Номер провадження: 33/813/1408/20
Головуючий у першій інстанції Гарський О. В.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд, під головуванням судді - Гірняк Л.А.

За участю секретаря судового засідання: Ющак А.Ю.

Захисник особи, яка притягається до

адміністративної відповідально: Ткаченко О.В.

Представника ДМСУ Одеської

митниці держмитслужби: Кептене Д.А.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою Одеської митниці Держмитслужби на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 10.11.2020 року, якою провадження у справі відносно громадянки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 471 МК закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ЗМІСТ ПРОТОКОЛУ ПРО ПОРУШЕННЯ МИТНИХ ПРАВИЛ, ЗАПЕРЕЧЕНЬ НА ПРОТОКОЛ ТА ПОСТАНОВИ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

В протоколі від 17.08.2020 року про порушення митних правил відносно громадянки України ОСОБА_1 зазначено про скоєння правопорушення за ознаками передбаченими ч.1 ст. 471 МК України - порушення порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю .

17.08.2020 року о 14:30 год., в оглядовому залі «Приліт» Міжнародного аеропорту «Одеса» в зоні діяльності відділу митного оформлення митного поста «Одеса-аеропорт» Одеської митниці, проходила митний контроль гр. України ОСОБА_1 , яка прибула до України літаком «В-737» б/н 9HQDV, авіакомпанії «Райанеир», сполученням «Бергамо Одеса».

Формою проходження митного контролю ОСОБА_1 обрала проходження через зону (коридор) спрощеного митного контролю «зелений коридор», що належним чином інформаційно обладнана, заявивши про відсутність у неї товарів, які під час переміщення через митний кордон України громадянами підлягають обов`язковому письмовому декларуванню, а також на переміщення яких через митний кордон України встановлено заборони або обмеження.

Після перетину ОСОБА_1 зеленої лінії, що позначає закінчення «зеленого коридору», на вимогу пред`явити наявні у неї валютні цінності ОСОБА_1 надала готівку в розмірі 13 000 євро, яку вона переміщувала через митний кордон України в порушення постанови НБУ від 02.01.2019 р. №3 «Про затвердження положення про транскордонне переміщення валютних цінностей».

Тому 17.08.2020 року складено протокол про порушення нею митних правил за ст. 471 МК України - порушення порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю (а.с.1-4).

В запереченнях адвокат Ткаченко О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , вказав, що висновки в протоколі від 17.08.2020 року про те, що є обмеження для ввезення валюти на митну територію України, не відповідають діючому законодавству ( а.с.16-23).

Відповідно до частини 3 ст.197 МК України переміщення валюти здійснюється з урахуванням вимог ст. 8 Закону України « Про валюту і валютні операції». Частиною 2 статті 3 Закону України від 21.06.2018 року № 2473-У111 « Про валюту і валютні операції» (надалі: Закон № 2473-У111) встановлено, що здійснення валютних операцій регулюються виключно цим Законом. Якщо положення інших законів суперечать положенням Закону України № 2473-У111 застосовується положення цього Закону.

У статті 1 Закону № 2473-У111 переміщення валюти через митний кордон України визначається як «транскордонне переміщення валютних цінностей». В свою чергу, транскордонне переміщення валютних цінностей це « валютна операція».

За статтею 4 зазначеного Закону валютні операції здійснюються без обмежень, крім випадків, встановлених законами України, що регулюють відносини у сферах забезпечення національної безпеки, запобігання та протидії легалізації( відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму чи фінансуванню розповсюдження зброї масового значення, виконання взятих Україною зобов`язань за міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також випадків, запроваджених Національним банком України.

Громадяни можуть ввозити валюту в необмеженій кількості на митну територію України, якщо це не підпадає під встановлені статтею 4 Закону «Про валюту і валютні операції» випадки. Національний банк України не застосовує заходи захисту на ввезення громадянами валюти на митну територію України.

Відповідальність за ст. 471 МК України настає у разі:

- переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження через «зелений коридор» товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено;

- переміщення яких через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через «зелений коридор» товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Враховуючи, що валюта є необмеженим і не забороненим для переміщення через митний кордон України товаром, та те, що переміщення через митний кордон України валюти взагалі не оподатковується, валюта не є предметом правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України.

Відповідальність за порушення здійснення валютних операцій передбачена не МК України, а саме КУпАП.

Тлумачачи норми закону, які підлягають застосуванню в даній справі, адвокат Ткаченко О.В. своє бачення в правозастосуванні підсумував таким чином:

- волюта, яку переміщувала ОСОБА_1 не є обмеженим товаром, у зв`язку з чим не підлягає конфіскації відповідно до санкції ст.471 МК України;

- валюта не є предметом правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, і переміщення валюти «зеленим коридором» не підпадає під ознаки правопорушення, відповідальність за яке встановлена ст. 471 МК України.

Ці обставини є підставою для закриття провадження у справі про порушення митних правил за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП - за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 10.11.2020 року провадження у справі відносно громадянки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 471 МК закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Зобов`язано Одеську митницю Держмитслужби вилучені гроші, у сумі 3000 (три тисячі) євро, згідно протоколу про порушення митних правил № 0837/50000/20 від 17.08.2020 року, повернути власнику або володільцю чи уповноваженій ними особі.

ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В обґрунтування доводів апеляційної скарги представник Одеської митниці Держмитслужби зазначив, що відповідно до статті 8 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 року №2473 VIII і постанови НБУ від 02.01.2019 р. № 3 «Про затвердження положення про транскордонне переміщення валютних цінностей» , фізична особа - нерезидент має право ввозити за межі України готівку в сумі, що перевищує в еквіваленті 10 000 євро, за умови письмового декларування митному органу в повному обсязі.

ОСОБА_1 не виконала норми законодавства про переміщення валюти, порушила встановлений порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, що є правопорушенням, відповідальність за яке встановлена ст. 471 МК України.

Тому представник Одеської митниці просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 10.11.2020 року та прийняти нову, якою визнати громадянку України ОСОБА_1 винною у вчиненні нею порушення митних правил, передбачених ст. 471 МК України, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил - валюти у кількості 3000 євро.

ПОЗИЦІЯ СТОРІН У СПРАВІ

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник Одеської митниці підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її в повному обсязі.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Ткаченко О.В., заперечував проти задоволення скарги, просив відмовити в її задоволені, постанову суду першої інстанції про закриття провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення залишити без змін через те, що валюта не є предметом правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, і переміщення валюти «зеленим коридором» не підпадає під ознаки правопорушення, відповідальність за яке встановлена зазначеною статтею закону.

ОЦІНКА СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Заслухавши думку представника митниці, адвоката Ткаченко О.В., який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду - без змін, перевіривши доводи скарги, дослідивши матеріали адміністративного провадження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, суд першої інстанції в основу своїх висновків поклав судження щодо правозастосування, висловлені адвокатом Ткаченко О.В. про те, що валюта не є предметом правопорушення передбаченого п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, і переміщення валюти «зеленим коридором» не підпадає під ознаки правопорушення, відповідальність за яке встановлена п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Погоджуючись з інтерпретацією, тобто виявленням сенсу Закону України « Про валюту і валютні операції», який прийнятий 21.01.2018 року, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення з підстав ст.471 МК України, тому закрив провадження у справі.

Суд в своїй постанові від 10.11.2020 року, зокрема, зазначив:

- норми Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 року №2473 VIII суттєво вплинули на правовідносини, що регулюються Митним Кодексом України, в тому числі і на державну митну політику, що фактично призводить до зміни класифікації видів правопорушень у сфері митної справи;

-вдаючись до аналізу нових норм, можливо зрозуміти, що Закон № 2473-У111від 21.06.2018 року по новому регулює відносини у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства;

- Митний Кодекс України жодних обмежень та заборон на застосування будь-яких інших Законів у сфері державної митної політики не встановлює. Більше того, частина 3 статті 7 МК України визначає регулювання таких відносин не тільки Митним Кодексом України, але і іншими законами України;

- переходячи до положень Закону № 2473-V111, суд вважав за необхідне підкреслити, що зазначеним законом дії, які здійснила ОСОБА_1 , визначаються як валютна операція у вигляді транскордонного переміщення валютних цінностей. Саме поняття транскордонне переміщення валютних цінностей, визначається, як ввезення, пересилання на митну територію України, вивезення, пересилання з митної території України або транзит через митну територію України банківських металів, готівкової валюти - пункт 12 статті 1 зазначеного Закону № 2473-V111;

- статті 4, 8 Закону № 2473-V111 встановлюють положення, що направлені, по-перше, на свободу волевиявлення у здійсненні валютних операцій, в тому числі під час транскордонного переміщення, по-друге, законодавче обмеження суми для такого переміщення, яка дорівнює або перевищує еквівалент 10 тисяч євро за офіційним курсом валют з обов`язковим письмовим декларуванням митним органам;

- зазначений Закон № 2473-V111 встановлює гарантії кожній особі для вільного здійснення валютних операцій. Не може бути будь-яких обмежень щодо таких операцій, окрім випадків, забезпечення національної безпеки, запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму чи фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, виконання взятих Україною зобов`язань за міжнародними договорами, а також випадків запровадження Національним банком України заходів захисту;

- гарантії свободи у сфері здійснення валютних операцій, усі права які надані резидентам, розповсюджуються і на нерезидентів частина 5 ст. 4 Закону № 2473-V111;

- стаття 14 Закону № 2473-V111, окремо встановлює види відповідальності за порушення вимог валютного законодавства. Серед інших видів та суб`єктів такої відповідальності, пункт 4 встановлює відповідальність для фізичних осіб, посадових осіб уповноважених установ, посадових осіб юридичних осіб заходи впливу у вигляді штрафів, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення;

- порядок застосування заходів впливу до фізичних осіб, посадових осіб уповноважених установ, посадових осіб юридичних осіб визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення - частина 1 статті 15 Закону № 2473-V111;

- застосовуючи положення вказаного Закону № 2473-V111, суд встановив, що дії ОСОБА_1 визначені митницею як порушення, повинні бути визначені як дії особи направлені на транскордонне переміщення валютних цінностей. Гарантіями свободи при здійсненні валютних операцій для нього повинно бути відсутність обмежень у здійсненні подібних операцій. Переміщення ОСОБА_1 13 000 євро, без обов`язкового письмового декларування, за певних умов може бути визначено порушенням транскордонного переміщення валютних цінностей. Разом з тим, реакція держави на таке порушення, по-перше, повинна бути здійснена тільки в порядку Кодексу України про адміністративні правопорушення та, по-друге, лише за правопорушення (вид правопорушення), що передбачено Кодексом України про адміністративні правопорушення;

- приймаючи таке рішення, суд враховував вимоги частини 3 статті 3 Закону, відповідно до яких, у разі, якщо положення інших законів суперечать положенням цього Закону № 2473-V111, застосовуються його положення;

- підводячи підсумки під досліджених фактів та вимог законів, суд вважав, що Одеська митниця помилково кваліфікували дії ОСОБА_1 за ст. 471 МК, оскільки відносини державної митної політики у сфері валютних операцій суттєво змінились, та в теперішній час регулюються за іншими правилами іншим Кодексом України.

Тому суд першої інстанції дійшов висновку про закриття провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України.

Суд першої інстанції в постанові від 10.11.2020 року зазначив, що такий висновок суду повністю відповідає судовій практиці, що має місце на теренах Одеської області, а саме в постанові Одеського апеляційного суду від 05.10.2020 року (провадження № 33/813/1174/20, справа місцевого суду № 521/13037/20).

З такими висновками суду першої інстанції, що направлені на кардинальну зміну правовідносин, які регулюються Митним Кодексом України, в тому числі з питань порушення порядку проходження спрощеного митного контролю з переміщенням валюти в розмірах, що не підлягають обмеженню, і утворення нової правозастосовчої практики до цих правовідносин, погодитись неможливо, оскільки зазначене спотворює суть регулятивної діяльності держави в сфері митних правовідносин.

ВІДПОВІДНЕ НАЦІОНАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО

Митний Кодекс України передбачає:

Стаття 197. Обмеження щодо переміщення окремих товарів через митний кордон України

«… Порядок переміщення через митний кордон України валютних цінностей встановлюється Національним банком України…».

Стаття 466. Забезпечення законності у разі застосування стягнень до порушників митних правил

«Стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України».

Стаття 511. Тимчасове вилучення товарів, транспортних засобів і документів

«Товари, що є безпосередніми предметами порушення митних правил, ... вилучаються ...».

Стаття 471. Порушення порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю

Порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України, -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацію цих товарів.

Закон України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 року №2473 VIII

Стаття 8. Транскордонне переміщення валютних цінностей

Транскордонне переміщення фізичними особами валютних цінностей у сумі, що дорівнює або перевищує еквівалент 10 тисяч євро за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на день переміщення через митний кордон України, підлягає письмовому декларуванню митним органам, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частина перша статті 8 із змінами, внесеними згідно із Законом № 440-IX від 14.01.2020\

Порядок транскордонного переміщення валютних цінностей суб`єктами валютних операцій і уповноваженими установами визначається Національним банком України з урахуванням норм частини першої цієї статті.

Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей, затверджено

постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 3, набрало чинності з дня введення в дію Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 року №2473 VIII з 07.02.2019 року. Пунктами 5, 6 Положення передбачено, що:

«Фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що не перевищує в еквіваленті 10000 євро, без письмового декларування митному органу.

Фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що дорівнює або перевищує в еквіваленті 10000 євро, за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі».

Проаналізувавши зазначені норми національного закону, суд апеляційної інстанції виходить з того, що правовідносини між державою в особі Одеської митниці держмитслужби та громадянами, які проходять митний контроль через «зелений коридор» з переміщенням товару - іноземної валюти, на який встановлені обмеження, регулюються нормами Митного Кодексу України з урахуванням Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 року №2473 VIII та Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей, яке затверджено постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 3, і набрало чинності з дня введення в дію Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 року №2473 VIII з 07.02.2019 року.

Ці норми відповідного національного законодавства Митний Кодекс України в редакції, чинної на момент подій в аналогічній справі «Садоча проти України», були предметом дослідження в Європейському Суді з прав людини.

Тому висновки в постанові суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 здійснила валютну операцію у вигляді транскордонного переміщення валютних цінностей, на які не може бути будь-яких обмежень, та на те, що відносини державної митної політики у сфері валютних операцій суттєво змінились, і в теперішній час регулюються за іншими правилами, іншим Кодексом України є спотворенням норм Митного Кодексу України, що регулюють правовідносини між державою та громадянами щодо порядку і умов переміщення товарів через митний кордон та їх контроль.

ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ ЗА ПРАВИЛАМИ МИТНОГО КОДЕКСУ УКРАЇНИ

Судом апеляційної інстанції встановлено, що громадянка України ОСОБА_1 , перетнула «зелену лінію», що позначає закінчення зони спрощеного митного оформлення «зелений коридор», та перемістила через митний кордон України валюту, розмір якої обмежений законодавством України, не задекларувавши митному органу кошти в розмірі 13000 євро, що підлягають обов`язковому декларуванню.

