Справа № 450/348/20 Провадження № 3/450/446/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мусієвський В.Є., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли 29 січня 2020 року від Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 524244 від 28 січня 2020 року ОСОБА_1 26 січня 2020 року о 22 год. 45 хв. за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 , виражалася нецензурними словами до свого батька ОСОБА_2 , чим вчинила домашнє насильство психологічного характеру щодо нього. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнала, обставини правопорушення, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, заперечила.

Розглядаючи матеріали адміністративної справи в межах наявних доказів, приходжу до висновку, що провадження у справі слід закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 виходячи з наступного.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

З матеріалів справи вбачається, що доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є письмові пояснення потерпілого ОСОБА_2 . При цьому, у письмових поясненнях ОСОБА_1 обставини, викладені у поясненнях потерпілого, повною мірою заперечуються. Будь-яких інших доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суду не надано.

Крім того, обставини, викладені у письмових поясненнях потерпілого, є лише більш детальним описом обставин, викладених у протоколі прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 26 січня 2020 року. Однак інших доказів на підтвердження таких обставин суду не надано.

За ч. 2 ст. 251 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Звинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Таким чином, провадження в справі за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.7, 247, 251, 256, 266, 283, 284 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях останньої.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Мусієвський В.Є.