ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/132/20 Справа № 193/1551/19 Суддя у 1-й інстанції - Шумська О. В. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2020 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2019 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого машиністом КП "Софіївське", який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2019 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 384 гривні 20 копійок судового збору.

Так, судом встановлено, що 14 листопада 2019 року о 16:40 годині по вул. Криворізькій смт. Софіївка Софіївського району Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем "Фольцваген Т-2" д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (хитка хода, почервоніння очей, різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду, у встановленому законом порядку, на визначення стану сп`яніння, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Крім того, 14 листопада 2019 року о 16:55 годині по вул. Криворізькій смт. Софіївка Софіївського району Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем "Фольцваген Т-2" д/н НОМЕР_1 , виїхав на зустрічну смугу, та здійснив зіткнення з автомобілем "Мерседес Бенс" д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , чим порушив п.10.9 ПДР України. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

14 листопада 2019 року о 16:40 годині по вул.Криворізькій смт.Софіївка Софіївського району Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем "Фольцваген Т-2" д/н НОМЕР_1 , виїхав на зустрічну смугу, та здійснив зіткнення з автомобілем "Мерседес Бенс" д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , та, не дочекавшись працівників поліції, покинув місце вчинення ДТП, чим порушив п.2.10 ПДР України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та провадження закрити.

Вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Вказує, що адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не підтверджене жодним доказом по адміністративній справі і не знайшло підтвердження в судовому засіданні. На думку апелянта, наявність протоколу складеного працівниками поліції стосовно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП не є належним доказом по справі, і твердження того що він керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння не було доведено у суді першої інстанції.

Вказує, що судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, а саме: неправильно застосовано норми ч. 1 ст. 130 КУпАП, п. 2 розділу 1 Інструкції № 1452/735 від 09 листопада 2015 року «Про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спянінняабо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують у вагу та швидкість реакції», порушено норми ст. 252 КУпАП.

Так. частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено різні, окремі, самостійні склади правопорушення як за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, так і за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. За матеріалами справи, і це не оспорюється, та прямо значиться у складеному відносно апелянта протоколі, і це не заперечується апелянтом, останній не проходив жоден із видів огляду на стан сп`яніння, і результатів такого огляду немає.

Однак, суд першої інстанції припустився грубих порушень ч. 1 ст. 130 КУпАП, неправильно її застосував, оскільки за змістом складеного відносно ОСОБА_1 протоколу і доданих пояснень свідків, суть порушення зводиться, на переконання працівника поліції, до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Зазначає, що судом першої інстанції не вірно зазначено час вчинення адміністративних правопорушень, та замість вірного часу, помилково зазначено час та дата складання адміністративних протоколів.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думку ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду незаконна - є безпідставними.

Висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП є законним та відповідає фактичним обставинам справи.

Однак не визнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, спростовується матеріалами справи, які судом першої інстанції були дослідженні в повному обсязі, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення БД №252603 від 14.11.2019 року, в якому зазначено про обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за підписами двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , водій транспортного засобу - ОСОБА_1 від підпису та дачі пояснень відмовився;

- протоколом про адміністративне правопорушення БД №252602 від 14.11.2019 року, в якому зазначено про обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП;

- протоколом про адміністративне правопорушення БД №252604 від 14.11.2019 року, в якому зазначено про обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП;

- рапортом поліцейського СРПП Софіївського ВП;

- поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , який пояснив, що 14.11.2019 р. він рухався в смт.Софіївка в напрямку м.Кривий Ріг та помітив, що назустріч йому рухається автомобіль темнозеленого кольору, який різко звернув на його смугу, щоб уникнути зіткнення водій здійснив маневр, але все одно його автомобіль отримав механічні ушкодження;

- поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ;

- копією постанови ДП18 №290771 від 14.11.19 року про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності по ч.1 ст.126 КУпАП, згідно якої останнього визнано винним за те, що 14.11.2019 року о 16:45 годині по вул.Криворізькій смт.Софіївка ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Фольцваген Т2" д/н НОМЕР_1 та не пред`явив водійське посвідчення, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п.2.4 а ПДР України, за що на нього накладено адмінстягнення у вигляді штрафу 425,00 гривень;

- схемою місця ДТП;

- листом ТСЦ МВС №1243 про те, що ОСОБА_1 Апостолівським МРЕВ ДАІ видавалося посвідчення водія від 10 червня 2000 року, на право керування транспортними засобами категорії "А", "В", "С", "Е".

Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ст. 266 КУпАП передбачено, зокрема, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Вказане положення ст. 266 КУпАП є об`єктивно спрямованою процесуальною гарантією визнання певної дії незаконною з огляду на затримку у її проведенні і не охоплює своєю дією склад правопорушення у виді відмови особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Таким чином, неможливо визнати недійсною процесуальну дію, спрямовану на зібрання доказів - огляд на стан алкогольного сп`яніння, яка не була проведена.

Згідно п. 3, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, огляд проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

- лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку)

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам.

За п. 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Статті 124 та ст.122-4 КУпАП передбачають відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна а також за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Суддею першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Щодо доводів ОСОБА_1 стосовно того, що у постанові суду першої інстанції невірно зазначено час вчинення адміністративного правопорушення, то слід зазначити, що вказана описка має місце, проте вона не є суттєвою та жодним чином не впливають на зазначені у протоколах обставини вчинення адміністративних правопорушень та кваліфікацію дій ОСОБА_1 , а тому вказані доводи не заслуговують на увагу. Порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2019 року, відносно ОСОБА_1 , - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко