ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 608/2120/20Головуючий у 1-й інстанції Яковець Н.В.
Провадження № 33/817/489/20 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ст.44-3 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Іжука Б.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Чортківського районного суду Тернопільської області від 04 листопада 2020 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Чортківського районного суду Тернопільської області від 04 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір 420 грн. 40 коп.

Згідно з даною постановою, 24 серпня 2020 року о 20:30 год. гр. ОСОБА_1 знаходилась на своєму робочому місці в продуктовому магазині «Норма» за касою без захисної маски та рукавичок, чим порушила п.10 Постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22 липня 2020 року та Постанови головного державного санітарного лікаря №32 п.1 від 02 червня 2020 року.

В апеляційній скарзі адвокат Іжук Б.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просить скасувати постанову Чортківського районного суду Тернопільської області від 04 листопада 2020 року та закрити провадження в справі в звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки копію постанови, ОСОБА_1 отримала 13 листопада 2020 року.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували перебування ОСОБА_1 на робочу місці без маски, а долучені фотографії не містять відомостей щодо дати, часу, місця фотозйомки та технічного пристрою, яким вони були зроблені.

Вважає, що рапорт працівника поліції від 25 серпня 2020 року та протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до ст.251 КУпАП, не є доказом.

Посилається на те, що зафіксоване в протоколі про адміністративне правопорушення порушення п.1 постанови головного державного санітарного лікаря №32 від 02 червня 2020 року стосується лише роботи закладів громадського харчування.

Вказує на відсутність в матеріалах справи відеозаписів щодо фіксації даного правопорушення.

Крім цього просить суд врахувати те, що ОСОБА_1 є єдиним утримувачем сімї, оскільки проживає з чоловіком ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою Заводської селещної ради від 19.11.2020 року №726, який є безробітним, що підтверджується трудовою книжккою серії НОМЕР_1 згідно якої був звільненим 27 червня 2018 року з посади оператора заправних станцій.

Зазначає, що накладене стягнення у розмірі штрафу 17000 гривень, є для неї непомірним, оскільки в період з 01.05.2020 року по 31.10.2020 року отримала заробітню плату у розмірі 29 800 гривень, що підтверджується довідкою вих.№03/11 від 18.11.2020 року та довідкою про доходи від 18.11. 2020 року.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями, закріпленими в ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КупАП, оскільки він є обгрунтованим та таким, що відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується доказами у справі, а саме даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №713612 від 25 серпня 2020 року; рапортом працівника поліції від 25 серпня 2020 року; фотокартками, на яких зафіксовано вчинення адміністративного правопорушення; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в яких вона підтвердила факт перебування з опущеною маскою, а тому доводи апелянта щодо недоведеності вини ОСОБА_1 у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення є безпідставними.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набрав чинності 21.11.2020, статтю 44-3 КУпАП доповнено частиною другою такого змісту: «перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно» та санкцією якої передбачено накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положення Конституції України передбачає зворотню дію в часі законів та інших нормативно правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним законом права.

Отже, ч.2 ст.44-3 КУпАП, яка набрала чинності з 21.11.2020 року, встановлює відповідальність саме за діяння, які викладені у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення та значно пом`якшує відповідальність за перебування у громадських місцях без засобів індивідуального захисту, а тому має зворотну дію в часі.

Відповідно до змісту ст.ст. 219, 222, 236 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.44-3 КУпАП, розглядають відповідно органи: виконавчих комітетів (виконавчі органи) сільських, селищних, міських рад, Національної поліції, органи державної санітарно-епідеміологічної служби.

Беручи до уваги те, що акти, які пом`якшують або скасовують адміністративну відповідальність, застосовуються на будь-якій стадії провадження за справами про адміністративні правопорушення, приходжу до висновку, що постанову судді районного суду щодо ОСОБА_1 слід скасувати, а справу передати за підвідомчістю органу, яким було складено адміністративні матеріали, для прийняття рішення по суті.

Крім цього вважаю, причину пропуску строку на апеляційне оскарження поважною, а тому апелянту слід поновити строк на апеляційне оскарження.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Поновити адвокату Іжуку Б.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу адвоката Іжука Б.В. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Чортківського районного суду Тернопільської області від 04 листопада 2020 року скасувати, а матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП передати за підвідомчістю органу, який складав адмінматеріали.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя