1Справа № 335/309/20 3/335/223/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макаров В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Запоріжжя справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР 424380, 03.01.2020 року, у період час з 22 год. 20 хв. до 23 год. 16 хв., ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем мешкання, а саме: АДРЕСА_1 , ухилилася від виконання батьківських обов`язків щодо своєї малолітньої доньки, а саме розпивала спиртні напої, натомість місце знаходження її неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , їй не було відомо.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, в разі неявки особи, що притягується до адміністративної відповідальності в судове засідання без поважних причин, справа про адміністративне правопорушення може розглядатись без її участі.

Відтак, суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Всебічно вивчивши матеріали справи, суддя встановив, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення не знайшла свого підтвердження з огляду на наступне.

Стаття 184 КУпАП визначає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів дітей. Дитина це особа до досягнення нею повноліття, що за українським законодавством настає з 18 років (ч. 1 ст. 34 Цивільного кодексу України). Наявність у особи правового статусу дитини означає, що вона має відповідні права та обов`язки дитини. Спеціальні норми, якими конкретизовано обсяг прав і обов`язків дитини, наведено як у Сімейному кодексі України (ст.ст. 148, 149, 152, 160, 177, 179, 243, 247, 253 тощо), так і в Цивільному кодексі України (ст.ст. 31, 32, 33). До того ж, права дитини підлягають спеціальному захисту на підставі положень Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП, полягає зокрема в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Згідно вимог ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладено однакову відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має бути спрямоване на формування її особистості, розвиток поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві на засадах взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними і релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відбирання дитини у батьків без позбавлення цих прав не звільняє їх від обов`язку утримувати дітей.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав й обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, а також за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків.

Як встановлено судом з матеріалу рапорту, 03.01.2020 року о 23 год. 16 год. до Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області звернулася ОСОБА_1 , 1968 року народження, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , із повідомленням про те, що 03.01.2020 року близько о 22 год. 20 хв., її малолітня донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , учениця 7-го класу ЗОШ № 94 м. Запоріжжя, яка мешкає разом із нею, пішла з дому та до теперішнього часу не повернулась. При собі мала мобільний телефон, який на даний час вимкнено. Раніше з дому дитина не уходила.

Вжитими заходами розшуку працівниками поліції було встановлено місцезнаходження малолітньої ОСОБА_2 , жертвою злочину не стала, будь-яких протиправних дій відносно неї скоєно не було, дитину повернуто додому.

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_1 , остання, як мати неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 03.01.2020 року у період часу з 07 год. 30 хв. до 22 год. 00 хв. перебувала на роботі та прийшовши до дому, її чоловік ОСОБА_3 (батько дитини) повідомив про те, що їх донька втекла з дома. У період часу з 22 год. 20 хв. по 23 год. 16 хв. ОСОБА_1 телефонувала дитині на мобільний телефон, однак остання слухавку не брала, а потім взагалі мобільний телефон було вимкнено. В подальшому піклуючись про доньку, ОСОБА_1 зателефонувала до органів поліції та повідомила про зникнення дитини, тим самим виражаючи батьківське піклування та турботу щодо долі останньої.

Такі активні дії особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення переконують суд у невинуватості гр. ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Крім того протокол про адміністративне правопорушення серії ГР 424380 від 04.01.2020 року не містить викладення об`єктивної сторони правопорушення, не містить відомостей, якими діями у формі умислу чи необережності гр. ОСОБА_1 вчинила правопорушення передбачене ст. 184 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад правопорушення завжди конкретний і становить сукупність головних, визначальних ознак, які виділені законодавцем як типові, необхідні і водночас достатні для притягнення особи до юридичної відповідальності. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленихзаконом.

Як передбачено п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи, викладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 184 КУпАП, а тому справа відносно неї підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Також, закриваючи провадження по справі, суд не стягує судовий збір з ОСОБА_1 , відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI та ст. 40-1 КУпАП.

Таким чином, керуючись ч. 1 ст. 184, п. 1 ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п. 1 ст. 247Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її оголошення. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя В.О. Макаров