Справа № 576/26/20
Провадження № 3/576/41/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.20 м. Глухів

Суддя Глухівського міськрайонного суду Сумської області Сапон О.В., з участю секретаря Самойленко О.В., захисника Богданова В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глухові справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділу прикордонної служби «Глухів» ім. П.Калнишевського Сумського прикордонного загону у відношенні

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бачівськ Глухівського району Сумської області, громадянина України, непрацюючого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 05 січня 2020 року близько 01-00 год. ОСОБА_1 в пішому порядку в групі осіб здійснив незаконний перетин Державного кордону України в напрямку н.п. Фотовіж (Україна) н.п. Лемешівка (РФ) в районі і/п № 1896 в обхід пункту пропуску Бачівськ з метою переміщення контрабандних товарів (3 коробки з будівельними матеріалами) з території РФ на територію України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини не визнав та пояснив, що 05 січня 2020 року близько 10 год. ранку до нього додому приїхали озброєні прикордонники, оглянули його домоволодіння, після чого наказали проїхати з ними на ОСОБА_2 в с. Сопич. Там йому сказали, що цієї ночі він разом з іншими особами на його автомобілі перемістив товар з території РФ на територію України та склали на нього протокол. Однак, кордону він цієї ночі не перетинав. На пункті пропуску прикордонники його тримали з 11 год. ранку до 23 год., постійно вимагали, щоб він визнав свою вину і в результаті тривалого психологічного тиску він вимушений був підписати все, що просили підписати прикордонники. При цьому, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 -1 КУпАП, до матеріалів справи долучено лише рапорт в.о. начальника відділу прикордонної служби «Глухів» ім. П. Калнишевського Бібіка А. та акт про виявлення від 05.01.2020 року.

Із вказаного вище рапорту вбачається, що о 08 год. 45 хв. 05 січня 2020 року від п/н «ПП» надійшла інформація про виявлення ознак під`їзду автомобіля підвищеної прохідності на напрямку н.п. Фотовіж (Україна) н.п. Кругла Поляна (РФ) в районі і/п № 1896 (до 800 м від д.т. 340), виявлено ознаки порушення державного кордону (давністю до 3 год). Після переліку вжитих заходів в рапорті також зазначено, що о 16 год. 40 хв. за результатами відпрацювання зворотного сліду та проведення опитування місцевого населення в населеному пункті Бачівськ було виявлено три коробки з товарами народного споживання та 3 осіб громадян України, причетних до протиправної діяльності, яких було запрошено на впс «Глухів» ім. П. Калнишевського для складання протоколу за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП (а.с. 4).

Однак, суд зазначає, що цей рапорт не містить інформації щодо конкретних обставин перетинання державного кордону або спроби такого перетинання поза пунктом пропуску, точного часу його вчинення і на яких підставах був зроблений висновок про причетність ОСОБА_1 та ще двох осіб до незаконного перетинання кордону.

Тобто, цей рапорт не є належним доказом, який би підтверджував вину ОСОБА_1 .

Так само, в наданому суду акту про виявлення від 05 січня 2020 року вказано, що в цей день о 16-00 год. на території Бачівської сільської ради Глухівського району Сумської області (8000 метрів до Державного кордону України) виявлено предмети правопорушення, а саме, три коробки розміром 280х80 мм із написом на кожній «Напольное покрытие».

Акт про виявлення також не містить інформації щодо конкретного місця виявлення коробок з написами «Напольное покрытие», їх власника, підстави вилучення, інших доказів взаємозв`язку даного акту та викладеного в протоколі.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року, тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього ж Кодексу.

Отже, відповідно до викладених вище положень національного законодавства України, ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

А матеріали справи про адміністративне правопорушення не доводять факту його вчинення ОСОБА_1 .

За таких обставин суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення є недоведеною, а провадження в справі відносно нього підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. ст. 221, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга в Сумський апеляційний суд через Глухівський міськрайонний суд Сумської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Глухівського міськрайонного суду О.В.Сапон