Справа № 465/5799/20 Головуючий у 1 інстанції: Дзеньдзюра С.М.
Провадження № 33/811/1554/20 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., за участі ОСОБА_1 та його захисника Штинди О.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Штинди О.В. на постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 01 жовтня 2020 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 420,40 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 01.09.2020 о 12 год. 15 хв. у м.Львові, по вул.Героїв УПА, 46, керував автомобілем Volvo XC 90, д.н.з. НОМЕР_1 , та будучи приченим до ДТП залишив місце події, не повідомивши про це підрозділ поліції. Своїми діями порушив п.2.10 а, д Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.122-4 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою захисник Штинда О.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Апелянт вважає, що постанова від 01.10.2020 прийнята з порушеннями судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, без встановлення й дослідження дійсних обставин справи, а тому є протиправною, підлягає скасуванню, що пояснюється таким.

Суд першої інстанції не дослідив елементи складу адміністративного правопорушення в цьому конкретному випадку та неповно й невірно з`ясував обставини справи.

Не було взято до уваги наявні в матеріалах справи пояснення ОСОБА_1 , відібрані капітаном патрульної поліції Васільєвим В.В., в яких вказано про несприятливі погодні умови (падав сильний дощ ), внаслідок чого видимість була обмеженою, в той час як ОСОБА_1 проїжджав повз припаркований автомобіль та відчув похитування, оскільки помітив, що заїхав у яму, після чого продовжив рух, адже нічого не підозрював.

На додаткове підтвердження достовірності пояснень ОСОБА_1 щодо зливи та обмеженої видимості в день ДТП 01.09.2020 наголошує, що на схемі місця ДТП (а.с.З) у графі «Стан покриття проїзної частини» вказано «мокре».

Описане свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, що за умови належного розгляду судом першої інстанції справи з дотриманням вимог процесуального права слугувало б підставою для закриття провадження згідно п.1 ст.247 КУпАП, а саме - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, із матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 не мав умислу на залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, адже не знав про сам її факт.

Суб`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення передбачає прямий умисел.

Тому судом не тільки було притягнуто ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 122-4 КУпАП без наявності в його діях складу такого адміністративного правопорушення а й вирішено питання про це без вирішення судом справи щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП.

До того ж розгляд зазначеної вище справи щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП призначено у Франківському районному суді м. Львова, справа № 465/5798/20, на 14.10.2020, 10:25 год. суддею Дзеньдзюра С.М., тобто тим же суддею, який прийняв оскаржувану постанову від 01.10.2020.

Отже, абсолютно непослідовним та нелогічним є вирішення суддею спочатку питання про залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, а потім призначення вирішення питання безпосередньо про те, що сталося після неї у вигляді з`ясування винуватості в залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди.

Щодо строку звернення із апеляційною скаргою вказує.

Про розгляд справи № 465/5799/20 01.10.2020, за результатами чого було прийнято оскаржувану постанову, ОСОБА_1 не повідомлявся, що унеможливило його участь у розгляді справи та вчасне залучення захисника для представництва.

Дізнавшись із відомостей Інтернет-сайту «Судова влада України» та Єдиного державного реєстру судових рішень 13.10.2020 про те, що справу розглянуто 01.10.2020, при тому що примірник постанови за результатами розгляду ОСОБА_1 чи його захиснику не надсилався та вручений не був, в той же день, 13.10.2020 захисник звернувся до Франківського районного суду м.Львова для ознайомлення із матеріалами такої справи та невідкладно цього ж дня підготував цю апеляційну скаргу.

При цьому матеріали справи № 465/5799/20 складались із 6 арк., серед яких немає повісток чи будь-яких підтверджень того, що ОСОБА_1 повідомлений про дату та час розгляду такої справи, тобто суд як орган, що розглядає справу, не виконав вимогу КУпАП щодо повідомлення такої особи, чим порушив її право на захист, участь у розгляді справи щодо неї та вчасне залучення захисника для надання правової допомоги.

Тому, враховуючи описані поважні причини пропуску 10-денного строку для оскарження постанови від 01.10.2020, просить про поновлення відповідного строку як такого, що пропущений з поважних причин.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Штинди О.В., які підтримали апеляційну скаргу, та просили таку задоволити. Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пункт 2.10 а,д ПДР України, зобов`язує водія у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди , негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

За порушення вимог зазначеного пункту ПДР України передбачена відповідальність встановлена ст.122-4 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця ДТП, до якої вони причетні.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Так, 03 вересня 2020 року відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого такий, керуючи автомобілем VOLVO XC 90, р.н.з. НОМЕР_1 будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди не залишився на місці та не повідомив про подію підрозділ поліції.

Постановою судді Франківського районного суду м.Львова від 01.10.2020, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень в дохід держави. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 420,40 грн.

Апеляційним судом встановлено, що на ОСОБА_1 03.09.2020 було складено два протоколи про адміністративне правопорушення, зокрема: за ст.124 КУпАП та ст.122-4 КУпАП, і такі скеровані для розгляду у Франківський районний суд м.Львова.

Поряд з цим, справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, станом на 01.10.2020 ще не була вирішена та не було встановлено наявності в діях ОСОБА_1 складу такого адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

В даному випадку суду першої інстанції необхідно було першочергово встановити причетність особи до дорожньо-транспортної пригоди а лише тоді вирішувати питання про наявність чи відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Лише 01.12.2020 року Франківським районним судом м.Львова ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Крім цього, з матеріалів справи та пояснень ОСОБА_1 вбачається, що в день події 01.09.2020 були несприятливі погодні умови, а саме падав сильний дощ, що суттєво обмежувало видимість при керуванні транспортним засобом, і під час проїзду автомобілем повз припаркований автомобіль відчув похитування, оскільки потрапив у яму, після чого продовжив рух та не відчув при цьому, жодного удару чи ознак зіткнення. Про скоєне ДТП йому стало відомо лише 03.09.2020, коли працівники поліції запросили його для надання пояснень. Тому у діях ОСОБА_1 також відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, оскільки такий не мав умислу на залишення дорожньо-транспортної пригоди, адже йому не було в цей час відмово про факт існування такої.

На підтвердження відсутності умислу щодо залишення місця ДТП в суді надано розписки потерпілої сторони, згідно яких потерпілі зазначають, що не мають претензій до ОСОБА_1 .. Як вказав потерпілий ОСОБА_2 , характер пошкоджень його автомобіля може свідчити про те, що ОСОБА_1 міг і не знати про скоєне ДТП.

Таким чином, апеляційний суд вважає, передчасним та помилковим висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП і такий не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця ДТП, до якої вони причетні, у зв`язку з відсутністю на день розгляду справи постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

З огляду на викладене, оскаржувана постанова місцевого суду, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Поновити захиснику Штинді Олегу Васильовичу строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника Штинди Олега Васильовича задоволити.

Постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 01.10.2020, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП скасувати.

Провадження по справі закрити, за відсутністю в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гончарук Л.Я.