Справа 573/2368/19
Номер провадження 3/573/18/20
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 січня 2020 року м. Білопілля

Білопільський районний суду у складі:

головуючого судді: Свиргуненко Ю. М.,

з участю секретаря: Федорченко Г. В.,

захисника: Семишкура С. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Білопілля матеріали адміністративної справи, які надійшли з Білопільського ВП ГУНП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

19 грудня 2019 року о 12 годині 08 хвилин в м. Ворожба Білопільського району Сумської області по вул. Крамарівка ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ 110217, д. н. з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: бліде обличчя, агресивна неадекватна поведінка, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 19 грудня 2019 року в обідній час року разом з дружиною на власному автомобілі ЗАЗ 110217 повертався з лікарні. На вул. Крамарівка в м. Ворожба був зупинений працівниками поліції, які зазначили, що в його автомобілі не горить лівий стоп та брудні номера. На що він пояснив, що в дорозі перегоріла лампочка та внаслідок погодних умов забруднився номерний знак, після чого взяв ганчірку та витер його. Надалі, на вимогу інспектора поліції ОСОБА_2 показав посвідчення водія, але в руки останньому його не передавав. Після цього поліцейський вказав на його неадекватну поведінку та свої підозри про можливе перебування його у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Крім цього ОСОБА_1 зазначив, що в присутності свідків інспектор поліції ОСОБА_2 не пропонував йому пройти медичне освідування для визначення стану сп`яніння, а він зі свого боку не відмовлявся від його проходження. Після того як інспектор ОСОБА_2 дозволив йому їхати, він відвіз дружину додому, а сам поїхав у лікарню, де приблизно о 15 годині пройшов медичне освідування, під час якого будь-яких ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння у нього виявлено не було.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Семишкур С. В. просив закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що інспектором поліції ОСОБА_1 не були роз`яснені права, не видавалося направлення до медичного закладу, протокол про адміністративне правопорушення складався у відсутність останнього та в ньому зазначені ознаки сп`яніння, які не передбачені п. 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із Законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Незважаючи на те, що ОСОБА_1 свою провину не визнав, вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується дослідженими та перевіреними судом доказами.

Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що 19 грудня 2019 року в обідній час разом з чоловіком ОСОБА_1 повертались з лікарні. На вул. Крамарівка в м. Ворожба Білопільського району їх зупинили співробітники поліції. Спочатку інспектор поліції причиною зупинки назвав забруднені номерні знаки, на що її чоловік вийшов та витер їх. Потім поліцейський зазначив, що в автомобілі не працює покажчик лівого повороту та поросив надати посвідчення водія і техпаспорт. На дану вимогу ОСОБА_1 показав своє посвідчення, не передаючи його в руки інспектора. При цьому від хвилювання в нього трусилися руки, на що поліцейський висловив підозру про можливе перебування чоловіка в стані алкогольного або наркотичного сп`яніння та в присутності двох свідків запропонував пройти медичний огляд. Від проходження медичного освідування чоловік не відмовлявся, а лише вимагав назвати причину зупинки. Після цього поліцейський щось писав, а потім відпустив їх. Відвізши її додому, чоловік одразу ж поїхав у лікарню, де пройшов медичний огляд, за результатами якого ознак сп`яніння у нього виявлено не було.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка лікар нарколог ОСОБА_4 показала, що 19 грудня 2019 року о 15 годині ОСОБА_1 на ім`я головного лікаря була написана заява про проведення медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Після чого було проведено медичний огляд, за результатами якого ознак сп`яніння у останнього виявлено не було.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні показав, що 19 грудня 2019 року в обідній час разом з іще одним чоловіком був запрошений поліцейськими в якості свідка під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . У їх присутності останньому було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння, на що останній хоча і не відповів відмовою, проте не вчиняв жодних дій, які б свідчили про його наміри виконати вимогу поліцейського, та вимагав назвати причину зупинки, яка вже була попередньо названа інспектором поліції. Після цього, було складено протокол про адміністративне правопорушення, який підписав він та другий свідок.

