Справа № 346/4662/20
Провадження № 3/346/2605/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Яремин М.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , підприємця, громадянина України, за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі- КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

23.10.2020 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.44-3 КУпАП, в якому вказано, що 23.10.2020 року о 22:45 год. останній, будучи посадовою особою бару "Сопрано" не припинив роботу вищевказаного закладу, чим порушив правила припису 5 ПКМ № 956 від 13.10.2020 року.

В судове засідання ОСОБА_1 не з"явився, його захисник, адвокат Романенчук А.В. підтримав подане ОСОБА_1 через канцелярію суду письмове пояснення, в якому зазначено, що 23.10.2020 року станом на 22:00 год. заклад припинив свою роботу, оскільки розрахунок з відвідувачами відбувся до 22:00 год. і після вказаної години працівники закладу клієнтів не обслуговували, нових замовлень не приймали. Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що інспектор поліції, описуючи нормативно-правовий акт, яким заборонено дії, вчинені вказаною особою, послався на постанову Кабінету Міністрів України № 956 від 13.10.2020 року, якою внесено зміни до постанови № 641 від 22.07.2020 року, а не конкретну постанову, яка регулює відносини у сфері щодо запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, а саме на постанову № 641 від 22.07.2020 року. Крім того, до протоколу не додано жодного доказу, який би підтверджував факт вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення, не зазначено жодного свідка цього правопорушення, а також не підтверджено обставин про те, що саме він є відповідальним за дотримання правил щодо карантину людей. Зі складених матеріалів неможливо встановити яким чином здійснювалося обслуговування відвідувачів, в якій кількості та в якому місці. Тому просить провадження у справі закрити у зв"язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Виходячи з вимог ст. 280 цього Кодексу, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція ст.44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до ч. 1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.254 КУпАП єдиним документом, в якому може бути зафіксований зміст адміністративного правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення. Дана норма Закону є імперативною і розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно з положеннями, викладеними у справах ЄСПЛ «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 262912 від 23.10.2020 року цього дня о 22:45 год. ОСОБА_1 , будучи посадовою особою бару "Сопрано", не припинив роботу вищевказаного закладу, чим порушив правила припису 5 ПКМ № 956 від 13.10.2020 року.

Однак, з оглянутого відеозапису, що долучений до матеріалів справи, встановити місце проведення зйомки та осіб, які проводили відеозапис, не можливо, він не містить жодної інформації про причетність ОСОБА_1 до вказаного правопорушення. Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення у відповідній графі відсутні дані про технічний пристрій, на який здійснювалася відеофіксація, а також свідки вказаної події та не підтверджено обставин про те, що саме він є відповідальним за дотримання правил щодо карантину людей.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р., заява №36673/04).

Отже, суд приходить до висновку про відсутність належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 порушив правила щодо карантину людей, санітарно-гігієнічні, санітарно-протиепідемічні правила і норми, передбачені Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Наявність протоколу, без підтвердження іншими доказами, залишається припущенням, яке трактується на користь обвинувачуваної особи і само по собі не може бути покладено в основу висновку про винуватість. Тому приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. В зв`язку з цим провадження в даній справі слід закрити.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст. 221, 247, 283, 284, 288-290, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Суддя Яремин М. П.