Провадження № 3/554/540/2020
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 грудня 2020 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (Далі - КУпАП) і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП та інші відомості про особу невідомі і ініціатором складення протоколу не надані

в с т а н о в и в :

Опис обставин, установлених під час розгляду справи

28 листопада 2020 року о 20 год. 50 хв. на перехресті вул. Європейської та Кагамлика в м. Полтаві ОСОБА_1 керував транспортним засобом MERCEDES-BENZ д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду № 546 від 28 листопада 2020 року.

Ставлення особи, що притягається до адміністративної відповідальності до вчинення інкримінованого йому правопорушення

Порушник ОСОБА_1 , достовірно знаючи про те, що йому необхідно з`явитися до Октябрського районного суду м. Полтави на 9 год. 00 хв. 15 грудня 2020 року про що вказано в протоколі про адміністративне правопорушення від 28 листопада 2020 року, не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 8 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України", та вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. (Рішення Європейського суду з прав людини "Пономарьов проти України" № 3236/03 від 03.04.2008 року). Тобто особа, яка притягається до адміністративної відповідальності вважається повідомленою належним чином про дату, час та місце розгляду судової справи.

Суд, приймаючи до уваги те, що правопорушник про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомляв та враховуючи те, що особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, розцінює причину його неявки як неповажну, та таку, що свідчить про свідоме затягування останнім строків розгляду справи, у зв`язку з чим вважає можливим розглянути справу за відсутності правопорушника на підставі наявних у ній даних та доказів.

Релевантні джерела права й акти їх застосування

Пунктом 2.9.а Правил дорожнього руху України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з Розділом 1 п. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, зазначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 2.5 Правил, визначено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018 (набрав чинність 01.07.2020) внесено зміни до КУпАП та Кримінального кодексу України (КК України), відповідно до яких: ст. 130 КУпАП викладено в новій редакції «Керування суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції» (підпункт 4 пункту 1 розділу І ЗУ № 2617-VIII).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 720-ІХ від 17.06.2020 (набрав чинність 03.07.2020 р.) у розділі I Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» виключено підпункт 4 пункту 1 розділу І ЗУ № 2617-VIII (яким норма ст. 130 КУпАП викладена в новій редакції).

З огляду на викладене, вирішення питання щодо притягнення особи до відповідальності за керування транспортними засобами в стані сп`яніння здійснюється судом відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Нормативний акт, що передбачає відповідальність за інкриміноване особі адміністративне правопорушення

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Мотиви суду та оцінка наданих сторонами доказів

Дослідивши матеріали, додані до протоколу, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення вимог пп "а" п.2.9 ПДР України та вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується доказами, які не викликають сумнівів у своїй достовірності, належності та допустимості, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 28 листопада 2020 року серія ДПР18 № 111212 (а.с. 1);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 546 від 28 листопада 2020 року, яким встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 2);

- відеозаписом з боді-камер ВІ 0085 та ВІ 0089, на якому вбачається демонстративна поведінка порушника у непроходженні огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестера «Drager» та іншими матеріалами справи у їх сукупності.

На виконання вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП поліцейським було забезпечено проходження відповідного огляду у закладі охорони здоров`я, де і було встановлено фактперебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Проаналізувавши наведені докази, суд вважає, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні стягнення суд враховує характеристику особи порушника, ступінь його вини, поведінку під час скоєння правопорушення та після цього, відсутність тяжких наслідків та матеріальних збитків від вчиненого і приходить до висновку про необхідність накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами, яке є безальтернативним і, на думку суду, буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення правопорушень як ним самим, так і іншими особами.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Керуючись статтями 283 та 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір 420,40 грн на користь держави (отримувач коштів: УК у м.Полтаві/Шевченків р-н/ 22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38019510; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0016005; код класифікації доходів бюджету: 22030101).

Строк позбавлення права керування транспортними засобами рахувати з дня вилучення посвідчення водія у ОСОБА_1 .

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено або потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя А. Г. Савченко