Єдиний унікальний номер 225/7805/19
Номер провадження 33/804/45/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі судді Шигірта Ф.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Цапу А.В.,

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Ломакіна В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисників на постанову Дзержинського міського суду Донецької області від 23 грудня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Красіно Приморського краю Хасанського району, громадянку України, яка незаміжня, має на утриманні малолітню дитину, військовослужбець військової частини НОМЕР_1 радіотелефоніст радіовідділення радіовзводу роти зв`язку командного пункту польового вузла зв`язку, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватою у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.172-10 ч.2 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі сто сорока п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян - в сумі 2465 грн. (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять грн.),-

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови, старший солдат ОСОБА_1 у м. Торецьку в умовах особливого періоду відмовилась від виконання законних вимог командира, а саме: відмовилась виконувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 16.11.2019 року № 550 про вибуття до пункту постійної дислокації частини у м. Конотоп Сумської області з 18.11.2019 року, а також відмовилась виконувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 20.11.2019 року №561 про вибуття до пункту постійної дислокації частини у м. Конотоп Сумської області з 21.11.2019 року за що передбачена відповідальність ч.2 ст.172-10 КУпАП.

З постановою не погодились захисники та подали апеляційні скарги, просять скасувати постанову та закрити провадження за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Захисник Бідашко І.Л. звертає увагу суду, що в постанові суду першої інстанції не міститься вказівки на дату вчинення виною особою правопорушення. Під час складання протоколів допущено порушення інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, оскільки за два порушення складено лише один протокол. Порушено строки складання протоколу визначені ст.254 КУпАП. Суд припустився помилкових висновків про відповідність вимогам закону наказів №550 від 16.11.2019 р. та №561 від 20.11.2019 р., які начебто не виконала ОСОБА_1 . Вказує, що свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 зазначали, що ці накази були про відрядження, однак досліджені судом накази не містять вказівки про відрядження і є незрозумілими для виконання. В наказі не зазначено найменування військової частини, куди вона відряджена, строк та мета відрядження. Зазначає, що невиконання наказів, які не відповідають вимогам статуту ВС ЗСУ не тягнуть за собою відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 172-10 КУпАП.

Захисник Ломакін В.Є. звертає увагу, що в протоколі не зазначено про вчинення правопорушення в умовах особливого періоду, не розкрито суті правопорушення, тому протокол не може бути допустимим доказом. Зазначає, що на ім`я ОСОБА_5 не видані документи про відрядження, тому вона не мала можливості виконати накази. Допитані свідки надали різні показання. Суд безпідставно не задовольнив клопотання ОСОБА_5 про допит свідка ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Накази командира військової частини НОМЕР_1 №550 від 16.11.2019 та № 561 від 20.11.2019 не містять вимоги вибути до пункту постійної дислокації В/Ч НОМЕР_1 м. Конотоп. Звертає увагу суду, що такий наказ командира військової частини НОМЕР_1 з основної діяльності видано 24 грудня 2019 року за №1103 який має назву «Про відрядження особового складу польового вузла зв`язку до ППД м. Конотоп», тобто через день після винесення постанови Дзержинського місцевого суду від 23 грудня 2019 року. Зазначений наказ ОСОБА_5 виконала. Вважає, що наявні у справі докази не підтверджують факту відмови ОСОБА_5 від виконання законних вимог командира (начальника) вчинене в умовах особливого періоду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала вимоги апеляційних скарг захисників, просила скасувати постанову суду першої інстанції. Пояснила, що суд першої інстанції розглядав протокол, який не відповідає вимогам щодо складання протоколу та його складено після спливу 24 годин з моменту виявлення особи. Зазначений наказ є незрозумілим, не містить вказівки про необхідність кудись їхати, яку роботу виконувати, а тому є незаконним. Крім того, вона не отримала посвідчення про відрядження, а тому не могла на законних підставах прибути до розташування частини у місті Конотоп.

Захисник Ломакін В.Є. в судовому засіданні підтримав апеляційні скарги.

Дослідивши докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з таких підстав.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, спрощений підхід до розгляду справ про адміністративне правопорушення з боку судів є неприпустимим.

Суд першої інстанції не дотримався вищенаведених норм права та перевірив доведеність обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч.2 ст.172-10 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі відмови від виконання законних вимог командира (начальника), вчинене в умовах особливого періоду.

Пункт 35 закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» передбачає порядок віддання й виконання наказів, а саме накази віддаються, як правило, в порядку підпорядкованості. За крайньої потреби командир (начальник), старший за службовим становищем, ніж безпосередній начальник, може віддати наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього начальника, про що повідомляє безпосереднього начальника підлеглого чи наказує підлеглому особисто доповісти своєму безпосередньому начальникові.

Наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.

Наказ повинен бути сформульований чітко і не може допускати подвійного тлумачення.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що Фаткулліній ставиться в провину саме невиконання наказів командира частини.

Під наказом розуміється одна із форм реалізації владних функцій, організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов`язків військової службової особи, змістом якої є пряма, обов`язкова для виконання вимога начальника про вчинення або не вчинення підлеглим (групою підлеглих) певних дій по службі.

Під наказом розуміється також пряма вимога у вигляді розпорядження, вказівки, команди тощо. Наказ завжди має бути конкретним, законним і виданим тільки в межах компетенції відповідної службової особи, а наказ з фінансових, матеріально-технічних та кадрових питань, - крім того, у письмовій формі. Якщо наказ виданий з порушенням вимог, які до нього пред`являються законодавством, він є незаконним.

З огляду на вищевказане, у кожному конкретному випадку має бути з`ясовано: чи не обумовлене невиконання наказу тим, що він був сформульований невиразно, нечітко й незрозуміло, допускав подвійне тлумачення або чи не був він перешкодою для виконання наказу іншого начальника.

Проте, як вбачається з:

- витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16.11.2019 №550 ОСОБА_1 та ОСОБА_8 вважати такими, що вибули з району бойових завдань в зоні проведення ООС на території Донецької та Луганської областей до пункту постійної дислокації м. Конотоп Сумської області з 18 листопада 2019 року (а.с. 12)

- витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.11.2019 №561 ОСОБА_1 вважати такою, що вибула з району бойових завдань в зоні проведення ООС на території Донецької та Луганської областей до пункту постійної дислокації м. Конотоп Сумської області з 21 листопада 2019 року (а.с. 13)

Таким чином, зазначені накази не містять необхідної указівки на дії, яки має виконати підлегла особа, що робить їх незрозумілими для виконання.

З огляду на вищевказане, апеляційний суд вважає зазначені накази такими, що не відповідають вимогам наведених норм права, а тому є незаконними.

Суд першої інстанції залишив наведені обставини поза увагою, а тому дійшов хибних висновків про наявність в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 172-10 ч.2 КУпАП.

Таким чином, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги захисників задовольнити.

Постанову судді Дзержинського міського суду Донецької області від 23 грудня 2019 року у справі про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.172-10 ч.2 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.172-10 ч.2 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: