Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/52/20
Провадження № 3/670/33/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2020 року смт. Віньківці

Суддя Віньковецького районного суду Хмельницької області Потапов О.О.,

з участю секретаря Кушнір О.В.,

особи Писаренко П.В.,

захисника Теліцина А.М.,

розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 16.01.2020 року о 22.44 год. в смт. Віньківці по вул. Л. Українки керував автомобілем марки Мерседес-Бенц д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав. Повідомив, що він не вживав спиртні напої, а їхати в ЦРЛ та продувати повітря в прилад «Драгер» відмовився тому, що був тверезий.

Захисник звернув увагу суду на те, що не підтверджені ознаки алкогольного сп`яніння у його підзахисного. Їх не виявлено на відео та не підтвердив свідок ОСОБА_2 , тому не було підстав для проходження тесту на місці зупинки та в ЦРЛ його підзахисним, який не перебував у стані алкогольного сп`яніння на момент зупинки автомобіля поліцейським. Послався на показання свідка захисту ОСОБА_3 , яка повідомила, що син не вживав спиртні напої, а поліцейський упереджено відноситься до неї, а відповідно і до сина, оскільки вона виграла справу в суді проти поліцейського ОСОБА_4 рік тому.

В останні судове засідання обвинувачений не з`явився, посилаючись на карантинні заходи та лікування обвинуваченого.

Дослідивши та проаналізувавши наявні у справі докази, слід вважати доведеним вину ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, оговореного ст. 130 ч.1 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо.

Згідно зі ст. 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду.

Згідно положень ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за цією статтею настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2, п. 3, п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Захисник звертав увагу суду на відсутність ознак сп`яніння у ОСОБА_1 , посилаючись на показання свідка ОСОБА_2 , та, відповідно, відсутність підстав для огляду поліцейським водія на стан алкогольного сп`яніння.

Цей свідок суду повідомив, що його автомобіль зупинив поліцейський і просив засвідчити, що водій відмовляється від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки. Ознак сп`яніння свідок у водія як-то запах алкоголю та нестійка хода, не помітив. Акт з такими ознаками він підписав на місця події автоматично. Протягом 0,5 год. свідок сидів в своєму авто і чув, що жінка просила поліцейського відпустити водія, посилаючись на те, що в автомобілі перебуває мала дитина. Розмову про помсту щодо неї з боку поліцейського він не чув.

Показання цього свідка різняться з актом огляду водія на стан сп`яніння, який ОСОБА_5 підписав на місці зупинки 16.01.2020 року. В зазначеному акті зафіксовано, що у ОСОБА_1 виявлено запах алкоголю з порожнини рота та нестійка хода.

Виходячи із показань цього свідка, у поліцейського не було підстав вважати, що ОСОБА_1 керує автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння.

Проте, із представленого суду відео слідує, що поліцейський, звертаючись до водія ОСОБА_1 , до прибуття цього свідка, констатує про не освітлення номерного знаку його авто і говорить, що від водія чути запах алкоголю (22.48.26 - 22.48.28 год. відео).

Свідок ОСОБА_6 повідомляє, що не горіла підсвідка номерного знаку, тому поліцейський зупинив автомобіль її сина. Вона стверджує, що складання протоколу про адміністративне правопорушення - це помста її сину за те, що цей поліцейський їй програв справу в суді рік тому. По тій справі він притягував її до відповідальності. Вона стверджує, що син не вживав спиртні напої, але він дратівливий, тому відмовився проходити тести, являється інвалідом 3 групи, хвороба пов`язана із нервовим станом дитини. В автомобілі стояв запах алкоголю, оскільки вона та невістка вживали спиртні напої. Всі святкували день народження і їхали з кафе.

Повідомлення цього свідка про запах алкоголю в їх авто підтверджує слова поліцейського на відео про те, що було чути запах алкоголю. На відео поліцейський констатує наявність запаху алкоголю саме від водія на вулиці. Він говорить, що не від матері, а від сина чути алкоголь (відео 22.48.10 - 22.48.30 год.), що є підставою для огляду водія. Згадана Інструкція в цьому випадку не передбачає обов`язкову присутність двох свідків, які б підтвердили ознаки сп`яніння водія. Виявлення таких ознак без свідків закон надає поліцейському, як посадовій особі державного органу.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Із аналізу Інструкції та ПДРУ слідує, що при виявлені будь-якої із ознак сп`яніння, у поліцейського виникає право запропонувати водію проходження медичного огляду, а у водія - обов`язок його пройти.

Обґрунтованість ознаки алкогольного сп`яніння запах алкоголю підтвердив своїм підписом у протоколі серії БД № 027339 капітан поліції Вох В.Г. та понятий ОСОБА_7 в протоколі серіїі БД № 027339 та в Акті огляду водія на стан сп`яніння від 16.01.2020 року.

Навіть, за наявності особистої неприязні з матір`ю обвинуваченого, яка не підтвердилась у судовому засіданні, оскільки доведено, що відносини між цими особами пов`язані із складанням адміністративного протоколу, поліцейський діяв відповідно до приписів ст. 35 ч.1 п.2 та ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію». Упередженого ставлення до водія з його боку не виявлено.

Проаналізовані докази вказують на достатність підстав у поліцейського для освідчення водія на стан алкогольного сп`яніння.

Пропозиція проходження огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння не виконана, тому допущено ним порушення ним п.2.5 ПДР України, що є підставою для притягнення його до відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП.

Вина його доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 027339 від 16.01.2020 року, в якому інспектор поліції повідомляє, що ОСОБА_1 16.01.2020 року о 22.44 год. в смт. Віньківці по вул. Л. Українки керував автомобілем марки Мерседес-Бенц д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився пройти огляд на стан сп`яніння;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 з використанням спеціальних технічних засобів;

- поясненнями ОСОБА_2 про відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- відеофіксацією місця події, де зафіксовано правомірність зупинки поліцейським автомобіля порушника та небажання протягом півгодини водія ОСОБА_1 виконати пропозицію інспектора та пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в ЦРЛ. Намагання матері обвинуваченого вирішити конфлікт шляхом домовленості із працівником поліції.

Мотив особистої зацікавленості поліцейського не знайшов підтвердження, оскільки свідок ОСОБА_6 не вела мову про конфліктні стосунки на місці зупинки. Навпаки вона спілкувалась із поліцейським на «Ти», називаючи його по імені « ОСОБА_8 », що прослідковується на відео, тому її показання про можливість помсти її сину поліцейським, суд розцінює як намагання захистити сина.

Представлені докази суд відповідно до вимог ст. 251 КУпАП вважає належними та допустимими. За сукупності проаналізованих доказів доведено вину порушника у відмові від проходження медичної експертизи та продуванні повітря у спеціальний прилад на місці зупинки, що являється порушенням вимог п.2.5 ПДР України, згідно якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тому доведено скоєння ним правопорушення, оговореного ст.130 ч.1 КУпАП .

Неявка обвинуваченого та його захисника у судові засідання 15.04.2020 року та 16.04.2020 року не перешкоджає розгляду даної справи, оскільки ухвалою суд надав можливість цим особам, один з яких проходить лікування у Віньковецькій ЦРЛ, а інший є особою, старше 60 років, представити суду письмово аналіз досліджених доказів.

Всі докази досліджувались в судовому засіданні за їх участі. Діючий КУпАП не передбачає стадії судових дебатів, а приписи ст. 268 КУпАП дають право суду розглядати в цілому справу у відсутності обвинуваченого. При цьому, суд бере до уваги, що обвинувачений та захисник не з`явились у судове засідання на стадії дебатів, щоб дати аналіз вже дослідженим ними доказам. Також бере до уваги той факт, що 4 рази за їх клопотанням відкладався розгляд справи.

Відкладаючи розгляд справи 14.04.2020 року, суд давав можливість обвинуваченому запросити іншого захисника у справу.

Введені державою карантинні заходи та лікування обвинуваченого не може слугувати перешкодою для розгляду справи та уникнення особи від відповідальності за скоєне правопорушення.

Як адвокат, так і підзахисний не були позбавлені права, окрім письмових пояснень скористатись приписами ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короно вірусної хвороби ( COVID-19), про що їх повідомляв суд в ухвалі від 15.04.2019 року, тому проведення судового засідання 16.04.2020 року без їх участі не порушує права обвинуваченого оговорені ст. 59 Конституції України.

Згідно довідки № 3522/101-2019 від 24.10.2019 року з бази даних МВС «АРМОР», «НАІС» ОСОБА_1 видано посвідчення водія.

Обтяжуючих та пом`якшуючих відповідальність обставин, передбачених ст. 35 та 34 КУпАП, не встановлено.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд бере до уваги, що згідно положень ст. 23 КУпАП України адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника. Враховується ступінь його вини, майновий стан, обставин, що пом`якшує відповідальність та що його обтяжують не виявлено, тому вважаю за можливе призначити йому стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130 ч.1, 283 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір» суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір 420,40 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду через Віньковецький районний суд.

Суддя О.О.Потапов