КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/4286/2020 Суддя І інстанції - Ларін О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2020 року суддя Київського апеляційного суду Ковальська В.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , захисника Несвітайла О.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника Несвітайла О.М. на постанову судді Білоцерківського міськрайонного районного суду Київської області від 14 вересня 2020 року про визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Білоцерківського міськрайонного районного суду Київської області від 14 вересня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Згідно з постановою судді 26.06.2020 о 02 год. 40 хв. водій ОСОБА_1 , рухаючись в м. Біла Церква Київської області, вул. Леваневського, 46, керував транспортним засобом марки AUDI ALLROAD, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, не природна блідість, підвищена жвавість. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП (в редакції Закону України від 07.07.2016).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та його захисник Несвітайло О.М. просять скасувати постанову судді Білоцерківського міськрайонного районного суду Київської області від 14 вересня 2020 року щодо ОСОБА_1 та закрити провадження у справі на підставі ст. 247 КУпАП.

Заперечуючи висновок суду про винуватість ОСОБА_1 , апелянти вказують, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис не містить відомостей про керування ОСОБА_1 автомобілем чи факту передачі ОСОБА_1 керування автомобілем особі, що перебуває в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Даний відеозапис містить лише часткову відео (аудіо) зйомку складання поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення. Незважаючи на це суддя посилається на це доказ у своїй постанові обґрунтовуючи доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Окрім того, апелянти стверджують, що в матеріалах відеозйомки міститься зображення особи, яка перебувала за кермом автомобіля AUDI ALLROAD, державний номерний знак НОМЕР_1 , безпосередньо до зустрічі з працівниками поліції на вул. Леваневського у м. біла Церква - це ОСОБА_4 .

Посилаючись на те, що КНП БМР "Білоцерківська міська лікарня № 4", до якої було видано направлення ОСОБА_1 для проходження медичного огляду у 03 годину 20 хвилин 26.06.2020 з квітня до кінця серпня 2020 року взагалі не проводив в нічний час будь-яких оглядів, у томі числі огляд водіїв на стан наркотичного та алкогольного сп`яніння.

Таким чином, ОСОБА_1 не мав фізичної можливості прибути та пройти огляд протягом 2 годин з моменту видачі працівниками поліції направлення на огляд.

Посилаючись на відеозапис, апелянти вказують, що на запитання працівників поліції ОСОБА_1 відповів, що у нього немає бажання їхати на медичне обстеження, проте якщо працівник поліції цього вимагає, то він проїде в медичний заклад на обстеження. Незважаючи на згоду ОСОБА_1 поліцейський, в порушення вимог п. 12 р. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейський склав протокол про адміністративне правопорушення.

Також апелянти зазначають, що приїхавши до закладу охорони здоров`я вночі з 25 на 26 червня 2020 року, ОСОБА_1 виявив, що цей заклад зачинено, що змусило його вранці звернутися до медичного центру "Рось", у якому 26.02.2020 проведено обстеження на предмет алкогольного чи наркотичного сп`яніння та ознак такого сп`яніння виявлено не було.

Заслухавши суддю, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Несвітайла О.М., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляція до задоволення не підлягає, а постанову судді необхідно залишити без змін, виходячи з таких підстав.

Висновок, викладений у постанові судді Білоцерківського міськрайонного районного суду Київської області від 14 вересня 2020 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при обставинах, встановлених судом відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення, рапортом працівника поліції Овчарука Б., письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , направленням водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, розпискою ОСОБА_4 про передачу йому автомобіля AUDI ALLROAD, номерний знак НОМЕР_1 , та зобов`язання не допускати водія до керування ним, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом до моменту зупинки автомобіля спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого убачається, що ОСОБА_1 перебував на місці водія автомобіля, коли працівник поліції підійшов до автомобіля після його зупинки і при цьому не заявляв про те, що автомобілем керував не він, а інша особа.

З пояснень ОСОБА_1 про обставини справи, викладених у постанові судді районного суду, убачається, що в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 також не заперечував тієї обставини, що він керував автомобілем, а лише наполягав на тому, що він не відмовлявся від проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Проте, доводи апелянтів про те, що ОСОБА_1 нібито погодився на проведення огляду на стан сп`яніння, також спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, згідно з яким ОСОБА_1 після неодноразових попереджень працівників поліції про те, що у разі незгоди водія пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, буде складено відповідний протокол, відмовився від проведення такого огляду у присутності двох свідків.

Про відмову ОСОБА_1 від проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння підтвердили своїми підписами у протоколі про адміністративне правопорушення та у своїх письмових поясненнях свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 та його захисника Несвітайла О.М. на те, що "Білоцерківська міська лікарня № 4"не проводила огляди на стан сп`яніння в нічний час та на проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 у ТОВ "Медичний центр "Рось" є безпідставними, як такі, що не стосуються обставин відмови ОСОБА_1 від проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння при обставинах, встановлених судом.

Отже, наявними у справі доказами доведено, що водій ОСОБА_1 , в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, відмовився від вимоги працівника поліції про проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП, відтак суддя апеляційного суду не вбачає підстав для скасування постанови судді Білоцерківського міськрайонного районного суду Київської області від 14 вересня 2020 року щодо ОСОБА_1 та закриття провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Білоцерківського міськрайонного районного суду Київської області від 14 вересня 2020 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 , та його захисника Несвітайла О.М. - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.В. Ковальська