Справа № 534/1750/20
Провадження № 3/534/802/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області в складі головуючого судді Солохи О.В., за участю секретаря судового засідання Гончар С.Т., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її адвоката Олешко С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Рудне Кустанайської області Республіки Казахстан, громадянки України, зареєстрованої як фізична особа-підприємець, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

- за ст. 44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Комсомольського міського суду Полтавської області надійшли матеріали справи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП.

Як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення 06.11.2020 о 22 год. 34 хв. в м. Горішні Плавні по проспект Героїв Дніпра, 23 А у приміщенні кафе «Наутилус» були не зачинені двері та горіло світло, таким чином ФОП ОСОБА_1 , порушила пункт 11 підпункту 5 Постанови КМУ від 22.04.2020 №641.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала. Надала суду покази аналогічні з тими, що містяться в матеріалах справи.

Адвокат Олешко С.С. у судовому засіданні зазначив, що кафе «Наутилус» не працювало після 22 год. 00 хв., що може підтвердити надані записи з відеокамер за 06.11.2020, які розміщені у приміщенні кафе. Крім того, даний факт підтверджується й звітом РРО за 06.11.2020. Отже, з врахуванням вищезазначеного просить провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Будучи допитаною у якості свідка ОСОБА_2 показала суду, що працює барменом- офіціантом у закладі «Наутилус». Після 22 год. 00 хв. кафе «Наутилус» не працювало. Відвідувачів не було. Останній відвідувач пішов з закладу о 21 год. 50 хв.

Також, було допитано у якості свідка ОСОБА_3 з певних обставин, що стосується розгляду справи.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності та позицію адвоката особи, яка притягується до відповідальності, покази свідків, оцінивши досліджені в судовому засідання докази з точку зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, суд приходить наступників висновків.

Особисто сприйнявши покази свідка ОСОБА_2 та заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , суд відноситься до них критично. Зокрема, покази ОСОБА_2 надані у відношенні її керівника. Пояснення ОСОБА_1 суд сприймає як такі, що надані останньою у вигідному для себе руслі та з метою уникнути притягнення до адміністративної відповідальності.

Надані у судовому засіданні покази свідка ОСОБА_3 суд не бере до уваги, оскільки, вони суперечать показам іншого свідка, поясненням особи, що притягується до адміністративної відповідальності, дослідженим іншим доказам. На переконання суду такі покази спрямованні на ведення його в оману.

Разом з тим, суд вказує що положення п.22 ч.1 ст.2 Конституції України гарантують, що виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них.

Отже, склад будь-якого адміністративного правопорушення, що передбачене законом, характеризується єдністю чотирьох елементів: об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона. При цьому, не доведення або відсутність в діянні конкретної особи будь-якого з цих елементів, виключає склад відповідного правопорушення, а значить і адміністративну відповідальність за вчинення такого діяння.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Разом з тим, як в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, так і в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ 293932 від 07.11.2020 року відсутні будь-які дані про свідків (понятих) з місця події.

Суд зауважує, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема прізвища свідків, їх адреси інші відомості, необхідні для вирішення справи.

У даному випадку співробітники поліції взагалі не залучили свідків (понятих), які були очевидцями події, однак свідки події були, що знайшло своє підтвердження у переглянутих у судовому засіданні відеоматеріалах наданих особою, яку було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Крім того, до матеріалів справи долучені рапорт слідчого від 06.11.2020 та довідка працівника поліції від 13.11.2020 щодо даного правопорушення, однак суд зазначає, що вони не можуть слугувати доказами винуватості. Оскільки, рапорт поліцейського, як доказ винуватості не може бути прийнятим до уваги, оскільки рапорт є внутрішнім документом правоохоронного органу та не є поясненням цієї особи по справі. Таким чином, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Постанова суду згідно ст.283КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Частиною 1 ст.9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до пп.5 п.11 Постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020 року (зі змінами) робота після 22-ї та до 7-ї години суб`єктів господарювання з надання послуг громадського харчування без організації дозвілля (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос.

У судовому засіданні було досліджено надане працівниками поліції відео з якого убачається, що належної фіксації порушення працівниками поліції забезпечено не було. Замість повного та безперервного відеозапису фіксації порушення, працівниками поліції надано уривок відеозапису, який не дає можливість встановити дійсні обставини справи, зокрема чи надавалися закладом послуги харчування після 22 години 00 хвилин, чи була у працівників поліції можливість залучити очевидців події у якості свідків.

Крім того, судом було досліджено роздруківку РРО із даними формування і друкування Z-звіту, з зазначенням обнуління регістрів які датовані 06.11.2020 із зазначенням часу 22 год.04 хв., що також не підтверджує надання послуг з харчування після 22 год. 00 хв.

Положеннями ст.280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У силу приписів ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Суд наголошує, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У силу приписів ст.62 Конституції України, як норми прямої дії, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника. Таким чином, суд зобов`язаний дослідити усі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності.

Суд наголошує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Протоколом про адміністративне правопорушення фіксуються обставини вчиненого правопорушення, які повинні бути підтверджені іншими доказами і які мають бути долучені до протоколу.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З урахуванням вищезазначеного, сам по собі факт відчинених вхідних дверей до приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », знаходження працівників закладу після 22 години 00 хвилин у даному приміщенні і увімкнене у ньому світло не можуть свідчити про надання закладом послуг харчування та слугувати переконливим і достатнім доказом порушення ОСОБА_1 п.п.5 п.11 Постанови КМУ від 22.07.2020 № 641.

Із урахуванням встановлених обставин справи та досліджених доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, «поза розумним сумнівом», що є підставою для закриття провадження у справі.

Керуючись п.1 ст.247, ст.ст.283, 294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Солоха

Особи, які беруть участь у справи, мають право ознайомитися із повним текстом постанови та отримати її копію після 01 грудня 2020 року в приміщенні Комсомольського міського суду Полтавської області.