Номер провадження: 33/813/42/20
Номер справи місцевого суду: 501/2891/19
Головуючий у першій інстанції Савицький С. І.
Доповідач Грідіна Н. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2020 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Грідіна Н.В., за участю секретаря судового засідання Гасанової Л.Я.к, захисника Черненко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.11.2019 року,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

В постанові суду встановлено, що ОСОБА_1 18.08.2019 року, о 23 годині 45 хвилин, в м.Чорноморськ, по вул.Лазурна, 3, керував автомобілем марки MAZDA 626, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, який встановлено відповідно до висновку КНП «Чорноморська лікарня» №223 від 19.08.2019 року.

Зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із зазначеною постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати та постановити нову постанову, якою справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення посилаючись на те, що постанова суду є незаконною через неповноту та однобічність розгляду справи, ОСОБА_1 притягнутий до відповідальності за відсутності належних та допустимих доказів.

Зокрема, ОСОБА_1 зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений в порушення вимог закону, так як він не проходив тест на стан сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі.

В суді першої інстанції справа була розглянута без участі захисника, клопотання про допит свідків, лікаря та інспекторів поліції, які склали протокол, не було задоволено, чим порушено його право на захист.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

Заслухавши захисника, який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних обставин.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно положень ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягає з`ясуванню, зокрема чи було вчинено адміністративне правопорушення та винність особи в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно приписів п.п.6, 7 ч. 1, п. 5. ч. 2, п. 22 ч. 3 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірюваної техніки.

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї інструкції, вважаються недійсними.

Так, з матеріалів справи вбачається, що до суду першої інстанції надійшли матеріали у вигляді протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №095252 від 19.08.2019 року та висновку КНП «Чорноморська лікарня» №223 від 19.08.2019 року, без надання будь-яких інших документів.

З оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції на підставі зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №095252 від 19.08.2019 року та висновку КНП «Чорноморська лікарня» №223 від 19.08.2019 рокувизнав ОСОБА_1 виним у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги щодо недотримання вимог законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення знайшли підтвердження.

При розгляді апеляційної скарги, за клопотанням захисника, згідно вимог ст. 251 КУпАП, були досліджені докази, покладені в обґрунтування постанови суду.

На підставі досліджених доказів були встановлені наступні обставини складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення та висновку КНП «Чорноморська лікарня» №223 від 19.08.2019 року.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення ОБ №095252 від 19.08.2019 року зазначено, що ОСОБА_1 18.08.2019 року, о 23 годині 45 хвилин, в м.Чорноморськ, по вул.Лазурна, 3, керував автомобілем марки MAZDA 626, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, відповідно висновку КНП «Чорноморська лікарня» №223 від 19.08.2019 року.

Згідно п.6 ч. 1 «Інструкції» огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби).

Однак, в матеріалах провадження відсутні відомості про те, що на місці зупинки ОСОБА_1 , відповідно до п.6 ч. 1 «Інструкції» роз`яснювалося право пройти медичний огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів.

Матеріали справи не містять відомостей про відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на місці зупинки.

Згідно приписів п. 7 ч. 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735, особа може бути направлена до закладу охорони здоров`я для огляду на стан сп`яніння, тільки у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду.

Таким чином, враховуючи, що матеріали справи не містять відомостей про роз`яснення ОСОБА_1 права пройти медичний огляд на місці зупинки, а також про відмову останнього від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 був направлений до медичного закладу без дотримання порядку, передбаченого п. 7 ч. 1 «Інструкції».

У висновку КНП «Чорноморська лікарня» №223 від 19.08.2019 року було встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, ОСОБА_1 надав суду першої інстанції акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння №223 КНП «Чорноморська лікарня»,з якого вбачається, що останній відмовився від забору крові та від здачі біологічних зразків на аналіз, що також підтверджується листом директора КНП «Чорноморська лікарня» (а.п.49-50), аналогічна інформації міститься у листі директора КНП «Чорноморська лікарня» від 16.10.2019 року №01/15-1623 (а.п.47).

Апеляційний суд приймає до уваги посилання в апеляційній скарзі на те, що висновок КНП «Чорноморська лікарня» №223 від 19.08.2019 року був складений без врахування наступник обставин.

Згідно п. 7 розділу ІІ, п.п. 10,15 розділу ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду.

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що у ОСОБА_1 не були відібрані зразки для встановлення у останнього наявності алкоголю, встановлення розміру якого є обов`язковим при проведенні зазначеного дослідження, та який міг би вказати на перевищення чи не перевищення допустимих меж алкоголю у крові ОСОБА_1 , тобто огляд був проведений в порушення зазначених положень Інструкції, в звязку з чим, відповідно до приписів п.22 ч. 3 Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

На підставі наведеного вважаю, що доводи апеляційної скарги про те, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 був проведений працівниками поліції в порушення вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735, в зв`язку з чим, на підставі п.22 ч. 3 «Інструкції», вважається недійсними, знайшли підтвердження.

З наведених підстав апеляційний суд вважає, що зазначені обставини свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як на підставі матеріалів справи, досліджених при розгляді апеляційної скарги, не встановлено допустимих доказів, які б у передбачений законодавством порядок та спосіб підтверджували керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Також працівники поліції не були позбавлені можливості скласти протокол про адміністративне правопорушення за фактом відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння, в порядку передбаченому Інструкцією.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно вимог ст. 256 КУпАП, а також Інструкції, в даному випадку, в протоколі мають бути зазначені два свідки.

Згідно вимог закону, особу можливо притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення тільки на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, який складений відповідно до вимог закону.

З дослідженого протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №095252 від 19.08.2019 року вбачається, що в ньому, в порушення вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції не зазначені свідки, а також до протоколу не надано жодних відеозаписів з бодікамер працівників поліції, які б могли об`єктивно підтверджувати або спростовувати зазначені у протоколі обставини.

Таким чином, вважаю, що протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 ОБ №095252 від 19.08.2019 року відносно ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому не зазначені свідки, що унеможливлює притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі цього протоколу, зазначений протокол є недопустимим доказом, що також є безумовною підставою для скасування постанови суду.

На підставі наведеного вважаю, що доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, знайшли підтвердження.

При таких обставинах, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, так як доводи апеляційної скарги знайшли підтвердження. При розгляді справи та винесенні постанови судом першої інстанції не були в повному обсязі дотримані вимоги ст.ст.245, 280 КУпАП, а саме судом не було перевірено наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушення. В зв`язку з цим суд неправильно встановив фактичні обставини інкримінованого правопорушення та вину ОСОБА_1 в його вчиненні, так як поклав в обґрунтування рішення висновок лікаря та протокол про адміністративне правопорушення, які, з наведених підстав, складені в порушення «Інструкції», в зв`язку з чим не відповідають вимогам закону, та є недопустимими доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції були порушенні права на захист та на проведення судового засідання в режимі відеоконференції з захисником, який перебуває у іншому місті, до уваги не приймаються, оскільки з матеріалів справи вбачається, що за час перебування справи у провадженні суду першої інстанції до суду не надходило документів, передбачених ст. 271 КУпАП, на підтвердження повноважень адвоката на участь у розгляді справи.

Також не можуть бути визнані обґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо порушення прав апелянта відмовою суду першої інстанції в задоволенні клопотання про допит лікаря та інспекторів поліції, які склали протокол, в якості свідків, з урахуванням тих питань, які, за поясненнями ОСОБА_1 , він мав з`ясовувати у цих свідків, так як зазначеним обставинам мала бути дана відповідна оцінка судом з урахуванням наведених вимог законодавства, та, зокрема, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735.

З урахуванням наведених обставин, встановлених при розгляді апеляційної скарги, відповідно до вимог ст.ст. 247 ч. 1 п. 1, 294 ч. 8 п. 2 КУпАП, постанова суду має бути скасована, провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 має бути закрито, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.11.2019 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - скасувати.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі ст.247 ч. 1 п. 1 КУпАП, в зв`язку відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови буде оголошено 21.01.2020 року о 16 годині 00 хвилин в залі судових засідань № 10 Одеського апеляційного суду.

Суддя Одеського апеляційного суду Н.В. Грідіна