Справа №: 310/342/20
3/310/434/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 січня 2020 року м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі судді Дністрян О.М.

при секретарі - Уставицькій Н.М.,

за участю прокурора Педан Ю.Г.,

особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Бердянського міськрайонного суду адміністративний матеріал у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Бердянськ Запорізької області, працює вантажником в магазині «АТБ», раніше займав посаду молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки ДУ «Бердянська виправна колонія (№77)», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією не притягувався, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 , -

-у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

14.01.2020 року на адресу Бердянського міськрайонного суду надійшов адміністративний матеріал состовно ОСОБА_1 про притягнення його до відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно до наказу Міністерства юстиції України 10.05.2017р. № 1519/5 «Перелік найменувань органів, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України» ДУ «Бердянська виправна колонія (№77)» (код ЄДРПОУ № 8563518) відноситься до установ виконання покарань Державної кримінально-виконавчої служби України.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про Державну кримінально - виконавчу службу України» від 23.06.2005р., підприємства установ виконання покарань є державними підприємствами, які здійснюють господарську діяльність та професійно-технічне навчання засуджених.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» до персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України належать особи рядового і начальницького складу (далі - особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби), спеціалісти, які не мають спеціальних звань, та інші працівники, які працюють за трудовими договорами в Державній кримінально-виконавчій службі України (далі - працівники кримінально-виконавчої служби).

Служба в Державній кримінально-виконавчій службі України є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України. Час проходження служби в Державній кримінально-виконавчій службі

України зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби відповідно до закону.

Пунктом 6 ст. 14 Закону, установлено, що особам рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби встановлюються спеціальні звання.

Особам молодшого начальницького складу присвоюються такі спеціальні звання: сержант внутрішньої служби; старший сержант внутрішньої служби; старшина внутрішньої служби, прапорщик внутрішньої служби; старший прапорщик внутрішньої служби.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про Державну кримінально - виконавчу службу України» Державна кримінально-виконавча служба України відповідно до закону здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.

Відповідно до п. 1 Положення «Про Державну пенітенціарну службу України» Державна пенітенціарна служба України (ДПтС України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якої спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра юстиції України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері виконання кримінальних покарань.

Згідно з наказом № 55о/с від 10.03.2016 р. ОСОБА_1 з 11.03.2016р. призначено на посаду молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки ДУ «Бердянська виправна колонія (№77)». 11.03.2016 року ОСОБА_1 прийняв присягу працівника державної пенітенціарної служби України.

Відповідно до примітки до ст. 172-6 КУпАП, суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що до осіб, які зобов`язані подавати декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, визначені ч. 1 та ч. 2 цієї статті, відносяться особи, зазначені у п. 1, п.п. «а» і «в» п. 2, п. 5 ч. 1 ст. З цього Закону.

Згідно з п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи рядового і начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби.

Таким чином, ОСОБА_1 , працюючи молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки ДУ «Бердянська виправна колонія (№77)», відповідно до ст. 1, п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3, ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст. 172-6 КУпАП, є суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, передбачені ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Пунктом 1 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

У відповідності до абз. 2 п. 2 Розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» про початок роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, приймається рішення Національного агентства з питань запобігання корупції.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції», Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти.

10.06.2016р. Національним агентством з питань запобігання корупції прийнято рішення № 2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України за № 958/29088) «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або

місцевого самоврядування», яким передбачено, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи: 1) перший етап - з 00 год. 00 хв. 01.09.2016 для таких типів декларацій (повідомлень) та суб`єктів декларування:

-щорічні декларації за 2015 рік службових осіб, які станом на 01.09.2016 займають згідно зі ст. 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище. Зазначені у цьому абзаці декларації подаються протягом 60 календарних днів з дати, визначеної у цьому абзаці;

-декларації, передбачені абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону (декларації осіб, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування), службових осіб, які 01.09.2016 чи пізніше цієї дати припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та станом на день такого припинення займають згідно зі ст. 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище;

-повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб`єкта декларування, передбачені ч. 2 ст. 52 Закону, службових осіб, які станом на чи пізніше цієї дати займають згідно зі ст. 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище;

2) другий етап - з 00 годин 00 хвилин 01.01.2017 для всіх інших суб`єктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом.

24.01.2019 року відповідно до наказу № 19/ОС-19 ДУ «Бердянська виправна колонія (№77)» «Про звільнення» сержанта внутрішньої служби ОСОБА_1 , молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки ДУ «Бердянська виправна колонія (№77)» було звільнено з займаної посади.

Таким чином, 24.01.2019 року ОСОБА_1 припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування та, відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016р., був зобов`язаний до 24.01.2019 р. подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Водночас, згідно з публічною частиною Єдиного державного реєстру осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування (гіперпосилання на Реєстр - https://public.nazk.gov.ua) ОСОБА_1 подав декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі https://nazk.gov.ua (гіперпосилання на декларацію в Єдиному державному реєстрі осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування https://public.nazk.gov.ua/declaration/30e22e2b-c01f-4038-а6с9-976а6а1733bb), 25.01.2019 року, що є порушенням вимог п. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 2 від 10.06.2016р., рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016р., відповідальність за яке встановлена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Викликаний у судове засідання ОСОБА_1 пояснив, що йому було відомо про необхідність подачі декларації після звільнення з посади за період, який не охоплений раніше поданими деклараціями, при звільненні його повідомляли про це, але своєчасно не встиг подати декларацію, не може пояснити чому своєчасно не подав. Свою вину у скоєному правопорушенні визнав повністю.

Прокурор в судовому засіданні просив застосувати засоби фіксації судового засідання, вважав доведеним вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП та необхідним призначити мінімальне стягнення визначене санкцією даної статті.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, прокурора, та дослідивши матеріали справи про адміністративне порушення, оцінивши докази по справі відповідно до ст. 252 КУпАП, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Вина ОСОБА_1 підтверджується письмовими матеріалами справи: відомостями, зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення, письмовими поясненням ОСОБА_1 ; витягом з Єдиного державного реєстру декларацій НАЗК; декларацією особи яка припинила діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 ; копією повідомлення уповноваженої особи з питань запобігання та виявлення корупції ДУ «Бердянська виправна колонія (№77) від 21.11.2019р. №18-5116 та додатком до нього, копією наказу №55 о/с від 10.03.2016р., копією наказу №19/ос-19 від 24.01.2019р., копією абеткової картки ОСОБА_1 , копією присяги працівника державної пенітенціарної служби України, копією ознайомлення ОСОБА_1 від 24.01.2018 року;копією посадової інструкції, а також поясненнями ОСОБА_1 , наданими в судовому засіданні.

Визначаючи розмір адміністративного стягнення за вчинене ОСОБА_1 правопорушення, суд враховує вимоги ст.ст. 33-35 КУпАП, зокрема, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність та наявність обставин, що пом`якшують відповідальність щире каяття, та вважає можливим призначити мінімальне стягнення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУаАП у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП правопорушник зобов`язаний сплатити судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 172-6, ст. ст. 213, 221, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП і піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних розмірів доходів громадян, що становить 850 гривень., стягнувши суму за реквізитами: номер рахунку UA0008455, населений пункт отг м.Бердянськ, отримувач: Бердянське УК/отг м. Бердянськ/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) 38042560, банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), код класифікації доходів бюджету: 21081100, найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи та інші санкції.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь Державної судової адміністрації України у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420,40 грн., стягнувши суму за реквізитами: рахунок отримувача: UA 0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збір на користь Державної судової адміністрації України.

Строк пред`явлення до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після вступу постанови в законну силу або закінчення строку, встановленого у разі відстрочки або розстрочки виконання постанови.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Бердянський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Бердянського

міськрайонного суду О.М. Дністрян