Справа № 938/653/20
Провадження № 3/938/315/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Чекан Н.М.,
з участю секретаря судового засідання Івасюк Г.Ю.,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Чернівецького прикордонного загону за ч. 1 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),
В С Т АН О В И В:
17.12.2020 року на розгляд Верховинського районного суду Івано-Франківської області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-15 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.172-15 цього Кодексу, розглядаються протягом доби.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №019420 від 07.12.2020 року (а.с. 1) вбачається, що на території Зеленської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » 26.09.2020 року ОСОБА_1 не здійснив доповідь по команді начальнику ІНФОРМАЦІЯ_4 та по лінії оперативно-чергової служби про прибуття до підрозділу представників Верховинського відділення Косівського відділу національної поліції та їх роботу на відділі прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 », чим порушив вимоги ст.12,16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст.172-15 КупАП.

Вказаний протокол складено в.о. начальника Чернівецького прикордонного загону Семенюком О.В.

У судовому засіданні ОСОБА_1 від дачі пояснень відмовився на підставі ст.63 Конституції України.
У ході судового засідання, крім протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ №019420 від 07.12.2020 року, було досліджено:

-рапорт від 25.11.2020 року заступника начальника загону з персоналу ОСОБА_2 на ім`я в.о. начальника Чернівецького прикордонного загону О.Семенюку (а.с.2) про факт неповідомлення начальника Чернівецького прикордонного загону начальником відділу прикордонної служи «Шибени» ОСОБА_1 щодо приїзду 26.09.2020 року на територію відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » представників національної поліції з метою перевірки заяви матері солдата ОСОБА_3
-письмове пояснення начальника відділу прикордонної служи «Шибени» ОСОБА_1 (а.с.3)
-копію службової картки заступника начальника відділу організаційно-мобілізаційної роботи штабу ОСОБА_1 щодо його заохочень та стягнень (а.с.4-5)
-копію службового посвідчення серії НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 (а.с.6), який займаєпосаду в Чернівецькому прикордонному загоні; посвідчення видане 18.09.2018 року та дійсне до 21.12.2023 року
-позитивна характеристика на начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на підполковника ОСОБА_1 .
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.
За змістом закону підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі.

У ст.255 КУпАП закріплено, що у справах про адміністративні правопорушення протоколи про правопорушення, передбачені с. 172-15 КУпАП мають право складати уповноважені особи
- органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України (про правопорушення, вчинені військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків
- командири (начальники) військових частин (установ, закладів), командири підрозділів, які уповноважені на те командирами (начальниками) військових частин (установ, закладів)
- прокурори
Як встановлено у судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення ЗхРУ №019420 від 07.12.2020 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст.172-15 КупАП складено в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 . У матеріалах цієї справи відсутні будь-які докази того, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 є начальником військової частини, тобто особою, яка має право складати протоколи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-15 КУпАП.

Відповідно до ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №019420 від 07.12.2020 року (а.с.1) вбачається, що події описані в протоколі відбулися 26.09.2020 року, про ці події стало відомо в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 25.11.2020 року, а протокол складений 07.12.2020 року, тобто з порушенням ст. 254 КУпАП.
Крім того, суддя звертає увагу, що згідно з вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП під час провадження у справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як передбачено ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком), визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст.251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
На підставі ст.252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.
З матеріалів адміністративної справи вбачається, що особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-15 КУпАП, на підтвердження винуватості ОСОБА_1 долучено як докази тільки рапорт начальника загону з персоналу від 25.11.2020 року (а.с.2) та пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (а.с.3).
СЧуддя звертає увагу, що в постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 20.05.2020 у справі № 524/5741/16-а відображена правова позиція, що рапорти працівників органу, уповноваженого на складання адмініпротколів, не можу слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.
Також у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 15.05.2019 у справі N 537/2088/17 відображена правова позиція, що сам факт визнання особою вини у вчиненні адміністративного правопорушення не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.
Таким чином, враховуючи вищевказані правові позиції Касаційного адміністративного суду Верховного Суду, рапорт начальника загону з персоналу від 25.11.2020 року та пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не можуть бути достатніми доказами підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні провопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-15 КУпАП.
Будь-яких інших доказів на підтвердження факту приїзду 26.09.2020 року на територію відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » представників національної поліції з метою перевірки заяви матері солдата ОСОБА_3 не долучено.
Згідно з положеннями КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, доповнювати його чи уточнювати.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії»), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з приписами ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до п. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суддя вважає, що в матеріалах справи відсутні достатні докази на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-15 КУпАП, а тому провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказаною статтею слід закрити.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 62 Конституції України, п. 1 ст. 247, ст.172 -15 ч. 1,ст.ст. 251, 252, 256, 266, 280, 283, 284- 285, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-15 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Чекан Н.М.