Справа № 155/1171/20 Провадження № 33/802/874/20 Головуючий у 1 інстанції: Санакоєв Д. Т.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2020 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши його апеляційну скаргу на постанову судді Горохівського районного суду Волинської області від 20 листопада 2020 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто зі ОСОБА_1 на користь держави 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп. судового збору.

Згідно з постановою ОСОБА_1 визнаний винним за те, що 22 серпня 2020 року о 09 год. 10 хв. у м. Горохів, на вул. Козацькій, він керував автомобілем, марки «SKODA ROOMSTER» державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9«а» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 оскаржує його з мотивів незаконності. Апелянт стверджує, що не був присутній у судовому засіданні суду першої інстанції з поважних причин, оскільки є інвалідом ІІІ групи, і з 05.11.2020 до 23.11.2020 перебував на стаціонарному лікуванні, а хто отримував повістки про виклик до суду в період з 05.11.2020 до 20.11.2020 йому не відомо. З огляду а наведене, вважає, що місцевим судом, всупереч ст.268 КУпАП, порушене його право на захист. Крім того, зазначає, що прилад, яким проводився його огляд на стан сп`яніння, є несертифікованим, а його винуватість у вчиненому правопорушенні не доведена. Тому просить скасувати рішення суду, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав апеляцію у повному обсязі та просив скасувати постанову судді і закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Вимоги ст.280 КУпАП регламентують, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, дані вимоги закону при винесенні постанови місцевим судом дотримані.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 22.08.2020 серії ДПР18 № 219948, 22 серпня 2020 року о 09 год. 10 хв. у м. Горохів, на вул. Козацькій, ОСОБА_1 керував автомобілем, марки «SKODA ROOMSTER» державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (а.с.3).

Протокол про адміністративне правопорушення підписаний ОСОБА_1 власноручно. Зауваження до протоколу відсутні (а.с.3).

Згідно з матеріалами справи, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складався у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які скріпили його своїми підписами (а.с.3).

З результатів технічного приладу «Alkotest 6810» № 4434 та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що вміст алкоголю у крові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, становив 0,83 проміле (а.с.4).

Вказаний огляд був проведений у присутності двох свідків (а.с.4).

Твердження апелянта про те, що результати приладу газоаналізатора Драгер «Алкотест 6810» не можна вважати належним доказом, апеляційний суд розцінює такими, що не ґрунтуються на законі.

Вказаний виріб був зареєстрований в Україні згідно Порядку державної реєстрації медичної техніки та виробів медичного призначення, затверджений Постановою КМУ від 09.11.2004 №1497, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію №7261/2007 від 10.02.2010, термін дії до 10.02.2015.

Відповідно до роз`яснень, наданих ДП «Український медичний центр сертифікації» № 45 від 18.01.2018, включення, згідно вищевказаної Постанови КМУ, газоаналізатора Драгер «Алкотест 6810» у реєстр медичної техніки та виробів медичного призначення означало можливість його ввезення на митну територію України та введення їх у експлуатацію (початок використання), закінчення ж терміну дії свідоцтва означало припинення можливості їх ввезення та введенню в експлуатацію, але не впливало на вироби, які вже були введені у експлуатацію.

З огляду на вищевикладене, використання медичних виробів газоаналізатора Драгер «Алкотест 6810», які були завезені та реалізовані на території України та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10.02.2010 до 10.02.2015, є законним.

Таким чином, невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому правопорушенні апеляційний суд розцінює як спосіб уникнення ним адміністративної відповідальності.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, ОСОБА_1 вказує, що справу розглянули за його відсутності.

Такі доводи апелянта є голослівними та повністю спростовуються матеріалами справи.

Апеляційним судом встановлено, що розгляд справи призначався на 08.09.2020, 25.09.2020, 12.10.2020, 26.10.2020, 10.11.2020 та 20.11.2020 (а.с.10, 12, 13, 14, 16, 18).

ОСОБА_1 про судові засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується наявними у матеріалах справи рекомендованими повідомленнями (а.с.11, 13-1, 15, 17, 19).

Однак, в жодне судове засідання на протязі майже трьох місяців ОСОБА_1 не з`явився, причин неявки не повідомив.

Отже, така кількість і тривалість неявок до суду розцінюється апеляційним судом як намагання уникнути накладення адміністративного стягнення, яке згідно положень ч.2 ст.38 КУпАП, може бути накладене протягом трьох місяців з дня вчинення правопорушення.

Також варто зазначити, що у своїх письмових поясненнях від 22.08.2020 ОСОБА_1 вказав, що напередодні вживав спиртне, а за кермо сів тому, що думав, що алкоголь вийшов з організму (а.с.5).

Отже, із наведених доказів, а саме протоколу про адміністративне правопорушення, пояснення ОСОБА_1 вбачається, що на місці зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 останній визнав свою вину у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (а.с.3, 5).

Таким чином, вказаними доказами також повністю спростовуються доводи апеляційної скарги про відсутність доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У додатках до апеляційної скарги апелянт подає виписку про перебування на стаціонарному лікуванні з 05.11.2020 до 23.11.2020 у Горохівській районній лікарні, однак, на переконання апеляційного суду, судом першої інстанції вживалися усі заходи для повідомлення ОСОБА_1 про час, дату та місце розгляду справи, а тому, враховуючи положення ч.2 ст.268 КУпАП, місцевий суд правильно розглянув справу за відсутності апелянта.

Суд апеляційної інстанції вважає, накладаючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції, згідно з вимогами ч.2 ст.33 КУпАП, урахував характер правопорушення, дані про особу винного, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив безальтернативне стягнення у виді штрафу із позбавленням права керування транспортними засобами, визначене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, постанова судді є законною та обґрунтованою, а підстави для задоволення апеляційної скарги з мотивів, викладених у ній, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Горохівського районного суду Волинської області від 20 листопада 2020 року щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов