Справа № 455/1500/20
Провадження № 3/455/1041/2020
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 грудня 2020 року м.Старий Самбір

Суддя Старосамбірського районного суду Львівської області Пошивак Ю.П.,

секретар судового засідання Пастриган Н.В.,

з участю захисника особи, яка притягуєтся до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Табаки Г.В.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Старосамбірського відділення поліції Самбірського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області,

про притягнення до адмiнiстративної вiдповiдальностi ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , -

за 44-3 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення (КУпАП),

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії АПР18 №679792 від 14.11.2020 року, ОСОБА_1 14.11.2020 о 12 годині 30 хвилин, в приміщенні магазину «Мобіжук», що в АДРЕСА_2 , будучи продавцем непродовольчих товарів, здійснив продаж стартового пакету «Київстар», чим порушив п.п.4, п.15 постанови КМ України № 641 від 22.07.2020, зі змінами від 11.11.2020 № 1100, за що передбачена відповідальність за ст.44-3 КУпАП (в редакції чинній на дату складення протоколу про адміністративне правопорушення).

В суді захисник ОСОБА_1 адвокат Табака Г.В. просила закрити провадження у справі через відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, посилаючись на письмові пояснення ОСОБА_1 від 27.11.2020 року (а.с.16-19). Додатково пояснила, що ОСОБА_1 працює на посаді продавця непродовольчих товарів у структурному підрозділі відділу продажу у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Мобіжук». 14.11.2020 року він не здійснював у магазині продажів, стартовий пакет «Київстар» був попередньо замовдений на сайті інтернет-магазину «ЖЖУК», про що ОСОБА_1 розповів працівникам поліції та надав їм бланк замовлення.

Заслухавши захисника особи, яка притягуєтся до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Табаки Г.В., вивчивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Вимогами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ст.7 КУпАП).

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст.9 КУпАП).

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчиненні правопорушення.

Диспозиція ст. 44-3 КУпАП, в редакції чинній станом на 14.11.2020, передбачала відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана стаття є банкетною та відсилає до інших нормативно правових актів, що регулюють питання щодо карантину людей.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за які передбачена диспозицією ст. 44-3 КУпАП.

Постановою Кабінету міністрів України №1100 від 11.11.2020 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 року № 641» пункт 15 постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 викладено в наступній редакції: додатково до обмежень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин суботи до 00 годин 00 хвилин понеділка на території України з 14 листопада 2020 року до 30 листопада 2020 року забороняється: 1) приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері громадського харчування (барів, ресторанів, кафе тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос; 2) приймання відвідувачів у торговельно-розважальних центрах; 3) приймання відвідувачів в інших закладах розважальної діяльності; 4) приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім: торгівлі продуктами харчування на торговельних площах, не менше 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, пальним, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами; провадження діяльності з надання фінансових послуг, діяльності фінансових установ і діяльності з інкасації та перевезення валютних цінностей, діяльності операторів поштового зв`язку, а також медичної практики, ветеринарної практики, діяльності автозаправних комплексів (без зон харчування), діяльності з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів; торговельної діяльності із здійсненням адресної доставки замовлень.

Вказана постанова Кабінету міністрів України набрала чинності 13.11.2020 року.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З наказу (розпорядження) №2364 к від 19.11.2018 року про прийняття на роботу відомо, що ОСОБА_1 прийнятий на роботу продавцем непродовольчих товарів з 20.11.2018 року, тобто фактично він є найманим працівником (а.с.32).

Як слідує з положень п.п 4 п. 15 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 зі змінами станом на 15.11.2020, приймання відвідувачів заборонено саме суб`єктам господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім: торгівлі продуктами харчування на торговельних площах, не менше 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, пальним, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами. Тобто, суб`єктом вказаного правопорушення є саме суб`єкти господарювання.

Відповідно до ст.55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; а також громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Будь-яких доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, що проводить господарську діяльність, в тому числі у сфері торговельного та побутового обслуговування, суду не надано.

У рішеннях від 30.05.2013 року у справі № 36673/04 «Малофєєва проти Росії» та від 20.09.2016 року у справі № 926/08 «Карелін проти Росії», Європейський суд з прав людини зауважив, що «… формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод...».

Відповідно, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, за фактом порушення п.п. 4 п. 15 Постанови Кабінетуміністрів України № 641 від 22.07.2020 року зі змінами станом на 14.11.2020 року.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено: прізвища, адреси свідків.

Відсутність однієї із складових складу правопорушення суб`єкта правопорушення, свідчить про відсутність складу правопорушення.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що справу слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 44-3, 256, 247, 251, 279, 283-284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Повний текст поставнови складено 15.12.2020 року.

Суддя Ю.П.Пошивак