Провадження № 3/643/3931/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2020 м.Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Крівцов Д.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

19.09.2020 о 23:00 год. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2105», державний номерний знак НОМЕР_1 , по Салтівському шосе, 36А в м. Харкові з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, незрозуміла мова, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу з використанням приладу «Драгер» та в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Хайнацька Г.М. в судовому засіданні зазначила на відсутності вини ОСОБА_1 у скоєні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Пояснила, що за кермом автомобіля перебував ОСОБА_2 . Після зупинки автомобіля працівниками поліції, які запросили їх бути понятими, ОСОБА_2 повідомив ОСОБА_1 , що в нього відсутні документи, та попросив бути понятим ОСОБА_1 . В подальшому ОСОБА_1 повернувся та повідомив, що відносно нього склали протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Свідок ОСОБА_2 , допитаний за клопотанням захисника, в судовому засіданні пояснив, що 19.09.2020 він разом с ОСОБА_1 вирішив поїхати до м. Харкова. Він керував вказаним вище автомобілем та перебував за його кермом, разом з ним в автомобілі в якості пасажира перебував ОСОБА_1 . Приблизно в 23:00 год. їх зупинили працівники поліції та попросили бути понятими. Оскільки він забув посвідчення водія та інші документи, то попросив ОСОБА_1 , щоб саме останній був понятим та пішов з працівниками поліції. Приблизно через 10 хвилин ОСОБА_1 повернувся та повідомив, що відносно нього склали протокол за ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння врегульовано ст. 266 КУпАП, а також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015, та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вказаному вище правопорушенні та факт порушення ним 19.09.2020 о 23:00 год. вимог п. 2.5 ПДР України.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке мало місце 19.09.2020 о 23:00 год. та полягало у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, підтверджується наступними доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 348800 від 19.09.2020, згідно якого ОСОБА_1 вчинив правопорушення за вказаних вище обставин; письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 19.09.2020; письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 10.12.2020; рапортом співробітника поліції від 19.09.2020; даними відеозапису, який був відтворений в судовому засіданні в присутності захисника Нікуліна М.С.

Оцінюючи доводи захисника та показання свідка відносно того, що керування транспортним засобом здійснював ОСОБА_2 , суд керується таким.

Надану захисником постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10.11.2020 суд не може визнати належним доказом на підтвердження вказаної вище обставини, з наступних підстав.

Згідно вказаної постанови на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Як вбачається з постанови, водій ОСОБА_2 керував вказаним вище транспортним засобом 20.09.2020 в 02:35 год. по вул. Москалівська в м. Харкові.

Правопорушення, за яке притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , вчинене 19.09.2020 о 23:00 год., тобто за 3,5 години до правопорушення, вчиненого ОСОБА_2 .

За таких обставин суд не може визнати обґрунтованими доводи захисника відносно того, що вказаною вище постановою від 10.11.2020 підтверджується, що автомобілем керував саме ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 , оскільки факт керування ОСОБА_2 автомобілем доведений 20.09.2020 о 02:35 год. Зазначена обставина не виключає факту керуванням цим же автомобілем ОСОБА_1 за три з половиною години до моменту, коли працівники поліції виявили за кермом автомобіля ОСОБА_2 .

Оцінюючи пояснення свідка ОСОБА_2 , суд керується таким.

З відеозапису вбачається, що під час процедури огляду ОСОБА_1 не висловлював будь-яких доводів відносно того, що він не є водієм автомобіля. Так, коли працівник поліції запропонував ОСОБА_1 продутись на приладі «Драгер» на місці зупинки його автомобілю, ОСОБА_1 відмовився від огляду, при цьому не зазначав на наявності будь-яких заперечень проти тверджень працівника поліції, що був зупинений саме його автомобіль.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення в графі для надання пояснень ОСОБА_1 зазначив, що відмовляється від дачі пояснень. Таким чином, ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не висловив будь-яких зауважень щодо його змісту, зокрема не висловив заперечень відносно того, що він керував автомобілем, та не посилався на те, що автомобілем керувала інша особа, зокрема ОСОБА_2 .

Також згідно рапорту працівника поліції від 19.09.2020, під час зупинки автомобіля 19.09.2020 ним керував саме ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене, суд не може визнати пояснення свідка ОСОБА_2 такими, що спростовують надані суду докази винуватості ОСОБА_1 та виконання саме останнім функцій водія автомобіля під час його зупинки працівниками поліції.

За таких обставин суд вважає вину ОСОБА_1 доведеною поза розумним сумнівом.

Як вбачається з даних Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, що створений згідно Указу Президента України від 27 червня 1996 року N 468/96 «Про Єдиний державний реєстр нормативних актів» та Постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2001 року N 376 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів та користування ним», держателем якого є Міністерство юстиції України, редакція ч. 1 ст. 130 КУпАП станом як на час вчинення правопорушення, так і на час вирішення справи, передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Аналогічні висновки щодо застосування положень ч. 1 ст. 130 КУпАП у вказаній вище редакції викладені, зокрема, в постанові Черкаського апеляційного суду від 11.09.2020 по справі № 711/5498/20, постанові Дніпровського апеляційного суду від. 04.09.2020 по справі № 205/5244/20.

Враховуючи наведене, дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 130 КУпАП як відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 420 грн. 40 коп., які підлягають стягненню з правопорушника.

Керуючись ст. 33-35, 40-1, 130, 284 КУПАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 (десять тисяч двісті гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (отримувач: ГУК у Харківській області 21081300, код отримувача 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, р/р 0001, призначення платежу: «штраф по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху»).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 420,40 грн. (отримувач ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача 6001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: «судовий збір при ухваленні судом постанови про накладення адміністративного стягнення»).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Д.А. Крівцов