Справа № 242/6334/19
Провадження № 3/242/3/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2020 року м. Селидове

Суддя Селидівського міського суду Донецької області Владимирська І.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Селидівського ВП Покровського ГУНП України в Донецькій області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР 18 № 061174 від 26.10.2019 року, водій ОСОБА_1 26.10.2019 року о 03 годині 50 хвилин в Донецькій області, м. Українськ, вул. Чкалова, 43, керував транспортним засобом ІЖ планета без номерного знаку, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, запах алкоголю з рота, не стійка хода). Від продуття газоаналізатора «Драгер» та проходження медичного огляду на стан сп`яніння у медичном закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував щодо керування 26.10.2019 року транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, факт адміністративного правопорушення, викладений в протоколі, не визнає; зазначає, що 26.10.19 р. при ньому був мотоцикл, але він на ньому їхав, оскільки мотоцикл був поломаний, він його штовхав, функції водія він не виконував. Крім того, зауважив, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівники поліції не роз`яснили йому його права, не надали можливість надати пояснення.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

В своєму рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року ЄСПЛ визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом. Тобто, якщо за вчинення адміністративного правопорушення, передбачена, крім іншого, така санкція, як позбавлення права керувати транспортним засобом, таке інкриміноване діяння має характер кримінального, що в свою чергу, говорить про необхідність забезпечення і дотримання процедурних гарантій, визначених Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод: забезпечення прав людини на захист, в тому числі: знати про можливості застосування адміністративної санкції і про факти, які ставляться йому в провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту, отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти нього.

Згідно ст. 63 Конституції України підозрюваний, обвинувачений чи підсудний має право на захист.

Згідно ч. 1 ст. 263 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

В рішеннях Європейського суду з прав людини по справах «Гефген проти Німеччини» від 30.06.2008 року, Яременко проти України» від 30.04.2015 року, де викладена концепція «плоди отруйного дерева», сенс якої зводиться до того, що якщо джерело доказів є недопустимим, то всі докази, отримані за його допомогою будуть такими ж.

Належними та допустимими доказами доводи ОСОБА_1 щодо зупинення його не під час керування ним мотоциклом не спростовані.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися.

Суд приймає до уваги висновок, який міститься в постанові Верховного суду № 560/751/17 від 27.06.2019 року, в якому зазначено, що якщо в судовому засіданні свідків не допитували і не попереджали про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, тому їх показання не можуть бути беззаперечними доказами скоєння позивачем адміністративного правопорушення.

У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що отримані поліцейським під час складання протоколу про адміністративне правопорушення докази та сам протокол не можуть бути прийняті судом у якості належних доказів доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАп.

Належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції під час керування ним мотоциклом, суду не надано.

Підсумовуючі все вищевикладене слід також зазначити, що в своїх рішеннях у справі «Малофєєва проти Росії» та справі «Карелін проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

В аспекті ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є одним із основних доказів і має відповідати всім вимогам закону щодо його складання.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардз проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 7, ст. 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, 251, 283, 285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити в зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Скарга на постанову суду до суду апеляційної інстанції може бути подано через Селидівський міський суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя І.М. Владимирська