Провадження № 3/161/434/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2020 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

28.11.2019 року о 23:36 год. ОСОБА_1 в м. Луцьку по вул. Шевченка, 40, всупереч вимогам п. 2.9 «а» ПДР України, керував транспортним засобом ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога КП «ВОНД» за адресою: м. Луцьк, вул. Карбишева, 2.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується судовими повістками, які надсилалися останньому за адресою, яка була ним вказана особисто у протоколі про адміністративне правопорушення, а також шляхом розміщення судового оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 15). Заяв, клопотання від ОСОБА_1 на адресу суду не надходило.

Зі змісту ст. 268 КУпАП слідує, що під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи в якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, а також визначено перелік адміністративних правопорушень, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 189910 від 29.11.2019 року, складеного відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, останнього було повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться у Луцькому міськрайонному суді Волинської області (а.с. 1).

Проте, всупереч вищевказаній практиці Європейського Суду, ОСОБА_1 знаючи про наявність судового провадження відносно нього, не вжив жодних заходів з метою з`ясування дати та часу розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, а також з урахуванням того, що під час розгляду справи про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП не передбачається обов`язкова присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши письмові та електронні докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджуються дослідженими судом доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення ОБ № 189910 від 29.11.2019 року, складеним поліцейським роти № 4 БУПП у Волинській області капралом поліції Кідрук А.В. відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в якому останній в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зазначив «свою вину визнаю, щиро розкаююсь» (а.с. 1);

-довідкою УПП у Волинській області ДПП від 29.11.2019 року з якої вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , немає повторності вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП; останній за місцем свого проживання отримував посвідчення водія НОМЕР_2 від 13.12.2018 року, а тому, в розумінні положення ПДР України, є «водієм» (а.с. 2);

-висновком КП «ВОНД» № 2900 від 28.11.2019 року щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого слідує, що за результатами огляду ОСОБА_1 о 23:55 год. 28.11.2019 року було встановлено, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 3);

-постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 024257 від 28.11.2019 року, відповідно до якої 28.11.2019 року о 23:36 год. в м. Луцьку по вул. Шевченка, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 , у якого не горіли задні габаритні вогні та не освітлювався задній номерний знак. Під час руху ОСОБА_1 не був пристебнутий паском безпеки. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 2.3 «в», 31.4.3 «в» ПДР України, тим самим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 121, ч. 5 ст. 121, ч. 6 ст. 121, (а.с. 4). Вказана постанова є чинною, на момент розгляду даної справи судом не скасована;

-відеозаписом із нагрудного реєстратора т.в.о. командира роти № 4 БУПП у Волинській області капітана поліції Ліпчука Д.О., з якого вбачається, що за наслідками зупинки 28.11.2019 року о 23:36 год. в м. Луцьку по вул. Шевченка, 40, транспортного засобу ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , в останнього були виявлені ознаки сп`яніння. При цьому, водій, у відповідь на запитання співробітника поліції про те, чи вживав він алкоголь пояснив, що дійсно перед тим як сісти за кермо випив пляшку пива. Патрульним поліцейським було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння як на місці його зупинки, так і в медичному закладі охорони здоров`я, на що останній погодився проїхати до ВОНД (а.с. 5).

Об`єктивних підстав ставити під сумнів докази, надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, у суду не має.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. п. 6, 7 Розділу І Інструкції, - огляд на стан сп`яніння також проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я).

Частиною 4 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Відповідно до п. 16 Розділу ІІІ Інструкції, - висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння), видається на підставі акта медичного огляду.

Так, лікарем (фельдшером) КП «ВОНД» ОСОБА_3 було складено висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння, яким було остаточно встановлено, що ОСОБА_1 на час проведення медичного огляду 28.11.2019 року о 23:55, перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Вищевказаний висновок є належним та допустимим доказом у справі, оскільки стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 був встановлений о 23:55 28.11.2019 року, тобто не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення (зупинений о 23:36 год., 28.11.2019 року).

Об`єктивні підстави ставити під сумнів достовірність висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння у суду відсутні, в свою чергу, ОСОБА_1 доказів недопустимості даного висновку, як доказу, суду надано не було.

Таким чином, суд приходить до переконання, що процедура виявлення в ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а також фактичне встановлення такого стану, була проведена інспектором поліції у повній відповідності до вимог чинного законодавства України.

За таких обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, суд приймає до уваги й ту обставину, що ОСОБА_1 у складеному відносно нього протоколі про адміністративне правопорушення, який є предметом розгляду даної справи, фактично визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто, що він, 28.11.2019 року о 23:36 год., в м. Луцьку по вул. Шевченка, 40, керував транспортним засобом ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності (як водій), тягне за собою виключно накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

При накладенні стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до категорії порушень підвищеної суспільної небезпечності в сфері безпеки дорожнього руху, особу порушника, ступінь його вини.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не вбачаються.

Крім того, на переконання суду, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням.

Так, водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

Враховуючи всі обставини справи та особу правопорушника, суд приходить до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративні стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Дана міра адміністративного стягнення буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від скоєння нових адміністративних правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід також стягнути судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп.

На підставі ч. 1 ст. 130 КУпАП, керуючись ст. ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестиста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська