Справа № 408/2627/20-п
Провадження № 33/810/233/20
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Луганського апеляційного суду Тополюк Є.В., при секретарі Василович Г.Ю. за участю ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності, його захисника Горобец О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Луганського апеляційного суду в м.Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Біловодського районного суду Луганської області від 29 жовтня 2020 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Зарічне Зарічненського району Рівненської області, громадянина України, непрацюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.124 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною постановою суду першої інстанції піддано ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП адміністративному стягненню у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Відповідно до постанови суду, 06 вересня 2020 року о 06 годині 00 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mercedes-Benz ML 270 CDI, державний номер НОМЕР_1 , на 13+900 км автодороги С131619 с Малинове Станиця Луганська (вул. Кринична в смт Станиця Луганська), не врахувавши дорожньої обстановки, не вибрав безпечну швидкість для руху, внаслідок чого не впорався з керуванням, у зв`язку з чим виїхав за межі проїзної частини та допустив наїзд на нерухомі перешкоди, а саме залізобетонну огорожу та стовп ЛЕП. В результаті ДТП були пошкоджені транспортні засіб, паркан, лінія ЛЕП та газова стійка. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 12.1, 12.3 ПДР.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Біловодського районного суду від 29.10.2020 року, та прийняти нову постанову, якою визнати його, ОСОБА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Вважає, що постанова винесена необґрунтовано, з порушенням принципу об`єктивності і всебічного розгляду справи, призначене стягнення надмірно суворе. Просить звернути увагу, що після наїзду на залізобетонну огорожу та стовп ЛЕП він лишався на місці ДТП, нікуди не переміщував ТЗ, чекав на приїзд працівників поліції. По приїзду поліції не заперечував свою провину у скоєному ДТП. Погодився на проведення огляду на стан сп`яніння на місці ДТП. Результат огляду був встановлений негативний 0,00 %. Після ДТП добровільно відшкодував збитки ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» Станично -Луганському районну електричних мереж, а саме погоджений з товариством розмір загальних витрат в розмірі 15487,44 грн. ( копію квитанції про сплату додаю). Також відвернув шкідливі наслідки власниці пошкодженого паркану ОСОБА_2 , а саме встановив новий паркан, про що саме потерпіла ОСОБА_2 , зазначила у своєму поясненні працівникам поліції від 28.09.2020 року, яке знаходиться в матеріалах справи. При розгляді справи в суді першої інстанції прибув за першим викликом, що до явки до суду не ухилявся. В судовому засіданні, доповідачем по справі йому було задано питання, «Чому я влаштував гонки у населеному пункті ?», На що він пояснив, що ніяких гонок не влаштовував, лише намагався обігнати транспортний засіб на ділянці дороги, яка повертала різко направо, не розрахував траєкторію повороту, тому виїхав за межі проїзної частини. З незрозумілих причин, доповідач по справі наполягав, та прийшов до висновку, що це були гонки, хоча з матеріалів справи, його пояснення, відібраного 06.09.2020 року, документів зібраних поліцією, факту гонок не вбачається. В судовому засіданні визнав вину повністю, просив суд суворо не карати, зазначив, що всі шкідливі наслідки правопорушення відверненні, шкода відшкодована, просив не позбавляти права керування транспортними засобами, зазначав, що раніше до будь-якої відповідальності не притягувався. Не зважаючи на вищезазначене, суд першої інстанції прийняв рішення про позбавлення його права керування транспортними засобами на строк шість місяців. На думку ОСОБА_1 , що застосоване до нього стягнення не відповідає тяжкості скоєного ним правопорушення. Судом першої інстанції не встановлено жодних обставин, які б обтяжували відповідальність, лише пом`якшуючи.

Наголошує, що він допустив наїзд на стовп, та паркан, з будь-яким ТЗ він не зіштовхнувся, був тверезий, відшкодував всі збитки потерпілим.

Просить прийняти до уваги, що його батько ОСОБА_3 є потерпілим від Чорнобильської катастрофи, як мешканець території якої було завдано шкоду атомним випромінюванням в результаті Чорнобильської катастрофи. Його стан здоров`я постійно змінюється, не дозволяє йому керувати ТЗ, тому він, як його син, у разі позбавлення його права керування транспортними засобами, не зможе доставляти батька до медичних установ, а вони постійно мешкають в сільській місцевості, те найближчого медичного закладу велика відстань.

Підсумовуючи викладене, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає, що суд першої інстанції застосував до нього стягнення, яке не відповідає тяжкості скоєного ним правопорушення, та неправильно визначені фактичні обставини справи, у зв`язку з чим постанова Біловодського районного суду від 29.10.2020 року, підлягає скасуванню.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 на обґрунтування апеляційних вимог, пояснення його захисника Горобца О.С., який просив постанову суду першої інстанції змінити в частині накладення адміністративного стягнення на штраф, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст. ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом і правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя Біловодського районного суду Луганської області достатньо повно та всебічно з`ясував обставини вчиненого правопорушення, отже дотримався вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП, а зміст судового рішення узгоджується з положеннями ст. 283 КУпАП.

Так, згідно з вимогами ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Як вбачається з змісту постанови суду першої інстанції, при накладенні адміністративного стягнення суд вірно врахував характер вчиненого правопорушення, наслідком якого є спричинення значної матеріальної шкоди потерпілим, особу порушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, ступінь його вини.

Суд вірно встановив, що ОСОБА_1 , має річний водійський стаж та зазначив, що обставиною, що пом`якшує його відповідальність є визнання своєї провини, відшкодування завданої шкоди,

Однак, суд апеляційної інстанції вважає,що висновки суду про те,що ОСОБА_1 влаштував гонки у населеному пункті, об`єктивно матеріалами справи про адміністративне правопорушення не підтверджуються.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом першої інстанції не встановлено.

Суд апеляційної інстанції також не встановив обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 у даному адміністративному провадженні.

Адміністративне стягнення, як це визначено у ст. 23 КУпАП, є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкцією статті 124 КУпАП передбачено за порушення учасниками правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць,залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року, тобто є альтернативні виді адміністративного стягнення на винних осіб.

З постанови суду першої інстанції вбачається, що суд жодним чином не мотивував, чому він обрав для ОСОБА_1 саме таке адміністративне стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців.

При цьому суд мав документальне підтвердження того, що до ОСОБА_1 жодної претензії матеріального та морального характеру не має, що свідчить про щире каяття ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції вважає,що у даному випадку є всі підстави для зміни постанови суду першої інстанції в частині накладення адміністративного стягнення в бік його пом`якшення для ОСОБА_1 , яке, на думку апеляційному суду, буде достатнім для реалізації завдання КУпАП, визначеного в ст. 1 цього Кодексу, зокрема щодо запобігання правопорушенням, оскільки призначене судом першої інстанції ОСОБА_1 стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців є занадто суворим.

При цьому суд апеляційної інстанції враховує поведінку ОСОБА_1 , якій, як вбачається зі слів ОСОБА_2 , після того, як в`їхав в залізобетонну огорожу та зупинився, вийшов з транспортного засобу, представився ОСОБА_4 , вибачився за те,що пошкодив ії паркан та пообіцяв відшкодувати нанесені ї матеріальні збитки. В подальшому він виконав свою обіцянку, відремонтував залізобетонну огорожу.(а.с.18)

Вказане ОСОБА_2 повністю підтвердила у своєму клопотанні до суду апеляційної інстанції.

Окрім того, суд апеляційної інстанції прийняв до уваги лист Т.в.о.Генерального директора ТОВ « Луганське енергетичне об`єднання» В.Грицая від 11.11.2020 року про те,що 09.09.2020 року матеріальна шкода загальною вартістю 15487,44 грн. була повністю відшкодована ОСОБА_1 та до нього не має претензій.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає,що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова судді Біловодського районного суду Луганської області від 29 жовтня 2020 року, підлягає зміні в частині накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Біловодського районного суду Луганської області від 29 жовтня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, - змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

Вважати ОСОБА_1 підданим за ст.124 КУпАП адміністративному стягненню у межах санкції цієї статті у вигляді штрафу в розмірі двадцяти мінімумів доходів громадян, що складає 340 гривень.

В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Луганського апеляційного суду: Є.В. Тополюк