ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., за участю секретаря судових засідань- Костюк Л.С., представника Буковинської митниці Держмитслужби - Шкробанця М.Д., розглянувши апеляційну скаргу Буковинської митниці Держмитслужби, в особі в.о. начальника Самушко І. на постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24 грудня 2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про правопорушення митних правил №1913/40800/19, 13.11.2019 року о 20 год. 30 хв. на територію п/п «Порубне-Сірет» Чернівецької митниці ДФС в пішому порядку зайшов ОСОБА_1 , який слідував з Румунії до України в приватних справах та до митного контролю надав контрольний талон для проходження митного контролю по «зеленому коридору», чим своїми діями заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо переміщення через митний кордон України.

Під час здійснення митних формальностей, а саме проведення усного опитування ОСОБА_1 заявив про наявність у нього іноземної валюти, а саме 15050 Євро, які пред`явив до митного контролю.

У відповідності до ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про валюту і валютні операції» транскордонне переміщення фізичними особами валютних цінностей у сумі, що дорівнює або перевищує еквівалент 10 тисяч євро за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на день переміщення через митний кордон України, підлягає письмовому декларуванню центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, у порядку визначеному КМ України.

Під час здійснення митних формальностей ОСОБА_1 та перевірки документів, які ним подано до митного контролю, було встановлено, що ним порушено вимоги: Митного кодексу України, ЗУ «Про валюту і валютні операції», Постанови КМ України від 27.02.2019 року за №203, а саме не здійснено декларування валютних цінностей 15050 євро, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, тобто не заповнено «Бланк декларації транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей».

ЄУНСС:725/6783/19

Справа №33/822/50/20 Головуючий у І інстанції: Стоцька Л.А.

Категорія ст. 472 МК України Доповідач: Потоцький В.П.

Дії громадянина України ОСОБА_1 митним органом кваліфіковані за ст. 472 Митного кодексу України.

Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24 грудня 2019 року провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно громадянина України ОСОБА_1 - закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 Митного кодексу України.

Вилучений товар, згідно протоколу про порушення митих правил № 1913/40800/19 від 13.11.2019 року, а саме: Євро (купюри номіналом 100 євро - 23 шт., купюри номіналом 50 євро 255 шт.) у сумі 15050, загальною вартістю 405517,74 грн. - повернуто ОСОБА_1 .

На вказану постанову районного суду в.о. начальника Буковинської митниці Держмитслужби - Самушко І. подав апеляційну скаргу , в якій просить скасувати рішення районного суду та прийняти нову постанову, якою прийняти рішення згідно санкції, передбаченої ст. 472 МК України.

Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що в діях ОСОБА_1 наявний склад порушення митних правил, передбачений ст. 472 МК України, оскільки він пред`явив талон для проходження митного контролю по «зеленому коридору», тобто заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митним платежам, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо переміщення через митний кордон України, а тому, на думку апелянта, повинен був задекларувати грошові кошти.

В судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи щодо нього, не з`явився та про причини своєї неявки суд не повідомив, що відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП, не є перешкодою для розгляду справи без його участі.

Заслухавши представника Буковинської митниці Держмитслужби, який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини в ній зазначені, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до Митного Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно вимог ст.280 КУпАП та ст.489 МК України - посадова особа при розгляді справи про правопорушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції в ході розгляду справи дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю в його діях складу, передбаченого ст.472 МК України, адміністративного правопорушення. З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Диспозицією ст.472 МК України передбачено, що відповідальність за вказаною статтею настає через недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних даних про товар.

Як вірно було зазначено судом першої інстанції та перевірено апеляційним судом в протоколі про порушення митних правил, складеному відносно ОСОБА_1 , не розкрито об`єктивної сторони правопорушення за ст.472 МК України. Із ньогоне можливо встановити в чому полягало дане правопорушення, якими діями правопорушника воно вчинено і чим це підтверджується.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема із самого протоколу про порушення митних правил, під час здійснення митних формальностей, а саме проведення усного опитування громадянин України ОСОБА_1 заявив про наявність у нього іноземної валюти, а саме 15050 євро, які пред`явив до митного контролю.

Враховуючи вказане вище, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 під час проходження митного контролю по «зеленому коридору» заявив про переміщуваний ним товар та пред`явив його для огляду, тобто вчинив усне декларування свого товару.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 митна декларація для письмового декларування товару співробітниками митниці не надавалась, що підтверджується відсутністю її у матеріалах справи, як і відсутністю протоколу, у якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від заповнення митної декларації і подання її до митного контролю.

Крім того, у своїх письмових поясненнях у вказаному вище протоколі, які містяться на аркуші справи - 3, та у протоколі опитування в справі про порушення митних правил№1913/40800/19 від 13.11.2019 року ОСОБА_1 вказав, що працівники митної служби умисно створили передумови для того, щоб особи, які перетинають кордон, порушували порядок проходження митного контролю.

За таких обставин, в протоколі про порушення митних правил, складеному щодо ОСОБА_1 не розкрито об`єктивної сторони правопорушення за ст.472 МК України, яка передбачає відповідальність за незаявлення за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через

митний кордон України, а викладені протоколі обставини підпадають під ознаки зовсім іншого порушення митних правил, яке не ставилось ОСОБА_1 у провину.

Також, як вірно було зазначено районним судом у своїй постанові та не спростовано доводами апеляційної скарги, за змістом п. 57 ч.1 ст.4 МК України, валютні цінності є товаром. При цьому, національне законодавство не містить будь-якого нормативного документа, який би забороняв переміщення валютних цінностей у виді готівкових коштів через митний кордон України.

Обмеження щодо переміщення окремих товарів через митний кордон України визначені ст. 197 МК України. Відповідно до частини першої та другої цієї статті, обмеженими до переміщення через митний кордон України є товари, митне оформлення яких здійснюється на підставі документів, які підтверджують дотримання зазначених обмежень, виданих державними органами, уповноваженими на здійснення відповідних контрольних функцій, іншими юридичними особами, уповноваженими на їх видачу, якщо подання таких документів органами доходів і зборів передбачено законами України. Перелік таких товарів встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до частини третьої ст.197 МК України, обмеження щодо ввезення на митну територію України чи вивезення за межі території України валютних цінностей можуть встановлюватись Національним банком України.

Крім того, обмеження щодо переміщення через митний кордон України валютних цінностей можуть встановлюватися Національним банком України. Поєднання положень наведених нормативних документів, дає підстави стверджувати те, що для визнання валютних цінностей у вигляді готівкових коштів, в тому числі і у іноземній валюті товаром, обмеженим до переміщення через митний кордон України, необхідна наявність будь-якого документа, виданого Кабінетом Міністрів України чи Національним банком України, яким би встановлювалось те, що переміщення валютних цінностей через митний кордон України фізичними особами повинен здійснюватись на підставі відповідного дозволу.

Будь-якого нормативного документа, яким би встановлювалася необхідність отримання/видачі зазначеного вище дозволу, національне законодавство не містить.

Отже, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 Митного кодексу України.

З огляду на наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись, ст.ст.472, 486, 487, 489, 530, 531 МК України, п.1 ч. 1 ст. 247, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу в.о. начальника Буковинської митниці Держмитслужби Самушко І. залишити без задоволення, а постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24 грудня 2019 року, якою

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно громадянина України ОСОБА_1 - закрито за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 472 Митного кодексу України, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду В.П. Потоцький

Згідно з оригіналом:

суддя Чернівецького

апеляційного суду (В.П. Потоцький)

(27.01.2020р. - дата засвідчення копії)