Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/8/20
Провадження № 3/674/10/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року м.Дунаївці

Суддя Дунаєвецького районного суду Хмельницької області Артемчук В.М., розглянувши матеріали розглянувши матеріали Дунаєвецького ВП ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця,

громадянина України, непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

-за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

30 грудня 2019 року о 05 год. 40 хв. в м.Дунаївці по вул.Франца Лендера, 28 Хмельницької області, ОСОБА_1 , керував автомобілем Citroen Jampy, д.н. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 , відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 неодноразово викликався в судове засідання, як особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, однак жодного разу не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

13.01.2020 року від ОСОБА_1 , через канцелярію суду, надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку із захворюванням, про що додано виписку з амбулаторної карти №98/563, в якій зазначено, що ОСОБА_1 знаходиться на амбулаторному лікуванні в Балинській АЗПСМ з10.01.2020 року, діагноз : ГРЗ.

В подальшому справа призначалася до розгляду на 21.01.2020 року о 11.45 год. та 28.01.2020 року о 13 год..

В судове засідання, призначене на 21.01.2020 року , ОСОБА_1 не з`явився, згідно поштового повідомлення «адресат відсутній». ОСОБА_1 жодних доказів перебування в медичному закладі, заборон або обмежень встановлених лікарями щодо перебування в судових засіданнях тощо, суду не надав.

28.01.2020 року, тобто в день розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, особисто знову від ОСОБА_1 , через канцелярію суду, надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням за кордоном.

Слід також зазначити, що ОСОБА_1 , відкладаючи розгляд справи, не скористався своїм правом участі в судових засіданнях його представника, не направив до суду будь-які пояснення чи заперечення.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як встановлено, з 08.01.2020 року в провадженні судді Дунаєвецького районного суду Хмельницької області Артемчук В.М. перебуває вищевказаний матеріал, який у відповідності до ст. 38 КУпАП, розглядається у встановлений законом тримісячний строк.

Неодноразова неявка в судові засідання ОСОБА_1 та надання ним заяв в день судових засідань про відкладення розгляду справи, на думку суду, свідчить про умисне затягування розгляду адміністративного протоколу з метою уникнення відповідальності.

Неявка в судові засідання ОСОБА_1 , належним чином повідомленого про час та місце судового розгляду являється його волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь в судовому розгляді справи та інших процесуальних прав.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі»№ 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

Судом були використані всі можливі способи сповіщення правопорушника про час та місце розгляду справи, але вони виявилися марними. Його неявка в судове засідання судом розцінюється, як зловживання процесуальними правами та намагання затягнути розгляд справи.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення розумного строку розгляду судом справи, уникнення зловживання процесуальними правами особою, яка притягується до адміністративної відповідальності з метою ухилення від відповідальності, суд вважає за можливе справу розглянути на підставі наявних доказів.

Тим більше, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтями 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення в сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 30 грудня 2019 року о 05 год. 40 хв. в м.Дунаївці по вул.Франца Лендера, 28 Хмельницької області, ОСОБА_1 , керував автомобілем Citroen Jampy, д.н. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 , відмовився в присутності двох свідків.

Протокол складений в присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , підписаний ними та посадовою особою, яка його склала.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтверджуються обставини, викладені в протоколі, а саме відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», так і в закладі охорони здоров`я (а.с. 4,5).

Вищевказане підтверджується також оглянутим судом відеозаписом з нагрудник камер працівників патрульної поліції, який міститься в матеріалах справи (а.с. 8).

Так, як вбачається з оглянутого судом відеозапису, ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції роз`яснені його права. Далі, ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння і останній відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», так і в закладі охорони здоров`я в присутності двох свідків.

Пояснення свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , якими підтверджено факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, не викликає у суду будь-яких сумнівів, щодо їх достовірності.

Наявні у справі письмові пояснення свідків отримані у встановленому законом порядку та є належними та допустимими доказами.

Будь-яких фактів щодо неправильності складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_1 , порушення прав останнього, матеріали справи не містять, а з боку самого ОСОБА_1 не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, водій притягується до адміністративної відповідальності у разі: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме, з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом на вимогу працівника поліції відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких: на вимогу поліцейського, водій повинен пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Саме невиконання ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України, що є об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є предметом судової перевірки. Отже, адміністративна відповідальність: за ч.1 ст.130 КУпАП наступає також за «відмову» від проходження водієм встановленого порядку медичного огляду, а тому ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 30.12.2019 року о 06:55 год. (а.с.2), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 4,5), відеозаписом (диск на а.с. 8) і є доведена .

З боку ОСОБА_1 до суду не надійшло будь-яких клопотань щодо витребування документів, виклик та допит свідків, тощо.

Із тексту поданих заяв ОСОБА_1 не вбачається позиції останнього щодо складеного протоколу та обставин викладених в ньому.

Таким чином, суд вважає за необхідне постановити рішення на підставі сукупності наявних у справі доказів.

Оцінивши зазначені докази в їхній сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, який зобов`язує водіїв на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

Обставин, що обтяжують або пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що достатнім та необхідним для виховання особи правопорушника, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень, буде безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки саме таке стягнення забезпечить досягнення мети зазначеної ст. 23 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 221, 283, 284 КУпАП та на підставі ч.1 ст. 130 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Реквізити для здійснення перерахування коштів судового збору в Дунаєвецький Реквізити для здійснення перерахування коштів судового збору в Дунаєвецький районний суд Хмельницької області: для здійснення перерахування коштів судового збору отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код за , Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 22030106, Рахунок: UA0026001

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження (внесення подання прокурора) цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст.26 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Дунаєвецький районний суд в 10-тиденний строк з дня винесення постанови.

Суддя Дунаєвецького районного суду В. М. Артемчук