ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/33/20 Справа № 199/9030/19 Суддя у 1-й інстанції - Дяченко І. В. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі головуючого судді Крот С.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 28 листопада 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп., -

за участю:

адвоката Петренко І.В.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 28 листопада 2019 року 23 жовтня 2019 року о 20:20 год. в м.Дніпрі по пр.Слобожанському, в районі буд.51, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Тойота Камрі, д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову постанову, якою закрити провадження по справі відносно нього у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги зазначає, що судом при постановленні рішення були порушені норми процесуального права, оскільки його не повідомлено про час та місце розгляду справи, судові повістки не направлялись, суд розглянув справу за його відсутності. Вказує на те, що порушено його право на захист. Зазначає, що з протоколу не вбачається доказу того, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів, відсутні відомості про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. Також, в матеріалах справи відсутнє обов`язкове направлення для проходження медичного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 . Звертає увагу на те, що він пройшов медичний огляд 23 жовтня 2019 року в Комунальному закладі Дніпропетровській наркологічний диспансер ДОР та відповідно до висновку від 23 жовтня 2019 року він не перебував у стані будь-якого сп`яніння, ознак сп`яніння не виявлено. Зазначає, що належних та допустимих доказів того факту, що він керував транспортним засобом матеріали справи не містять, що свідчить про відсутність події адміністративного правопорушення та виключає склад адміністративного правопорушення.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення кореспондують положенням п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно яким водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В той же час, як зазначено у п. 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; відеозаписом з камер нагрудного спостереження.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у нього ознаки наркотичного сп`яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою вимоги пройти відповідний огляд на місці за допомогою спеціального технічного засобу або в медичному закладі охорони здоров`я.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що дані, зазначені у поясненнях понятих, складені у відповідній формі, та з їх змісту чітко і зрозуміло вбачаються всі фактичні обставини події, які узгоджуються з відомостями у протоколі, наявним в матеріалах провадження.

Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що поліцейськими було проведено огляд на стан наркотичного сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення з порушеннями є безпідставними та спростовуються наявним у матеріалах справи відеозаписом з боді камери поліцейського, з якого вбачається, що всі фактичні обставини події узгоджуються з відомостями у протоколі і дії працівників поліції повністю відповідали приписам норм нормативно-правових актів, а саме наказу МВС від 07 листопада 2015 року №1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», сумісному Наказу МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», законів України «Про дорожній рух», «Про Національну поліцію» та Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Твердження апелянта про те, що працівники поліції не склали спеціально затверджену форму про направлення водіїв для проведення огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки така форма складається у разі згоди водія на проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, від якого ОСОБА_1 відмовився.

Апеляційним судом не встановлено порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735, допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є неприйнятними.

Твердження ОСОБА_1 , що матеріали справи не містять доказів того, що він керував транспортним засобом, спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення, згідно якого в графі: пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення ОСОБА_1 зазначив: не зрозуміла мета зупинки, не зрозуміла мета вилучення в/п.

Доводи ОСОБА_1 стосовно недоведеності перебування його у стані сп`яніння та, що відповідно до висновку Комунального закладу Дніпропетровській наркологічний диспансер ДОР від 23 жовтня 2019 року він не перебував у стані будь-якого сп`яніння судом апеляційної інстанції сприймаються критично, оскільки факт перебування ОСОБА_1 судом не встановлюється, у зв`язку з тим, що предметом розгляду є факт відмови останнього на вимогу поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Також, безпідставними є посилання ОСОБА_1 на те, що його не було належним чином сповіщено про дату та час розгляду справи, оскільки останній був належним чином повідомлений працівниками поліції про дату та час розгляду справи, що підтверджується його підписом в протоколі у відповідній графі.

Інші доводи ОСОБА_1 оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 28 листопада 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот