СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду міста Києва Дячук С.І., при секретарі Байдюк Д.О., за участі особи, яка притягається до відповідальності, прокурора - ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, матеріали якої надійшли з Департаменту стратегічних розслідувань Управління стратегічних розслідувань ГУНП в місті Києві, стосовно

ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Пашківка Макарівського району Київської області, українка, гр-ка України, освіта вища, директорка Територіального центру соціального обслуговування Святошинського району м. Києва (далі - Центр), зареєстрована та проживає: АДРЕСА_1 , не судима, -

звинуваченої у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 , будучи директором Центру, тобто посадовою особою юридичної особи публічного права, при цьому відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» під час виконання своїх службових повноважень вчинила дії та прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів шляхом укладання 01.04.2020 від імені Центру цивільно-правового договору № 12 про надання послуг із гр-ном ОСОБА_3 , який є її сином.

Дане правопорушення, пов`язане з корупцією, виявлено 29 вересня 2020 року (дата запиту інформації щодо ОСОБА_2 для перевірки та складання протоколу - а.с. 24).

Прокурор даний протокол про адмінпорушення стосовно ОСОБА_2 підтримав і просив останнього притягнути до відповідальності.

ОСОБА_2 викладених вище обставин вчинення правопорушення не оспорювала, вину у вчиненні правопорушення за викладених обставин визнала у повному обсязі, визнавши, що під час виконання своїх службових повноважень директорки Центру вчинила дії та прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів шляхом укладання 01.04.2020 від імені Центру цивільно-правового договору № 12 про надання послуг із сином ОСОБА_3 , щиро покаялася та просила не накладати суворе стягнення.

Вина ОСОБА_2 у вчинені адміністративного корупційного правопорушення за наведених вище обставин підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості.

Так, під час судового засідання дослідженням адміністративного протоколу та додатків до нього безспірно встановлено, що відповідно до наказу Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 20.04.2011 № 110-к ОСОБА_2 з 02.11.2017 призначено на посаду директорки Центру (а. 15, 30, 31).

Відповідно до підпункту «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» посадові особи юридичної особи публічного права є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону. Відповідно до посадової інструкції директор Центру здійснює керівництво діяльністю Територіального центру, визначає ступінь відповідальності керівників структурних підрозділів, укладає договори, діє від імені територіального центру ї представляє його інтереси.

Отже, ОСОБА_2 , обіймаючи посаду директора Територіального центру, яке є юридичною особою публічного права, будучи його посадовою особою, оскільки наділена адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями (обов`язками) (а. 32-35, 45-49), є суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Встановлено, що 01.04.2020 Центром, як замовником, в особі директорки ОСОБА_2 , яка діє на підставі Положення, з однієї сторони, і гр-ном ОСОБА_3 , як виконавцем, з другої сторони, укладено цивільно-правовий договір № 12, за яким замовник доручає та зобов`язується оплачувати виконані роботи, а виконавець бере на себе виконання робіт по наданню соціальних послуг одиноким непрацездатним громадянам (а. 16).

24.04.2020 та 22.05.2020 Центром, як замовником, в особі директора ОСОБА_2 , з однієї сторони, і гр-ном ОСОБА_3 , як виконавцем, з другої сторони, складено акт про те, що роботи передбачені договором № 12 від 01.04.2020 виконавцем були виконані, а замовником прийняті. Враховуючи вищевказаний обсяг виконаних робіт, узгоджена сторонами винагорода виконавця за квітень 2020 року у розмірі 18 000 гривень 00 копійок, без ПДВ та за травень 2020 року у розмірі 24 850 гривень 00 копійок, без ПДВ. Підписавши дані Акти, сторони засвідчили, що виконані роботи виконавцем замовнику належним чином (а. 17-18).

Згідно з відомістю на виплату винагороди за квітень 2020 року Центру, ОСОБА_3 виплачені кошти у сумі 14 490 грн., а за травень 2020 року - 20 004 грн. 25 коп. (а. 20, 43-44).

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його матір`ю є ОСОБА_2 (а. 12, 19). Крім того, особовий листок по обліку кадрів Територіального центру ОСОБА_2 , містить інформацію щодо наявності в неї сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. 22-23).

Факт укладання 01.04.2020 Центром, як замовником, в особі директора ОСОБА_2 , яка діє на підставі Положення, з однієї сторони, і гр-ном ОСОБА_3 , як виконавцем, з другої сторони, цивільно-правового договору № 12 свідчать про прийняття директоркою Центру ОСОБА_2 01.04.2020 рішення та вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів спричиненого суперечністю між її приватним інтересом зумовленим сімейними стосунками з близькою особою - сином ОСОБА_3 , та службовими повноваженнями, щодо укладання договорів від імені Центру, що впливає на неупередженість прийняття рішення під час виконання зазначених повноважень.

За таких умов, а саме за наявності реального конфлікту інтересів, директор Центру ОСОБА_2 була зобов`язана повідомити не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли дізналася чи повинна була дізнатися про таку наявність свого безпосереднього керівника та не вчиняти дій та не приймати рішень до прийняття безпосереднім керівником або керівником «органу, до повноважень якого належить звільнення/ініціювання звільнення з посади рішення щодо врегулювання конфлікту інтересів, та повідомлення про прийняте рішення.

Отже, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_2 , обіймаючи посаду директорки Центру, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» під час виконання своїх службових повноважень вчинила дії та прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів шляхом укладання 01.04.2020 від імені Центру цивільно-правового договору № 12 про надання послуг із гр-ном ОСОБА_3 , який є її сином, а тому такі дії ОСОБА_2 кваліфікує за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

При накладенні на ОСОБА_2 стягнення, суд згідно з вимогами ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого порушення, яке не було злісним, дані про її особу, яка до адмінвідповідальності притягається вперше. Обставиною, що пом`якшує відповідальність, є щире каяття, а обставин, що її обтяжують, не встановлено. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги матеріальний стан ОСОБА_2 , суд вважає достатнім призначити їй стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі.

На підставі викладеного і, керуючись ст. ст. 221, 279, 280, 283-285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, за якою накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 3 400 грн.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір за ухвалення постанови про накладення адмінстягнення в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму, тобто в сумі 420 грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ С.І. ДЯЧУК