ПТ від 30.11.2020 року «під час проведення інспекційного відвідування з 25.11.2020 по 30.11.2020 Комунальної установи «Вознесенський районний центр по обслуговуванню закладів освіти», розташованої за адресою: вул. Центральна, 27, м. Вознесенськ, встановлено порушення ч.3 ст.24 КЗпП, ПКМУ №413, ст.29 КЗпП, ч.4, ст.5 ст. 79 КЗпП, ч.4 ст. 115 КЗпП, ст.21 ЗУ №504.

В порушення постанови УМУ «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» №413 від 17.06.2015 р. та ч.3 ст.24 КЗпП України, повідомлення про прийняття працівника на роботу подається уповноваженим керівником підприємства до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за встановленою формою, не до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором.

Так, наказом № 2-к від 04.03.2020 ОСОБА_2 призначена на посаду секретаря з 05.03.2020 повідомлення про прийняття працівника на роботу подано до ДФС під час інспекційного відвідування, 25.11.2020.

В порушення вимог ст.29 КЗпП України до початку роботи за укладеним трудовим договором не всіх працівників КУ «Вознесенський РЦОЗО» ознайомлено з колективним договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку. Секретаря ОСОБА_2 не ознайомлено з колективним договором та правилами внутрішнього розпорядку.

Черговість надання відпусток працівникам КУ «Вознесенський РЦОЗО» ОСОБА_1 в порушення ч.4 ст.79 КЗпП графік відпусток не доведений до відома секретаря Бойченко Т.В. В порушення ч.5 ст.79 КЗпП керівником письмово повідомлено працівника про дату початку відпустки, пізніш як за два тижні. Так, 10.11.2020 працівника ОСОБА_2 повідомлено про надання основної щорічної відпустки з 17.11.2020 (повідомлення №118 від 10.11.2020).

Відповідно до ч.4 ст.115 КЗпП заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки.

В порушення ч.4 ст.115 КЗпП згідно з наказом від 09.10.2020 №18-к секретарю Бойченко Т.В. (на підставі особистої заяви) надана частина щорічної основної відпустки тривалістю 2 календарних дні з 15.10.2020. Заробітна плата за час щорічної відпустки нарахована у сумі 349,28 грн., виплату проведено 23.10.2020 (платіжне доручення № 1243 від 22.10.2020)».

Дії ОСОБА_1 особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, кваліфіковані як порушення законодавства про працю та за ч.1 ст.41 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явилась, вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, визнала та пояснила, що ОСОБА_2 була переведена тимчасово із райдержажміністарації, а тому лише вона одна не була ознайомлена із правилами внутрішнього розпорядку і стосовно неї не було своєчасно повідомлено фіскальну службу. Щодо оплати відпустки, то дійсно виплати було здійснено несвоєчасно, так як ОСОБА_2 не могла визначитися, коли піде у відпустку, до того ж в жовтні не було фонду оплати, виплати були здійснені в листопаді.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, окрім власного визнання нею своєї вини, підтверджується також документами, дослідженими в судовому засіданні:

протоколом про адміністративне правопорушення №МК15358/1805/АВ/П/ПТ від 30.11.2020 року;

розділом ІІІ п.п. 1, 2, 3, 5 Акту інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №МК15358/1805/АВ від 30.11.2020 року;

як вбачається з Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань керівником КУ «Вознесенський районний центр по обслуговуванню закладів освіти» зазначена ОСОБА_1 ;

до матеріалів справи також додано Контракт з директором КУ «Вознесенський районний центр по обслуговуванню закладів освіти» від 07.10.2015 року та додаткову угоду №1 до контракту з директором КУ «Вознесенський районний центр по обслуговуванню закладів освіти» від 07.10.2015 укладеного між Вознесенською райдержадміністрацією та ОСОБА_1 від 22.09.2020 року;

згідно з пояснювальної записки від 25.11.2020 р. №126 Головному державному інспектору Управління Держпраці у Миколаївській області, директор КУ «Вознесенський районний центр по обслуговуванню закладів освіти» ОСОБА_1 зазначає: «щодо несвоєчасної виплати заробітної оплати за час відпустки секретарю КУ «Вознесенський РЦОЗО» повідомляє, що 9 було виплачена заробітна плата за першу половину місяця (аванс), а заява на відпустку від 09.10.2020 фактично надані мені 12.10.2020 року, що не дало можливості виплатити дані кошти до відпустки, а лише в заробітну плату»;

згідно з Наказу №2-к від 04.03.2020 року про прийняття на роботу, прийняти на роботу ОСОБА_2 з 05.03.2020 року на посаду секретаря комунальної установи «Вознесенський районний центр по обслуговуванню закладів освіти», з посадовим окладом відповідно до штатного розпису ( 4 тарифний розряд), головному бухгалтеру здійснювати розрахунок заробітної плати відповідно до вимог чинного законодавства;

згідно повідомлення про прийняття працівника на роботу, датою формування повідомлення у страхувальника зазначено 25.11.2020 р.;

в повідомленні про надання відпустки №118 від 10.11.2020 р. зазначено: « ОСОБА_3 ! Відповідно до графіка відпусток працівників комунальної установи «Вознесенськ РЦОЗО» на 2020 рік, щорічну основну відпустку тривалістю 15 календарних днів за робочий період з 05 березня 2020 р. по 31 жовтня 2020 р. Вам буде надано з 17 листопада 2020 року»;

Згідно Наказу №18-к від 09.10.2020 року про надання частини основної щорічної відпустки надано ОСОБА_2 частину щорічної планової відпустки з 15 по 16 жовтня 2020 включно (2 календарних дні за рахунок щорічної основної відпустки. Головному бухгалтеру здійснити виплату матеріальної допомоги згідно чинного законодавства в межах кошторисних призначень);

Згідно реєстру перерахувань на особисті вклади УкрСибБанк за ІІ пол. жовтня 2020 р. КУ Вознесенський РЦОЗО всього зазначено 9 осіб, серед яких ОСОБА_2 - 3 422,83 грн. та платіжне доручення №1243 від 22.10.2020 року, сума 35 751,57 грн.

Досліджені матеріали адміністративної справи свідчать про те, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 41 ч.1 КУпАП.

Статтею 22 КпАП встановлено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Як зазначено у Постанові Вищого адміністративного суду України від 14.12.2016 по справі К/800/17615/16 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/63791133): «По суті правопорушник звільняється від правових наслідків свого протиправного діяння, виходячи із засад гуманності, хоча це діяння як під час вчинення, так і під час звільнення від відповідальності залишається правопорушенням. У законодавстві не закріплено визначення малозначного правопорушення та відсутні вказівки на його ознаки. У кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи, зокрема, з того, що його наслідки не становлять великої суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб. … для встановлення ступеня суспільної небезпечності необхіно проаналізувати всі сторони допущеного порушення, оцінити обставини вчинення порушення, мету, мотив і спосіб, а також наявність умов, що дають змогу досягти виховних і превентивних цілей».

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що від дій ОСОБА_1 тяжких наслідків не настало, раніше до адміністративної відповідальності вона не притягувалась, суд вважає за доцільне звільнити її від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення і обмежитись усним зауваженням на підставі положень ст.22 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 22, 41 ч.1, 268, 280, 283-285 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.41 КУпАП через малозначність вчиненого нею адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту винесення постанови до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя Н.Б. Зубар