Справа № 466/7675/20 Головуючий у 1 інстанції: Єзерський Р.Б.
Провадження № 33/811/1751/20 Доповідач:Галапац І.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Петришина В.М. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 16 листопада 2020 року,

з участю захисника правопорушника ОСОБА_1

адвоката Петришина В.М.,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 420,40 грн. судового збору.

Згідно постанови судді, 16 вересня 2020 року о 16:20 год., у м. Львові по вул. Тунельній, 17, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «МАЗ 203069», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснюючи регулярні перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті у режимі маршрутного таксі №47А, сполученням «Рясне -2» пр. Червоної Калини, в кількості більшій ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначеною в реєстраційних документах на цей транспортний засіб (більша на 13 пасажирів), чим порушив вимоги п.п.2 п.11 постанови КМУ від 12.08.2020 №712, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник правопорушника ОСОБА_1 адвокат Петришин В.М. покликається на те, що постанова суду першої інстанції прийнята без належного з`ясування всіх обставин справи, з грубим порушенням норм процесуального та матеріального права, законних прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Наголошує, що окрім протоколу про адміністративне правопорушення, який не відповідає вимогам ст. 256 КУнАП, матеріали справи не містять жодного доказу вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Вважає, що ОСОБА_1 не с суб`єктом адміністративної відповідальності за інкриміноване йому правопорушення, оскільки є водієм, а не суб`єктом господарювання, що здійснює пасажирські перевезення автомобільним транспортом.

Зазначає, що з огляду на мінімальні доходи ОСОБА_1 , штраф у розмірі 17 000 грн., є надто обтяжливою та несправедливою мірою стягнення для ОСОБА_1 .

Також акцентує, ОСОБА_1 виключно позитивно характеризується за місцем праці та користується повагою і авторитетом в колективі.

Просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 16 листопада 2020 року та закрити провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Заслухавши виступ захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Петришина В.М., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що така підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Ст. 7 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

В свою чергу, в силу вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати оцінку зібраним у ній доказам і постановити обґрунтоване судове рішення.

Разом з тим, місцевим судом в порушення вищенаведеного та принципів повноти і об`єктивності судового розгляду, не було дано належної оцінки матеріалам справи 466/7675/20, з яких вбачається, що висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП за обставин викладених у постанові ґрунтується лише на протоколі про адміністративне правопорушення. Жодного іншого доказу, яким би було закріплено юридично значущий факт вчинення протиправних дій, а також висновок посадової особи, яка склала протокол для притягнення винної особи до адміністративної відповідальності, поліцейськими суду першої інстанції не надано.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає, що за відсутності належного обґрунтування іншими доказами, протокол про адміністративне правопорушення не може в даному випадку бути розцінений як належний та допустимий доказ наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відтак не може і беззаперечно підтверджувати винуватість останнього та слугувати підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Вищенаведене залишилось поза увагою суду першої інстанції.

Відтак, висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, не знайшов свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому постанова судді підлягає скасуванню, із закриттям провадження у справі на підставі ч.1 п.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Петришина В.М. задоволити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 16 листопада 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. скасувати та закрити провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати

з розгляду кримінальних справ

Львівського апеляційного суду Галапац І.І.