ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 316/2167/19 Головуючий в 1 інст. Бульба О.М.
Провадження №33/807/20/20 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2020 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Черненко Т.Ю., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за апеляційною скаргою останнього на постанову Енергодарського міського суду Запорізької області від 27 листопада 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює ФОП « ОСОБА_2 », проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 384,20 грн.

Згідно з постановою суду, 26 вересня 2019 року о 18 годині 50 хвилин в м.Енергодар Запорізької області, по пр.Будівельників, 44, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «HONDA CIVIC», н/з НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 А ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, провадження в справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом першої інстанції не враховано фактичних обставин справи, що мають суттєве значення для її правильного вирішення.

Так, працівниками поліції не були роз`яснені йому його права, передбачені ст.268 КУпАП.

Судом першої інстанції не були досліджені докази, а саме: не був викликаний у судове засідання поліцейський для надання пояснень. Відеозапис, наданий поліцейським, є неповним - не містить обставин, за яких складений протокол про адміністративне правопорушення. У протоколі не вказано свідків, а в описі документів, які додані до матеріалів справи, містяться розбіжності. Зокрема, зазначено, що надано акт медичного огляду, але у справі фактично міститься висновок. Ніякого процесуального рішення з приводу неробочого «стоп-сигналу», що було начебто причиною зупинки транспортного засобу, працівниками поліції винесено не було.

Також апелянт зазначив про те, що його огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням технічних засобів поліцейськими в присутності двох свідків не проводився, та від такого огляду він не відмовлявся. Тобто, оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або незгоди з його результатами відповідно до встановленого порядку є обов`язковим.

Крім того, у матеріалах справи відсутнє направлення, що свідчить про те, що поліцейський у вставленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Висновок щодо перебування його у стані сп`яніння є недійсним, оскільки запис, зроблений в журналі, форма якого не відповідає вимогам п.22 Інструкції.

Таким чином, на думку апелянта, працівниками поліції було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, протокол був складений з порушенням норм КУпАП та Інструкції, тому є недопустимим доказом.

ОСОБА_1 був обізнаний про час і місце апеляційного розгляду, що підтвердила і його захисник у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, однак до апеляційного суду не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надавав.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу у відсутність апелянта, що не суперечить положенням ст.294 КУпАП.

Заслухавши захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності адвоката Черненко Т.Ю., яка підтримала апеляційну скаргу ОСОБА_1 та просила її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Суд дійшов правильного висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №060428 від 26 вересня 2019 року, відповідно до якого ОСОБА_1 у зазначений час керував транспортним засобом «Honda Civic», державний номер НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря СМСЧ №1 в м.Енергодар, приймальне відділення. Зі змістом даного протоколу був ознайомлений, будь-яких зауважень чи клопотань не заявляв; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №69 від 26 вересня 2019 року, згідно з яким, 26 вересня 2019 року о 17-22 годині ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння.

Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених у протоколі обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи ОСОБА_1 про те, що працівниками поліції йому не були роз`яснені його права, передбачені ст.268 КУпАП, спростовуються матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, згідно з яким ОСОБА_1 роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, що підтверджується його підписом.

Твердження апелянта про те, що відеозапис, наданий поліцейським, є неповним, не містить обставин, за яких складений протокол про адміністративне правопорушення, є безпідставними, оскільки відповідно до вимог ч.1 ст.40 ЗУ «Про національну поліцію» N 580-VIII від 02 липня 2015 року, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання ПДР.

Таким чином, застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису є правом, а не обов`язком працівників поліції.

Посилання ОСОБА_1 на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано свідків, є безпідставними, оскільки огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння був проведений у медичному закладі і участь свідків при такому огляді законом не передбачена.

Те, що в описі документів, які додані до матеріалів справи зазначено, що надано акт медичного огляду, але у справі фактично міститься висновок щодо результатів огляду, правильності висновків суду першої інстанції жодним чином не спростовують, як не спростовують цих висновків і доводи апелянта про те, що прийняття процесуального рішення з приводу неробочого «стоп-сигналу», матеріалами справи не підтверджено.

Доводи ОСОБА_1 про те, що матеріали справи не містять даних на підтвердження того, що йому було запропоновано працівниками поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, та від такого огляду він не відмовлявся, є також безпідставними, оскільки, згідно з п.12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Як вбачається з матеріалів справи, на думку поліцейських, у ОСОБА_1 були наявні ознаки наркотичного сп`яніння, тому останнього направлено саме до медичного закладу на огляд.

Відсутність у матеріалах справи направлення водія ОСОБА_1 на медичний огляд не вказує на безпідставність такого огляду і подальшого складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки згідно з висновком №69 від 26 вересня 2019 року, ОСОБА_1 26 вересня о 17:20 годині був направлений на огляд поліцейським ОСОБА_3 , тобто у встановленому законом порядку.

Зазначення ОСОБА_1 про те, що висновок щодо перебування його у стані сп`яніння є недійсним, оскільки запис, зроблений в журналі, форма якого не відповідає вимогам п.22 Інструкції, зокрема в даному журналі не вказано час реєстрації даного запису, правильності висновків суду першої інстанції теж не спростовують, оскільки висновок №69 від 26 вересня 2019 року містить дату та час направлення особи на огляд, самого огляду та складання висновку.

Той факт, що в журналі реєстрації медичних оглядів, копія якого надана стороною захисту, не зазначено відповідного часу реєстрації запису, не є підставою для визнання огляду ОСОБА_1 недійсним.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

При накладенні стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП та врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та всі обставини справи.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Енергодарського міського суду Запорізької області від 27 листопада 2019 року, відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 316/2167/19