Провадження № 3-зв/761/9/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Колзаковій К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва заяву захисника ОСОБА_1 - Федорова Дмитра Сергійовича про відвід судді Шевченківського районного суду м. Києва Пономаренко Н.В. у справі про адміністративне правопорушення № 761/19805/20 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

27 серпня 2020р. захисником ОСОБА_1 - Федоровим Д.С. було подано заяву про відвід судді Пономаренко Н.В., у якій посилається на те, що під час розгляду справи було заявлено клопотання про виклик та допит працівників поліції, якими було складено вказаний адміністративний матеріал, оскільки на думку сторони заявника вказаними працівниками було порушено вимоги КУпАП та Інструкції щодо направлення ОСОБА_1 для огляду на стан сп`яніння, однак суддею Пономаренко Н.В. у задоволенні клопотання було відмовлено, що на думку заявника, свідчить про наявність упередженого ставлення головуючого судді.

Сторона заявника в судове засідання не з`явилася.

Дослідивши заяву про відвід та додані до неї матеріали, суддя вважає, що вказана заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, чинний КУпАП не містить будь-яких норм щодо заявлення відводу чи самовідводу судді, а також порядку розгляду цих заяв, однак діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України мають відповідні статті про відвід судді, а тому при розгляді вказаної заяви про відвід слід застосувати аналогію права.

Поняття «обставини, які викликають сумнів у його неупередженості» є оціночним, використання якого залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує та з`ясовує його сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 р. «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 9 КПК України є обов`язковою для застосування під час здійснення кримінального провадження, при наданні оцінки безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспекти. Зокрема, у справах «Гаусшильдт проти Данії» та «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначено, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При цьому, суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо нього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, його прихильностей чи уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчить про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду з прав людини підтримав і Верховний Суд України у справі № 5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 р.).

Разом з тим, у заяві про відвід відсутні посилання на об`єктивні докази фактичної наявності упередженості судді Пономаренко Н.В. під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Водночас, наведені у заяві про відвід підстави не можуть бути визнані такими, що виключають можливість участі судді Пономаренко Н.В. у розгляді зазначеної справи, оскільки суть заявленого відводу зводиться до незгоди сторони з процесуальним рішенням судді щодо відмови у задоволенні клопотання про виклик та допит працівників поліції.

Такі твердження у будь-якому випадку не можуть слугувати достатньою підставою для відводу судді, оскільки не вказують на наявність обставин, які викликають обґрунтовані сумніви у неупередженості та об`єктивність судді Пономаренко Н.В. під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Таким чином суддя приходить до висновку, що заява про відвід ґрунтується на припущеннях та зводиться виключно до власних міркувань заявника, оскільки ним не доведено жодної належної підстави, яка б могла свідчити про певну зацікавленість чи упередженість судді Пономаренко Н.В. під час розгляду цієї справи щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, оскільки суддею не встановлено обставин, які б виключали можливість участі судді Пономаренко Н.В. у розгляді цієї справи про адміністративне правопорушення чи свідчили б про її особисту заінтересованість або викликали обґрунтовані сумніви у її неупередженості під час розгляду даної справи, суддя вважає, що заява про відвід є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 217, 221 КУпАП України, суддя

п о с т а н о в и в:

Заяву захисника ОСОБА_1 - Федорова Дмитра Сергійовича про відвід судді Шевченківського районного суду м. Києва Пономаренко Н.В. у справі про адміністративне правопорушення № 761/19805/20 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без задоволення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: