МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 486/1245/20 Головуючий у місцевому судді Савін О.І.
Провадження№ 33/812/387/20Головуючий у апеляційному суді Темнікова В.І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Темнікової В.І.,

за участю секретаря - Лівшенко О.С.,

захисника - Уколова М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 03 листопада 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, проживаючого за адресою :

АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк1(один) рік,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 03 листопада 2020 року встановлено, що 03 серпня 2020 року о 17-11 год. в м. Южноукраїнськ Миколаївської області по вул. Дружби народів біля будинку №12 ОСОБА_1 керував автомобілем «ГАЗ -3110» реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «DRAGER ALCOTEST 6810» та в медичному закладі в присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в доход держави в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Не погодившись із постановою суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм закону та не відповідність фактичним обставинам, просить скасувати постанову Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 03 листопада 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та згідно ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що 03 серпня 2020 року о 17 год. 11 хв. в м. Южноукраїнськ Миколаївської області на вул. Дружби народів біля будинку № 12 він не керував автомобілем " ГАЗ-3110 " р.н. НОМЕР_1 , оскільки в цьому будинку він проживає та о 17 годині у дворі до нього підійшов незнайомий йому чоловік, як з`ясувалося в подальшому, це був ОСОБА_2 , який повідомив йому, що він заважав йому їхати по дорозі на мопеді, а він - ОСОБА_1 заперечував. Тому між ними виникла сварка, згодом ОСОБА_2 викликав по телефону поліцію, яка забрала його із дому до лікарні м. Южноукраїнськ.

Також вказує, що за кермом належного йому автомобіля " ГАЗ- 3110 " р.н. НОМЕР_1 працівники, поліції 03.08. 2020 року його не бачили і не могли бачити, як і свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Вважає, що зміст постанови суду від 03 листопада 2020 року викладений зі слів одного свідка ОСОБА_2 без будь - яких підтверджень об`єктивними доказами.

Також ОСОБА_1 зазначає, що від явки до суду він не ухилявся, повістку про виклик до суду на 16.09.2020 року він отримав, але до суду не з`явився у зв`язку з хворобою. Інших викликів до суду не було, тому вважав, що справу закрито, оскільки проживає поряд з судом, працює в службі МНС, та його телефон є і в поліції, і в суді, тому розгляд справи без його участі, і без виклику свідків, вважає порушенням закону.

Притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП за порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, вважає безпідставним, тому що автомобілем 03.08.2020 року він не керував і зіткнення з деревом не здійснював, все це наговорив свідок ОСОБА_2 , котрий в судовому засіданні не допитаний, але з його слів дали пояснення працівники поліції ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , їх пояснення з чужих слів суд оцінив як доказ його вини.

Наголошує на тому, що 03 серпня 2020 року на своєму автомобілі " ГАЗ - 3110 " р.н. НОМЕР_1 нікуди не їздив, автомобілем не керував, працівники поліції забрали його із дому за сварку зі свідком ОСОБА_2 , яка виникла з ініціативи останнього. Він був обурений діями працівників поліції тому відповідно поводився.

Посилається, що огляд на стан сп`яніння відповідно п. 2.5 ПДР можливий і необхідний при керуванні транспортним засобом, чого 03.08.2020 року не було.

Протокол про адміністративне правопорушення складений зі слів свідка ОСОБА_2 , всі пояснення працівників поліції, також зі слів одної людини - ОСОБА_2 .. Вважає, що висновок суду не може ґрунтуватись на припущеннях або на поясненнях зацікавлених осіб.

Крім того ОСОБА_1 зазначає, що від проходження огляду на стан сп`яніння він не відмовлявся, запропонував оглянути його в лікарні, огляд відбувся, є висновок щодо результатів медичного огляду від 03.08.2020 року, на який посилається суд у постанові від 03 листопада 2020 року, де зазначено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Тому не зрозуміло, чому його визнано винним в порушенні п. 2.5 ПДР, а головне, що до керування автомобілем 03 серпня 2020 року відношення не мав, в цей день він автомобілем не керував і доказів зворотного немає, окрім пояснення ОСОБА_2 , який в суді навіть не допитаний, а його слів недостатньо щоб визнати винним в адміністративному правопорушенні.

Вказує, що зі змісту постанови суду можна зробити висновок, що він страшна людина, проте, це не відповідає дійсності, оскільки він постійно працює, одружений, має двох неповнолітніх дітей, до будь - якої відповідальності ніколи не притягався, позитивно характеризується, страждає рядом захворювань.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає не тільки у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до постанови Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 03 листопада 2020 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, з явними ознаками алкогольного сп`яніння від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суддею у відповідності до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП було повно встановлено всі обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 116606 від 03.08.2020 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , відеозаписом, доданими до протоколу.

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 116606, дані відображені в якому, враховуючи положення ст. 251 КУпАП, є доказом, 03 серпня 2020р. о 17:11 год., в м. Южноукраїнськ по вул. Дружби народів біля будинку 12 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ГАЗ 3110» р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода. Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810», а також від медичного огляду водій ОСОБА_1 категорично відмовився в медичному закладі в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність.

Факт достовірності викладених у протоколі про адміністративне правопорушення відомостей, в тому числі факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку підтверджено підписами свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Вказана обставина знайшла своє підтвердження при дослідженні письмових пояснень зазначених свідків.

Так, свідок ОСОБА_3 в своїх поясненнях вказав, що 03.08.2020 року його було запрошено в якості свідка працівниками поліції Южноукраїнського ВП, де в його присутності водію автомобіля «Волга» було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на що, водій яким виявився громадянин ОСОБА_1 категорично відмовився, після чого забажав пройти в лікарні медичний огляд. При цьому даний водій поводив себе дуже агресивно, постійно ображав та висловлювався нецензурною лайкою в бік поліцейських. На будь які зауваження та прохання, попередження не реагував та ігнорував законні вимоги поліцейських, та навпаки ще більш агресивно поводив себе, також висловлювався нецензурною лайкою на території Южноукраїнської міської лікарні. Зазначив, що в лікарні водій також категорично відмовився від проходження медичного огляду та продуття приладу для визначення ступеню алкогольного сп`яніння.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_6 від 03.08.2020 р. вбачається, що 03.08.2020 р. близько 17-10 год. він рухався на власному мопеді «SUSUKI ADRESS-110» в м. Южноукраїнськ по вул. Спортивній, проїхавши Южноукраїнське відділення поліції, він увімкнув лівий показник повороту, щоб здійснити маневр випередження автомобіля «ГАЗ-3110» реєстраційний номер НОМЕР_1 . В цей час водій вищевказаного транспортного засобу без усіляких попереджувальних сигналів раптово почав виїжджати на зустрічну смугу руху, не надавши йому закінчити маневр, який він розпочав, внаслідок чого йому довелося різко гальмувати та змінювати свій маневр, щоб уникнути ДТП. Також водій автомобіля «ГАЗ-3110» реєстраційний номер НОМЕР_1 , виїхавши на зустрічну смугу, створив аварійну ситуацію легковому автомобілю, який також уникав зіткнення. Після даної події свідок ОСОБА_2 прослідував за даним автомобілем, який звернув у двір до будинку № 12 по вул. Дружби народів, де на його очах водій не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з деревом. Під`їхавши до нього, він повідомив про те, що необхідно залишатися на місці зупинки та викликати поліцію, щоб зафіксувати подію, на що водій автомобілю «ГАЗ-3110» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, висловлювався на його адресу принизливими та брутальними словами, які ображали його людську гідність, після чого від`їхав з місця пригоди і попрямував далі та зупинився біля останнього під`їзду будинку № 12 по вул. Дружби народів, де проживає. Вийшовши з автомобіля ОСОБА_1 поводив себе зухвало. Він знову звернувся до ОСОБА_1 про необхідність виклику поліції, на що останній почав погрожувати йому, сварився та намагався наздогнати. Після приїзду працівників поліції, останні запропонували водію автомобіля «ГАЗ-3110» реєстраційний номер НОМЕР_1 пройти огляд за допомогою приладу «DRAGER ALCOTEST» на місці зупинки транспортного засобу, на що водій категорично відмовився та забажав пройти медичний огляд в приймальному відділені Южноукраїнської міської лікарні. Свідок ОСОБА_7 попрямував туди теж, щоб бачити та стежити, за подальшими діями та все засвідчити. На території лікарні водій ОСОБА_1 голосно висловлювався брутальною лайкою в присутності людей, які там перебували, в тому числі жінок та дітей. На зауваження поліцейських припинити протиправні діяння взагалі ніяк не реагував. Після чого у приймальному відділені він відмовився проходити обстеження та огляд на стан сп`яніння, продовжував порушувати громадський порядок. У зв`язку з чим його доставили до відділення поліції для складання матеріалів, куди свідок теж поїхав щоб надати письмові пояснення. Також ОСОБА_1 категорично відмовився ставити підписи в протоколі та надавати будь-які пояснення.

Доказів наявності неприязних стосунків ОСОБА_1 з зазначеними свідками до подій, що стали підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, або їх іншої зацікавленості у результатах розгляду справи матеріали справи не містять. Тому у суду апеляційної інстанції відсутні підстави не довіряти або сумніватись в правдивості та об`єктивності показів свідків, оскільки свідки були ознайомлені з їх обов`язками та правами, визначеними ст. 63 Конституції України, їх покази є послідовними та логічними і не спростовуються іншими доказами у справі.

Відеозаписи правопорушення з нагрудного реєстратора працівника поліції, які досліджувались у судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанцій, також підтверджено викладені в протоколі серії ОБ № 116606 від 03 серпня 2020 року обставини та зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки та в медичному закладі.

Зазначені вище докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення про справі щодо ОСОБА_1 .

Отже, працівники патрульної поліції зафіксували у встановленому законом порядку відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також роз`яснили його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, та повідомили, що розгляд адміністративної справи відбудеться протягом трьох місяців у Южноукраїнському міському суді Миколаївської області.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції в повній мірі дотримано процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння, яка визначена Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 р. та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженим постановою КМУ № 1103 від 17 грудня 2008 року.

Так, згідно з п.2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ № 1103 від 17 грудня 2008 року, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, встановленими МОЗ і МВС.

Пункт 3 зазначеного Порядку також передбачає можливість проведення огляду як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, так і лікарем закладу охорони здоров`я.

Згідно п. 6,7 Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення

огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський згідно п.8 Порядку в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Аналіз вказаних доказів та норм права, які регулюють спірні правовідносини, свідчать, що суддя місцевого суду дійшла до вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 , визначенні його виду та розміру, місцевим судом дотримані загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, визначені ст. 33 КУпАП.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

До твердження ОСОБА_1 щодо того, що він не керував автомобілем, апеляційний суд відноситься критично, як до таких, що надані з метою уникнення адміністративної відповідальності, оскільки вони спростовуються показами свідка ОСОБА_2 , які згідно ст. 251 КУпАП є належним та допустимим доказом у справі, який в своїх поясненнях вказав, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом та без попереджувальних сигналів раптово почав виїжджати на зустрічну смугу, чим створив аварійну ситуацію, після чого звернув у двір будинку №12 по вул. Дружби народів, де не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з деревом, після чого від`їхав з місця пригоди і попрямував далі та зупинився біля останнього під`їзду будинку № 12 по вул. Дружби народів, де проживає.

У суду апеляційної інстанції відсутні підстави не довіряти або сумніватись в правдивості та об`єктивності показів свідка ОСОБА_2 , оскільки свідок, як уже зазначалося, був ознайомлений з обов`язками та правами, визначеними ст. 63 Конституції України, його покази є послідовними та логічними і не спростовуються іншими доказами у справі.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що апелянт не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, що на думку ОСОБА_1 підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду, спростовується матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушенням, відеозаписом з нагрудного реєстратора, на якому чітко зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду, а також самим висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість №26 від 03.08.2020 року, які згідно ст. 251 КУпАП є належними та допустимими доказами у справі.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення, який підписаний свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зафіксовано факт керування ним транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З відеозапису з нагрудного реєстратора вбачається, що працівниками поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що він відповів відмовою та погодився пройти огляд у медичному закладі. Проте в медичному закладі він також категорично відмовився від огляду на стан сп`яніння.

У висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість № 26, складеного о 18 годині 03.08.2020 року зафіксовано, що ОСОБА_1 в приймальному відділенні КНП Южноукраїнської міської багатопрофільній лікарні відмовився від проходження тесту Алконт 01 та від взяття біосеровини. При цьому в висновку зафіксовано тільки те, що ОСОБА_1 візуально перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Висновок складений та підписаний лікарем ОСОБА_8 .

Крім того, слід зазначити, що судом апеляційної інстанції були поновлені права апелянта, визначені ст.268 КУпАП, в тому числі, право бути присутнім в судовому засіданні, надавати суду пояснення та докази. Проте ОСОБА_1 не побажав особисто приймати участь у розгляді справи в суді апеляційної інстанції. Будь-яких додаткових обставин, крім тих які були встановлені судом першої інстанції, апеляційним судом не встановлено, додаткових доказів на спростування висновків суду першої інстанції апелянтом не надано.

Також апеляційний суд не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови суду через те, що ОСОБА_1 не притягався до адміністративної відповідальності та має позитивну характеристику, оскільки вказані обставини не є спростовують винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху та не впливають на вид та розмір застосованого судом адміністративного стягнення, оскільки альтернативи законом не передбачено.

Отже, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що місцевий суд вірно оцінив наявні в даній справі докази відповідно до вимог ст.251 КУпАП та дійшов до правильних висновків про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, а також що його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП як відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

При цьому, апеляційний суд також враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Тому підстав для скасування постанови судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 03 листопада 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст. ст. 283, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 03 листопада 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.І. Темнікова