П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гладій С.В., розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Конюшко Д.Б., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 11червня 2020 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою суду, 24 квітня 2020 року приблизно о 09 год. 45 хв. у м. Києві по вул. Героїв Дніпра, 22, в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, адвокат Конюшко Д.Б. в апеляційній скарзі просить постанову Оболонського районного суду м. Києва від 11 червня 2020 року ухвалену стосовно ОСОБА_1 скасувати, а провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На обґрунтування апеляційних вимог адвокат Конюшко Д.Б. зазначає, що водій ОСОБА_1 не відмовлявся поїхати з працівниками поліції до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря нарколога, однак був введений в оману останніми щодо можливості пройти такий огляд самостійно.

Апелянт звертає увагу на порушення працівниками поліції Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Крім цього вказує на відсутність свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги з додатками, вислухавши адвоката Конюшка Д.Б. на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши пояснення ОСОБА_1 , переглянувши відеозапис досліджуваних подій, слід прийти до наступного висновку.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, як указано в ст. 294 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого судув повній мірі дотримані не були.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З наданих до суду матеріалів справи про адміністративне правопорушення, вбачається, що до суду надійшли: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 080858 від 24 квітня 2020 року, пояснення свідків, а також відеозапис із нагрудної відеокамери працівника патрульної поліції № АА00535.

Саме ці докази стали підставою для прийняття судом рішення по справі.

Як убачається з письмових пояснень самого ОСОБА_1 , який і в суді першої інстанції не заперечував обставин того, що 24 квітня 2020 року приблизно о 09 год. 45 хв. у м. Києві по вул. Героїв Дніпра, 22, керував транспортним засобом ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 , та був зупинений працівниками поліції.

В ході розмови, працівники поліції запропонували йому пройти огляд у лікаря нарколога, від проходження якого він не відмовлявся, проте поліцейський сказав, що поспішає та порадив йому самостійно звернутися до лікаря для проходження огляду і що за відмову йому нічого не буде. В подальшому після його звернення до лікаря нарколога, останній йому повідомив, що такий огляд проводиться протягом двох годин, які на той момент вже сплинули.

Крім того, ОСОБА_1 стверджує, що працівники поліції не пропонували йому видати направлення для проходження огляду у лікаря нарколога, про наслідки відмови та процедуру проходження йому не роз`яснили.

Відповідно до ч. 2 п. 9 "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, зі змінами, працівники поліції забезпечують доставку осіб, які мають бути оглянуті, до найближчого закладу охорони здоров`я, не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

При перегляді відеозапису нагрудної відеокамери працівника патрульної поліції № АА00535 чітко просліджується порушення процедури направлення особи на огляд стану наркотичного сп`яніння, оскільки працівниками поліції, в порушення ст. 266 КУпАП, положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не роз`яснили наслідки відмови, та процедуру проходження даного огляду. При цьому, в дійсності повідомили йому право на самостійне звернення до лікаря нарколога, чим ввели в оману водія ОСОБА_1 , який, будучи пересічним громадянином, довірився наданим роз`ясненням працівників поліції, які є представниками влади, і у ОСОБА_1 не було підстав не довіряти їм або ставити під сумнів їх дії.

Таким чином, враховуючи приписи ст. 62 Конституції України, відповідно до яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, з огляду на те, що письмові пояснення ОСОБА_1 стосовно порушення поліцейськими вимог "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 не спростовуються доказами у справі, а тільки їх підтверджують, слід прийти до висновку, що відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не можуть бути покладені в основу рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з положеннями п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки під час розгляду справи в апеляційному суді встановлено, що докази, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у справі відсутні, вважаю за таких обставин, що постанова суду першої інстанції не може бути визнана законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга адвоката Конюшка Д.Б. підлягає задоволенню, а постанова судді про притягнення ОСОБА_1 , до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу вказаного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Конюшко Д.Б., в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 11 червня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду С.В.Гладій