ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/6/20
Провадження № 3/210/181/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

"20" січня 2020 р. м. Кривий Ріг

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ступак С.В. розглянула матеріали, які надійшли з полку патрульної поліції в місті Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки міста Кривий Ріг, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

03 січня 2020 року на адресу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу надійшов Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 342660 від 27.12.2019 року складений інспектором взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 полку ПП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП лейтенантом поліції Калашніковою М.М., з якого вбачається, що 27 грудня 2019 року о 09 годині 40 хвилин в м. Кривому Розі, Металургійному районі, по вул. Нікопольське шосе на залізничному переїзді ПАТ «Укрзалізниця» 101 км, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Mercedes Benz ML 270 CDI, д.н.з НОМЕР_1 , здійснив рух транспортним засобом на заборонений червоний сигнал світлофору через залізничний переїзд, чим порушив п. 20.5 (в) Правил дорожнього руху, за що ст. 123 ч. 2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність.

У судовому засіданні ОСОБА_1 провину у вчиненому не визнав та зазначив, що 27 грудня 2019 року він здійснював рух через залізничний переїзд на піднятий шлагбаум, забороняючий червоний сигнал світлофору не бачив. Про те, що на момент руху ним через залізничний переїзд був включений світловий сигнал світлофору, йому стало відомо лише від працівників поліції. Крім того, під часу руху через переїзд, у зустрічному напрямку також хухався інший транспорт, а саме, вантажний автомобіль, тому видимість світлофору на іншому боці була обмежена. Керує автомобілем вже на протязі довгого періоду. Раніше жодного разу не притягувався до адміністративної відповідальності та жодного разу не порушував правила дорожнього руху.

Суд заслухавши пояснення особи стосовно якої складено адміністративний протокол та дослідивши матеріали справи, переглянувши диск який був долучений до матеріалів, дослідивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст. 123 КУпАП.

У відповідності до п.1.10. Правил дорожнього руху України терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення: залізничний переїзд - перехрещення дороги із залізничними коліями на одному рівні.

Пунктом 20.3 ПДД України передбачено, що для пропуску поїзда, що наближається, і в інших випадках, коли рух через залізничний переїзд заборонено, водій повинен зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією), дорожнім знаком 2.2, шлагбаумом чи світлофором так, щоб бачити сигнали, а якщо засоби організації дорожнього руху відсутні - не ближче 10 м до найближчої рейки.

Згідно п 8.7.3. ПДД України, сигнали світлофора мають такі значення: е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Відповідно до п 8.7.6. ПДД України для регулювання руху на залізничних переїздах використовуються світлофори з двома червоними сигналами або одним біло-місячним і двома червоними, які мають такі значення: а) миготливі червоні сигнали забороняють рух транспортних засобів через переїзд.

Диспозиція ч.2 ст.123 КУпАП, тобто частина статті, яка встановлює ознаки конкретного правопорушення, передбачає настання відповідальності саме за в`їзд на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений.

Системний аналіз зазначених норм ПДД України та КУпАП в їх сукупності дає можливість стверджувати, що єдиною умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.123 КУпАП є в`їзд на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений, при цьому, як вже зазначалося, залізничний переїзд це не аби яка ділянка дороги поблизу залізничної колії, а саме перехрещення дороги із залізничними коліями на одному рівні.

Згідно до роз`яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2003 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 18, судам при розгляді справ необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247 і 280 КУпАП.

У порушення ч.1 ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення, не викладено обставин і не зазначено доказів, які б свідчили, що ОСОБА_1 дійсно умисно здійснив виїзд на залізничний переїзд при увімкненому забороненому сигналі світлофора. Так, інформація, виявлена на відеозаписі, жодним чином не підтверджує факт виїзду на залізничний переїзд при увімкненому забороненому сигналі світлофора, оскільки з нього не можливо встановити, на який саме сигнал світлофору останній проїхав залізничний переїзд.

При перегляді відеозапису, наданого працівниками поліції у якості доказу до протоколу про адміністративне правопорушення, встановлено, що дійсно, під час руху транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , через залізничний переїзд, забороняючий сигнал світлофору увімкнувся в той час, коли останній вже був на самому переїзді, а на зустріч останньому здійснював рух інший вантажний автомобіль.

Тому, суд приходить до висновку про те, що у ОСОБА_1 відсутній умисел щодо порушення правил дорожнього руху під час виїзду на залізничний переїзд.

Крім вказаного відеозапису, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, а один протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути достатнім доказом для встановлення вини ОСОБА_1 , оскільки вина правопорушника повинна підтверджуватись сукупністю доказів.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 здійснив виїзд на залізничний переїзд при увімкненому забороненому сигналі світлофора.

З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах "Malofeyeva v. Russia" та "Karelin v. Russia" суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, однак наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини), тож, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст.62 Конституції України всі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, при розгляді справи не встановлено фактичних даних на спростування доводів особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, а при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції не було долучено будь-яких інших доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Зазначене є підставою для закриття провадження в справі за недоведеністю належними доказами складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП.

Враховуючи викладене, а також обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, суд вважаю за необхідне закрити провадження у вищевказаній справі у зв`язку з відсутністю у діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 123, 247, 251, 283, 284 КУпАП суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.123 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення у вигляді арешту, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 185-3 КУпАП.

Суддя: С. В. Ступак