Провадження № 33/824/241/2020 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2020 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.

секретар: Ганжа В.В.,

за участю:

особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Федорова Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Федорова Дмитра Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2019 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого

ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , 15.09.2019 приблизно о 22 год. 35 хв., керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «Опель», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався в м. Києві по вул. Зодчих, 68, в стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння.

Згідно з результатом огляду проведеного у КМНКЛ «Соціотерапія», у притуності працівника патрульної поліції, ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння. А відтак своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» ПДР України.

Постановою Святошинського районного суду Київської області від 03 жовтня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, адвокат Федоров Д.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Святошинського районного суду міста Києва від 03.10.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги Федоров Д.С. зазначає, що судом першої інстанції всупереч ст.245, 252 КУпАП не було здійснено повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи, а висновки суду ґрунтуються на недопустимих доказах, через що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Так, в судовому засіданні захисником було подано клопотання про направлення справи на дооформлення та про закриття провадження. Однак, суд першої інстанції не задовольнив жодного клопотання та не навів жодного мотиву відхилення, що свідчить про невмотивованість оскаржуваної постанови. Також, суд не надав жодної оцінки письмовим поясненням ОСОБА_1 , які були подані захисником через канцелярію суду. Не навівши жодного аргументу відхилення заявлених клопотань, виніс необґрунтоване рішення та допустив порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Щодо недопустимості доказів захисник зазначає, що у відповідь на адвокатський запит вих. №130/18/09 від 18.09.2019 року КМНКЛ «Соцеотерапія» було надано засвідчені копії Акту медичного огляду на підставі якого було видано висновок №007700. З пунктів 18-24 Акту медичного огляду вбачається, що жодні лабораторні дослідження зразків біологічного середовища ОСОБА_1 не проводилися.

Захисник зазначає, що зважаючи на те, що стан сп`яніння був діагностований у ОСОБА_1 без проведення обов`язкових лабораторних досліджень, огляд проведений з порушенням п.7,15 Розділу 3 Інструкції №1452/735 від 09.11.2015 та є недійсним відповідно до п.22 Розділу 3 Інструкції №1452 від 09.11.2015.

Зважаючи на очевидну недопустимість Висновку №007700 як доказу, та відсутність інших доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані сп`яніння, склад правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відсутній.

Окрім того, обставина того, що формулювання інкримінованого правопорушення у протоколі викладеного двухзначно (керував автомобілем в стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння) позбавляє можливості ОСОБА_1 захищатися від інкримінованого правопорушення, оскільки процедура огляду на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння - різні, та свідчить про порушення п. «а» ч.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Федорова Д.С., який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити, пояснення ОСОБА_1 , який також підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи клопотання, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зазначені вимоги закону судом дотримані в повному обсязі.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п.2.9 «а» ПДР України встановлено заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп?яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ж з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

З провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вбачається, що суддя місцевого суду при її розгляді дослідив письмові докази у справі, правильно встановив фактичні обставини правопорушення, визнавши доведеним невиконання водієм п. 2.9 «а» ПДР України, отже дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На противагу доводам апеляційного прохання, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується письмовими доказами, які правильно були враховані судом на обґрунтування свої висновків, а саме даними, які містяться:

- в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 177278 від 16 вересня 2019 року, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. При цьому протокол був підписаний особою, яка його склала та безпосередньо ОСОБА_1 , який власноручно зазначив, що з протоколом згоден (а.с. 1);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.09.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння (канабіноїди, стимулятори (а.с. 2);

- відеозаписом подій, який є об`єктивним доказом у справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, підтверджуються обставини проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 у лікаря нарколога (а.с.3).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з будь-якими заявами до працівників поліції з приводу неправомірності їх дій не звертався, будь-яких скарг на неправомірність дій працівників поліції при складанні протоколу не подавав.

До суду апеляційної інстанції були надані пояснення лікаря-нарколога ОСОБА_3 , який пояснив, що 16.09.2019, о 00 год. 00 хв, інспектором патрульної поліції був доставлений на огляд громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За клінічною картиною даної особи було встановлено, що вона перебуває в стані наркотичного сп`яніння. Під час огляду ОСОБА_1 не зміг здати достатньої кількості сечі, був проведений експрес тест на наркотики «Снайпер», відповідно до якого було виявлено наявність в організмі двох наркотичних речовин: канабіноїди (марихуана) та стимулятори (амфетамін). Результати за клінічною картиною та за даним тестом були занесені до акту №007700.

Таким чином, суддя місцевого суду, проаналізувавши усі докази по справі, правильно встановив фактичні обставини правопорушення, визнавши доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.09.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння - складений з порушенням вимог діючого законодавства - є безпідставними, оскільки при встановленні стану наркотичного сп`яніння основним і вирішальним є виявлені при огляді у обстежуваної особи клінічні ознаки сп`яніння. Відповідно до пункту 7 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МОЗ та МВС України № 1452,735 від 9.11.2015 року - лабораторне дослідження зразку біологічного середовища проводиться з метою виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинити стан сп`яніння.

Крім того, висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку. Тому, ОСОБА_1 , в разі незгоди із проведеним щодо нього медичним оглядом, не був позбавлений можливості оскаржити висновок такого огляду у встановленому законом порядку.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження в справі, в апеляційній скарзі не наведено.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог ст.33, ч.1 ст.130 КУпАП та в межах строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

З огляду на те, що апеляційним переглядом справи щодо ОСОБА_1 не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, а висновки судді місцевого суду в постанові від 03 жовтня 2019 року відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на належних та допустимих доказах і не спростовуються доводами апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу адвоката Федорова Д.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а постанову Дарницького районного суду міста Києва від 03 жовтня 2019 року - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Федорова Дмитра Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Рудніченко