Справа № 559/2505/19
Номер провадження 3/559/1/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2020 року місто Дубно Рівненська область

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді: Ралець Р.В.

секретаря судового засідання Остапчук О.В.

за участі захисника адвоката Кобилянської О.О.

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Рівненській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 130 ч. 1 КУпАП, роз`яснивши ст. 268 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №192951 від 31 жовтня 2019 року, того ж дня о 11 год. 30 хв. на а/д М-06, Київ-Чоп, 372 км, ОСОБА_1 керуючи т/з Volkswagen Caddy н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду у медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 . ОСОБА_3 , чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №192951 від 31 жовтня 2019 року згідно опису, протоколу та наявних матеріалів долучено:

-акт огляду на стан алкогольного сп`яніння від 31.10.2019 (а.с.2);

-направлення на огляд водія від 31.10.2019 (а.с.4);

-письмові пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с.5,6);

-довідка про те, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протягом року за ч. 1 ст. 130 не притягувався. Посвідчення водія НОМЕР_2 (а.с.7);

-розписка ОСОБА_1 від 31.10.2019 в тому, що останній зобов`язується не керувати транспортним засобом протягом 24 годин(а.с.8).

09.01.2020 за вих. №559/2505/19/122/2020 на ім`я т.в.о. начальника УПП в Рівненській області ДПП Мерчука С.Ю. направлено лист, згідно якого, з метою повного всебічного та неупередженого розгляду провадження, дотримання строків розгляду справи, суд просив надати, відеозапис з нагрудної камери інспектора поліції, де зафіксовано обставини викладені у протоколі від 31.10.2019 серії БД №192951, складеному відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а у випадку відсутності такого запису, повідомити про це суд, а також вручити повістку про виклик до суду та забезпечити обов`язкову явку в судове засідання інспектора роти №3 батальйону УПП в Рівненській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_5 (а.с.58).

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав, пояснив, що їхав своїм автомобілі, зупинили працівники поліції по причині не увімкненого світла, почали робити огляд автомобіля, це відбувалося біля колишнього поста, за будівлі вибігли в чорних масках люди, робили огляд, потім склали протокол за відмову. Людей було багато, хто був свідком не знає. Від огляду не відмовлявся.

Захисник адвокат Кобилянська О.О. в судовому засіданні підтримала позицію ОСОБА_1 просила закрити провадження у справі, в зв`язку з відсутністю в діях останнього складу правопорушення надала пояснення згідно поданого письмового пояснення (а.с.47-53), окрім того доповнила, що її підзахисного, з невідомих причин, систематично зупиняють працівники поліції, зокрема, останній раз 13.01.2020, у зв`язку із чим було проведено медичний огляд, згідно висновку №29 від 13.01.2020 ознак сп`яніння у ОСОБА_1 не виявлено (а.с.67).

В судове засідання відеозапис з нагрудної камери інспектора поліції, де зафіксовано обставини викладені у протоколі від 31.10.2019 серії БД №192951, складеному відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП не надано, жодної інформації про його наявність чи відсутність, суду надано не було.

21.01.2020 на електронну адресу суду надійшла заява від інспектора роти №3 батальйону УПП в Рівненській області ДПП лейтенанта поліції Загорулько Андрія Володимировича, згідно якої, останній повідомляє, що в судове засідання з`явитися не зможе, та просить, з невідомих суду причин, розглянути як доказ долучений до матеріалів справи оптичний носій з відеозаписом (а.с.65).

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Кобилянську О.О., дослідивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є не доведеною, виходячи з наступного.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року).

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП, Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених статтею 130 КУпАП, характеризується наявністю прямого умислу.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року №1452/735.

Статтею 266 КУпАП визначено порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, а саме те, що такий проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків і разі незгоди водія на проведення такого огляду він проводиться в закладах охорони здоров`я.

Разом з тим, перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій, в будь-яких інших закладах такий огляд забороняється.

Крім того, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

При цьому, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п.12 розділу ІІ даної Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу I цієї Інструкції (наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» визначено, що Міністерство охорони здоров`я зобов`язано вжити заходів для розширення мережі закладів охорони здоров`я, яким надається право на проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. На виконання вказаної постанови та спільного Наказу МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 «Про затвердження Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (надалі - Інструкція), Управлінням охорони здоров`я Рівненської обласної державної адміністрації 08 лютого 2016 року видано Наказ №37 «Про дозвіл на проведення огляду водіїв згідно Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яким затверджено перелік закладів охорони здоров`я області, яким надано право проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення сп`яніння (додаток 1 Наказу). Згідно зазначеного додатку, в населеному пункті - м. Дубно та у Дубенському районі, медичним закладом, якому надано право проведення огляду водіїв з метою виявлення сп`яніння є Комунальний заклад «Дубенська Центральна районна лікарня», (а.с.56).

Відповідно до пункту 7 розділу 1 Інструкції: «У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з пунктом 9 Розділу 2 Інструкції: «З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення».

Таким чином, всупереч вимог чинного законодавства, поліцейським було видано направлення на огляд водія з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який не є найближчим для особи, яка підозрюються у вчиненні правопорушення виявленого на території Дубенського району Рівненської області, зокрема в КП «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» (а.с.4).

Частиною 5 ст. 266 КУпАП встановлено, що огляд особи на стан наркотичного чи іншого сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Досліджені докази дають підстави для висновку, що огляд було проведено з порушенням вимог п.п. 7, 9, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, матеріали справи не містять достатніх та належних доказів того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я в передбаченому законом порядку.

З метою з`ясування усіх обставин справи за клопотанням особи, яка притягується до відповідальності судом було вжито заходів для виклику свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.60-61,64), для безпосереднього їх допиту судом, утім будучи належним чином сповіщеними в судове засідання вони не з`явились.

Підпункт (d) пункту 3 статті 6 Конвенції визначає, що кожний обвинувачений має право допитати свідка, який свідчить проти нього або ж мати право на те, щоб ці свідки були допитані, а також право на виклик і допит свідків на його користь на таких самих умовах, як і для свідків, що показують проти нього (Трофимов против России (Trofimov v. Russia), пункт 33; Садак против Турции (№ 1) (Sadak and Others v. Turkey (no. 1)), пункт 67).

Можливість очної ставки обвинуваченого з важливим свідком в присутності судді є суттєвим елементом справедливого судового розгляду (Тарау против Румынии (Tarau v. Romania), пункт 74; Гравиано против Италии (Graviano v. Italy), пункт 38).

Ураховуючи те, що свідки не з`явились в судове засідання, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не могла заперечити пояснення свідків в судовому засіданні і допитати останніх.

В такому випадку, суд приймає до уваги позицію Європейського Суду з прав людини у справі "Корнєв і Карпенко проти України" (п. 54 Рішення), де Суд визначив, що пункти 1 і 3(с1) статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, як загальне правило вимагають надання підсудному відповідної та належної можливості заперечувати докази свідка обвинувачення і допитати його або під час надання останнім своїх показань, або пізніше.

Європейський Суд зазначив, що обвинувачення не може ґрунтуватися виключно чи вирішальною мірою на показаннях, які сторона захисту не може заперечити. Із цього випливає, що якщо засудження виключно або вирішальною мірою ґрунтується на показаннях особи, допитати яку чи домогтися допиту якої підсудний не мав можливості ані під час досудового слідства, ані під час судового розгляду, права захисту виявляються обмеженими в тій мірі, що є несумісною з гарантіями, передбаченими статті 6 Конвенції, що має місце у даній справі.

За наведених вище мотивів, ОСОБА_1 позбавлений можливості у судовому засіданні спростувати покази свідків, які зазначені у письмових поясненнях, що додані до справи.

При цьому, суд враховує, що особи (свідки), у яких відбирались письмові пояснення не були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, тому такі пояснення не можуть бути належними та допустимими доказами у справі.

Переконливість кожного доказу доводиться у змагальній процедурі безпосередньо перед тим складом суду, який дає цьому доказу юридично значущу оцінку.

Суд, керуючись принципом "поза розумним сумнівом" вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії БД №192951 від 31.01.2019 (а.с.2), як юридичний документ, що містить дані про обставини вчиненого правопорушення, за відсутності інших належних та допустимих доказів щодо обставин правопорушення є недостатнім для твердження про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може гуртуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі наведеного та згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, а саме за відсутності доказів вчинення правопорушення та не дотримання вимог п.п. 7, 9, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України від 09 листопада 2015 №1452/735, суддя приходить висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а справа про адміністративне правопорушення щодо останнього підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 7, 130, 247, 266, 276, 278, 279, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Р.В.Ралець