Діючим законодавством України ввезення готівкової іноземної валюти в Україну не обмежена, обмежена лише сума, що дорівнює або перевищує в еквіваленті 10000 евро, яка може бути ввезена без письмового декларування.

Об`єктивна сторона правопорушення, яке вчинила правил громадянка України ОСОБА_1 , полягає в недекларуванні іноземної валюти при проходженні митного контролю в «зеленому коридорі», за що передбачена відповідальність за ст. 471 МК України.

Виходячи з вимог ст.471 МК України та встановлених судом обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що на правопорушника має бути накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі сто неоподаткованих мінімумів громадян - 1700 грн. Саме таке стягнення суд вважає достатнім для виправлення та належної поведінки правопорушника.

ЩОДО КОНФІСКАЦІЇ ВИЛУЧЕНОГО МАЙНА

Аналізуючи обставини справи в контексті конвенційних положень щодо втручання в право власності з метою встановлення справедливого балансу між конфліктуючими інтересами, суд виходить з наступного.

Громадянка України ОСОБА_1 , працювала в Італії доглядальницею (помічницею по господарству). Кошти, які ввезені на територію України отримані нею, як заробітна плата (а.с.59-64).

Європейський суд з прав людини у чисельних справах, в тому числі «Трегубенко проти України» ( рішення від 02 листопада 2004 року) зазначив, що позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний, inter alia, «інтерес суспільства» та «умови, передбачені законом». Більше того, будь яке втручання у право власності обов`язково повинно відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Він не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (див. рішення Брумареску (Brumaresku), п. 78).

У пункті 28 рішення «Гирлян проти Росії» від 09.10.2018 Суд повторив, що для того, щоб бути пропорційним, втручання повинно відповідати серйозності порушення і санкції з огляду на тяжкість злочину, за яке воно призначене для покарання - в даному випадку недотримання вимоги декларації - а не серйозність будь-якого передбачуваного порушення, яке насправді не було встановлено, наприклад, злочин відмивання грошей або ухилення від сплати податків (див. рішення Ісмаїлов проти Росії, п. 38).

Зазначена позиція Європейського Суду щодо необхідності забезпечення необхідного справедливого балансу між захистом права власності та вимогами загального інтересу з огляду на свободу розсуду, якою наділена держава в цій сфері, також відображена у справі «Садоча проти України».

Суд вказав, що захід у вигляді конфіскації відповідає загальному суспільному інтересу, підкресливши, що необхідний баланс не буде досягнуто, якщо на відповідного власника майна буде покладено «індивідуальний та надмірний тягар» (рішення від 11 липня 2019 року ( п. п. 26,27).

Тому апеляційний суд бере до уваги, що вилучені кошти інспектором митниці, є для неї важливою сумою, на яку вона розраховувала, як на заробітну плату. Конфіскація цих коштів, на які ОСОБА_1 розраховувала, поставить її в скрутне матеріальне становище, та покладе на неї «індивідуальний надмірний тягар».

Підстав для застосування санкції ст. 471 МК України про конфіскацію вилученої валюти, немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 520 МК України витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

На підставі пункту 5 частини 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню з громадянки України ОСОБА_1 на яку накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі 384,20 грн.

Керуючись п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 3, 10, 366, 462, 471, 520, 530, 531 МК України, ст. ст. 8, 23, 33, 40-1 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Одеської митниці Держмитслужби задовольнити частково.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 10.11.2020 року скасувати та прийняти постанову.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчинені порушення митних правил, передбачених ст. 471 МК України, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок, що підлягає сплаті на користь держави України без конфіскації товарів.

Вилучену валюту згідно протоколу про порушення митних правил 0837/50000/20 від 17.08.2020 року у кількості 3000 (три) тисячі євро повернути громадянці ОСОБА_1 .

Стягнути з громадянки ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 384,20 (триста вісімдесят чотири гривні двадцять копійок).

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області Л.А.Гірняк