запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/793/20Головуючий у 1-й інстанції Гасанбеков С.С.
Єдиний унікальний №322/928/20Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2020 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 16 жовтня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду 27.09.2020 року о 16 год. 45 хв. в с.Веселий Гай Новомиколаївського району Запорізької області по вул.Першотравневій ОСОБА_1 керував мопедом «Сабур», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову суду та закрити провадження у справі на підставі п.6 ч.1 ст.247 КУпАП, посилаючись на те, що акт, який до 01 липня 2020 року встановлював адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння (ст.130 КУпАП в редакції Закону України №1446-VIII від 07 липня 2016 року), з 01 липня 2020 року був скасований Законом України №2617-VIII з одночасною криміналізацією цих дій у ст.286-1 КК України. Відтак Закон №2617-VIII в цій частині зворотної дії не має.

До судового засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився. 10 листопада 2020 року ОСОБА_1 направив на адресу апеляційного суду заяву, в якій просив апеляційну скаргу розглядати без його участі, з огляду на що у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП його неявка не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги за його відсутністю в судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, постанову судді та апеляційну скаргу, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд дійшов правильного висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення в повному обсязі підтверджена даними, що підтверджується:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №101836 від 27 вересня 2020 року, згідно з яким ОСОБА_1 у зазначений час керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння;

-роздруківкою результатів приладу "Drager", з яких вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу "Alcotest Drager 6810", а результат тестування склав 2,82 ‰;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким огляд ОСОБА_1 був проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, нечітка мова, тремтіння пальців рук;

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу "Alcotest Drager 6810" та виявлення в результаті цього позитивного результату - 2,82 ‰.

Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 вчинив передбачене ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне правопорушення за викладених в постанові суду обставинах.

Доводи апелянта про те, що суд безпідставно не закрив провадження у справі на підставі п.6 ст.247 КУпАП у зв`язку із скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність, не ґрунтуються на вимогах закону з огляду на таке.

Так, до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року, тобто до 01 липня 2020 року, КУпАП передбачав адміністративну відповідальність, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Після набрання чинності зазначеного вище закону, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність за керування транспортним засобом у стані сп`яніння виключено з ч.1 ст. 130 КУпАП та закріплено у ст.286-1 КК України.

Разом з тим, Законом України від 17 червня 2020 року № 720-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень", який набрав законної сили 03 липня 2020 року, внесені зміни до Закону № 2617-VIIІ.

Так, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону № 720-IX, у пункті 1 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 4, який запровадив нову редакцію ст.130 КУпАП та виключав адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, у зв`язку із запровадженням кримінальної відповідальності; у пункті 2 Розділу І Закону №2617-VIIІ виключено підпункт 171, яким доповнено КК України статтею 286-1. Отже, залишилась адміністративна відповідальність за вчинення таких дій.

Відповідно до вимог ч.1 ст.8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

В даному випадку адміністративне правопорушення було вчинено 27.09.2020 року, тобто під час дії закону, яким за керування транспортним засобом у стані сп`яніння передбачено адміністративну відповідальність.

У контексті наведених обставин не можна визнати переконливими й виправданими, а отже й достатніми, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про скасування судового рішення на зазначених у ній підставах.

У зв`язку з наведеним, у суду відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахуванням всіх фактичних обставин справи. Досліджені судом докази є допустимими і достатніми для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу порушника та наклав стягнення у встановлених цим Кодексом межах.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 16 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_1 в цій справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар

Дата документу Справа № 322/928/20