Житомирський апеляційний суд
Справа №935/2003/19 Головуючий у 1-й інст. Щербаченко І. В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Зав`язун С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого - судді Зав`язуна С.М.,

секретаря Дем`янчук Н.Д.,

за участю: захисника Пілінського С.І. ,

особи притягнутої

до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Коростишівського районного суду Житомирської області від 27 листопада 2019 року,

ВСТАНОВИВ :

зазначеною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні 31.10.2019 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 384, 20 грн..

Згідно постанови суду, водій ОСОБА_2 на автомобільній дорозі Київ-Чоп 98 км. 31.10.2019 о 08:32 годині керував транспортним засобом «DAF XF 105.460», номерний знак НОМЕР_1 , н/п «Chereau CD-382», номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння рук, порушення мови). У присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» на місці зупинки, а також від проходження огляду у медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність частиною 1 статті 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати, як незаконну, та провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Апеляційні вимоги мотивує тим, що постанова винесена з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Звертає увагу на те, що судом першої інстанції порушено вимоги ст. 245 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП. Судом першої інстанції не з`ясовано, чи він відмовлявся на вимогу працівників поліції пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення не міститься відомостей проте, що він на вимогу працівників поліції відмовився пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці, так і в медичному закладі. Вважає, що за таких обставин, суд першої інстанції, повинен був повернути протокол про адміністративне правопорушення на доопрацювання працівникам поліції, оскільки суд згідно вимог КУпАП не має повноважень перекваліфіковувати дії правопорушника, а протокол містить два склади адміністративного правопорушення, як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння так і відмову від проходження на стан алкогольного сп`яніння.

Зазначає, що вимоги ст.252, 280 КУпАП судом виконані не були, так як розгляд справи проводився за його відсутності, будь-які пояснення в судовому засіданні ним не надавалися, чим було обмежено його право на захист при розгляді даної справи.

Вважає, що судом першої інстанції не було досліджено доказів як цього вимагає ст.251 КУпАП та судове засідання проведено без виклику свідків. Незрозумілим є посилання суду першої інстанції на розписку, яку нібито він писав, що зобов`язується не керувати транспортним засобом до повного витверезіння. Заявляє, що будь-якої розписки він не писав, оскільки після складання протоколу він сів за кермо та поїхав по маршруту до м.Кам`янець-Подільського Хмельницької області і його ніхто не зупиняв.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника в підтримку апеляційних вимог, вивчивши матеріали справи, доводи апеляції, перевіривши постанову суду в межах поданої апеляції, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.1 статті 254 КУпАП та пункту 1 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом МВС України №1376 від 06.11.2015 щодо вчинення адміністративного правопорушення уповноважені на те посадові особи органів поліції складають протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Апеляційний суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії БД №065375 від 31.10.2019 року відповідає вимогам ч.2 ст.254 та ст.256 КУпАП.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, вказаний протокол склав поліцейський взводу №2 роти №4 батальйону УПП в Житомирській області ДПП молодший лейтенант Бортун Я.І. стосовно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП, в ньому зазначено, що «31.10.2019 о 08:32 годині на автомобільній дорозі Київ-Чоп 98км поблизу м.Коростишів водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «DAF XF 105.460», номерний знак НОМЕР_1 , н/п «Chereau CD-382», номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння рук, порушення мови). У присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» на місці зупинки, а також від проходження медогляду у мед закладі на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення».

Також, ОСОБА_2 було ознайомлено з його правами та обов`язками, передбаченими ст.63 Конституції України і ст.268 КУпАП, та надано можливість надати відповідні пояснення, що підтверджується його підписами.

Доводи апелянта, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а саме: не зазначена суть адміністративного правопорушення є безпідставними. Складений протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.256 КУпАП та викладені в ньому обставини вчинення адміністративного правопорушення, повністю підтверджуються матеріалами справи, а тому вказаний протокол є допустимим доказом по справі.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції під час розгляду справи стосовно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП дотримався.

Як вбачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності, саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що є порушенням п.2.5 ПДР України.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначено ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (надалі - Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі-Порядком).

Згідно п.3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

За ч.2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч.3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Як визначено п.3 Порядку, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Відповідно до п. 6 цього Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. А згідно п.8 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушенні ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

Відповідно до п.6 Розділу ІІ Інструкції огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Водій, що відмовився від проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, направляється для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Згідно п.8 вказаного вище Порядку у разі відмови водія від проведення огляду у закладі охорони здоров`я поліцейський у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння та дії водія щодо ухилення від огляду.

За змістом викладених вище вимог закону, підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння є встановлення, що у водія наявні ознаки алкогольного сп`яніння та він відмовився у присутності двох свідків від проходження огляду як на місці зупинки транспортного засобу поліцейськими, так і від проведення такого огляду у закладі охорони здоров`я. Зазначені обставини повинні бути підтверджені належними і допустимими доказами, які містяться в матеріалах справи.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що працівниками патрульної поліції вимоги ст.266 КУпАП та Інструкцій були виконані. ОСОБА_2 , при можливій недовірі працівникам поліції, мав змогу скористатись своїм правом та пройти відповідний огляд у медичній установі, проте цього не зробив. Оскільки ОСОБА_2 відмовився від будь-якого огляду на стан сп`яніння, підстави для складання направлення на огляд водія транспортного засобу до медичного закладу були відсутні, а тому апеляційні доводи з цього приводу є необґрунтованими.

В ході досудової перевірки та складання щодо ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення порушень положень вищезазначених Інструкції, Порядку та вимог ст.266 КУпАП - допущено не було.

Факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення БД № 065375 від 31.10.2019 року (а.с. 2); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с.3,4), якими підтверджено, що їх було запрошено працівниками поліції в якості свідків, щоб засвідчити те, що в їх присутності водію ОСОБА_2 було запропоновано пройти освідування за допомогою приладу Драгер Алкотест, на що водій відмовився та найближчому закладі охорони здоров`я, на що водій також відмовився. ОСОБА_2 було ознайомлено із вимогами ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України було повідомлено про час та місце розгляду справи; розпискою (а.с.5), відповідно до якої ОСОБА_2 зобов`язується не керувати транспортним засобом до повного витверезіння; рапортом поліцейського взводу №2 роти №4 батальйону УПП в Житомирській області ДПП молодшим лейтенантом Бортуном Я.І. від 31.10.2019 року (а.с.6).

Щодо апеляційних доводів ОСОБА_2 , що письмові докази свідків є неналежними та недопустимими, оскільки свідки не викликалися в судове засідання не є обґрунтованими, оскільки матеріали справи не містять жодних клопотань апелянта про їх виклик, а тому вказані пояснення свідків є належним та допустимим доказом по справі.

Крім того, матеріали справи містять розписку, в якій ОСОБА_2 зобов`язується не керувати транспортним засобом до повного витверезіння. Вказана розписка написана ОСОБА_2 особисто, засвідчена його підписом, а тому доводи ОСОБА_2 з цього приводу є безпідставними.

Вище наведені докази на підтвердження винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, на переконання апеляційного суду є належними, допустимими та достовірними. Вирішуючи справу, суд першої інстанції врахував вимоги ст.ст.9, 251, 252 КУпАП.

Крім того, апеляційний суд бере до уваги пояснення ОСОБА_2 надані ним в судовому засіданні апеляційного суду, згідно яких слідує, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 працівниками поліції було зупинено з причин несправності одного з приладів освітлення. Працівники поліції в присутності двох свідків пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі, проте він відмовився, оскільки був тверезий.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_2 був належно повідомлений судом першої інстанції про розгляд справи 27.11.2019 року. Відповідно до рекомендованого повідомлення, яке направлено Коростишівським районним судом Житомирської області про розгляд справи ОСОБА_2 було отримано особисто 18.11.2019 року (а.с.12). Проте, будь-яких клопотань від ОСОБА_2 щодо розгляду справи, які перешкоджають йому з`явитися 27.11.2019 в судове засідання суду першої інстанції в матеріалах справи відсутні.

В судове засідання 27.11.2019 року ОСОБА_2 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою, вказаною у протоколі, правильність якої підтверджена його особистим підписом. А тому, суд першої інстанції прийшов до висновку, що ОСОБА_2 , будучи обізнаним щодо складання відносно нього протоколу, ухиляється від явки у судове засідання. Відкладення розгляду справи призвело б до безпідставного її затягування та порушення вимог ст.ст.38 та 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому, відповідно до положень статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення справа розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Вирішуючи апеляційні доводи про порушення судом першої інстанції положень ст.268 КУпАП апеляційний суд бере до уваги, що згідно вимог законодавства про адміністративні правопорушення, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності зобов`язана добросовісно користуватися своїми процесуальними правами.

Відповідно до ст.268 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Апеляційні доводи ОСОБА_2 щодо закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є необґрунтованими.

Викладені в постанові суду першої інстанції висновки, відповідають встановленим фактичним обставинам справи.

При накладенні стягнення на ОСОБА_2 суд першої інстанції правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст.130 КУпАП та дотримався меж санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

На переконання апеляційного суду, вирішуючи справу, суд першої інстанції врахував вимоги ст.ст.9, 251, 279, 280, 283 КУпАП, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування чи зміни відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Коростишівського районного суду Житомирської області від 27 листопада 2019 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду С.М. Зав`язун