Інспектор СРПП №1 Білопільського ВП ГУНП в Сумській області Листопад ОСОБА_6 В., який був допитаний у судовому засіданні в якості свідка показав, що в складі групи швидкого реагування здійснював патрулювання вулиць м. Ворожба Білопільського району. На вул. Крамарівка ним був зупинений автомобіль ЗАЗ 110217, в якому був забруднений номерний знак та не працював лівий стоп. За кермом вказаного транспортного засобу перебував ОСОБА_1 . Він представився останньому, повідомив причину зупинки та попросив надати посвідчення водія, на що останній вийшов з автомобіля, ганчіркою протер номерний знак та повернувся до салону. На його прохання надати посвідчення водія, ОСОБА_1 показав вказаний документ, але в руки його не передав. Так як особа, яка притягується до адміністративної відповідальності вела себе агресивно, від останньої відчувався запах алкоголю, він висловив свою підозру про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння та в присутності двох свідків запропонував йому пройти медичний огляд за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі, на що останній хоча словесно свою відмову і не висловив, проте, не вчинив жодних дій, які б свідчили про його намір виконати її.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення також підтверджується дослідженими та перевіреними судом письмовими доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №025488 від 19 грудня 2019 року, який за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також відеозаписом з місця правопорушення, який знаходиться на оптичному диску.

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти цим доказам.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає, зокрема, в ухиленні осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що інспектор поліції не пропонував йому пройти медичний огляд на стан сп`яніння та від його проходження він не відмовлявся, спростовуються показами свідків, які були допитані в судовому засіданні та наявним у матеріалах справи відеозаписом з місця події, який знаходиться на оптичному диску.

Не можуть бути прийнятими до уваги доводи ОСОБА_1 про те, що поліцейські не повідомили йому причину зупинки транспортного засобу під його керуванням, оскільки в ході судового розгляду справи встановлено, що під час патрулювання працівники поліції зупинили автомобіль ЗАЗ 110217, д. НОМЕР_1 та повідомили водію, що причиною зупинки став забруднений номерний знак та несправний покажчик лівого повороту.

Наданий ОСОБА_1 медичний висновок №146 від 19 грудня 2019 року про те, що на момент огляду ознак сп`яніння в нього не виявлено, не спростовує висновків суду про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останнім допущено порушення п. 2.5 ПДР України, яким визначено обов`язок водія на вимогу працівника поліції пройти медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а не порушення п. 2.9 ПДР, який передбачає заборону керування транспортним засобом у стані сп`яніння.

Що стосується доводів захисника про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначені ознаки сп`яніння, які не передбачені п. 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, то ця обставина автоматично не створює ситуацію, за якої протокол є недійсним, а докази у справі недопустимими, оскільки при вирішенні цього питання необхідно виходити та враховувати істотність порушення прав і свобод водія ОСОБА_1 у конкретному випадку, що має важливе значення, так як не усі порушення процесуального закону, допущені під час оформлення процесуальних документів та збирання доказів сторонами є підставою для визнання цих документів і доказів недопустимими чи недостовірними.

Стосовно доводів захисника Семишкура С. В. про те, що ОСОБА_1 не видавалося направлення для проходження медичного огляду, суд зазначає, що таке направлення не видавалося у зв`язку з відмовою водія від його проходження.

Інші доводи сторони захисту не підтверджені належним чином, у зв`язку з чим суд не приймає їх до уваги.

В своєму рішенні від 29 червня 2007 року по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви №15809/02 та №25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що працівником поліції при складанні відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм та права, а також законні інтереси останнього, викладені в протоколі обставини підтверджені наявними в матеріалах справи та дослідженими в судовому засіданні доказами, які у своїй сукупності є достатніми для доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене, при визначенні виду та міри стягнення суд, на підставі ст. 33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке полягає у створенні потенційної небезпеки для учасників дорожнього руху, обставини справи, а також те, що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає безальтернативне покарання у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, приходить до висновку, що даний вид стягнення є таким, що буде сприяти запобіганню вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

У зв`язку з накладенням адміністративного стягнення, на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню із ОСОБА_1 на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 384 грн 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 33, 40-1, 245, 251, 252, 280, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Суддя: