П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" грудня 2020 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Покатілов О.Б., розглянувши матеріали, що надійшли з військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює - військова частина НОМЕР_1 -номер обслуги, проживає фактично АДРЕСА_1 , проживає за реєстрацією за адресою АДРЕСА_2 , ід.н. НОМЕР_2 ,

за ч. 4 ст. 172-11 КпАП України,-

встановив :

У зв`язку із затвердженням Верховною Радою України Указів Президента України «Про часткову мобілізацію» № 303/214 від 17 березня 2014 року, № 454/2024 від 06 травня 2014 року, № 607/2014 від 21 липня 2014 року, № 15/2015 від 14 січня 2015 року, в Україні розпочато мобілізацію та оголошено особливий період, тобто період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України провадять свою діяльність на засадах вірності конституційному обов`язку та військовій присязі; верховенства права, законності та гуманності, поваги до людини, її конституційних прав і свобод; виховання військовослужбовців на патріотичних, бойових традиціях Українського народу, додержання військової дисципліни.

Відповідно до вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та кожен повинен додержуватися вимог Конституції України та законів України; ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

Під час проходження військовослужбовець військової служби за контрактом солдат ОСОБА_1 відповідно до положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Згідно до вимог ст.49 Статуту, військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність і інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їхньою поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України. Відповідно до статті 191 указу президента України про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України. Відпустку може бути продовжено в разі затримки на шляху до місця проведення відпустки або неможливості виїзду з місця проведення відпустки внаслідок не передбачених перешкод у сполученні або через хворобу військовослужбовця, який прямує у відпустку або повертається з неї, на підставі документів, засвідчених посадовими особами, зазначеному в абзаці другому пункті 147 цього Положення, - на фактичний строк затримки, що підтверджується відповідними документами. Право продовження військовослужбовцю відпустки належить начальнику органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або військовому комісару за місцем проведення відпустки. Про строки і причини затримки начальник органу управління Військової служби правопорядку у Збройних силах України або військовий комісар негайно повідомляє командира (начальника) військової частини, з якої прибув військовослужбовець, і робить відповідну позначку у відпускному квитку.

Відповідно до статті 12 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.

Відповідно до ч. 4 ст. 172-20 КУпАП України самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, з відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб вчинених в умовах особливого періоду, є діяннями, що віднесені до адміністративних правопорушень.

У той же час солдат ОСОБА_1 30 листопада 2020 року зазначені вимоги Закону проігнорував та не прибув із відпустки до військової частини НОМЕР_1 , яка знаходиться в АДРЕСА_1 .

01.12.2020 року солдат ОСОБА_1 прибув до військової частини НОМЕР_1 .

Викладене свідчить про умисне скоєння солдатом ОСОБА_1 адміністративного правопорушення в умовах особливого періоду.

Отже, солдат ОСОБА_1 з прямим умислом та з метою тимчасового ухилення від військової служби без дозволу командування та без поважних причин не прибув із відпустки до військової частини НОМЕР_1 , яка знаходиться у АДРЕСА_1 , обов`язки за посадою не виконував, перебуваючи поза межами військової частини органи державної влади або правоохоронні органи, в тому числі органи військового управління, про свою належність до військової служби, про вчинення ним ухилення від неї та його прчини, не повідомляв та проводив час на власний розсуд 30.11.2020 р.

Своїми діями солдат ОСОБА_1 вчинив військове адміністраивне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

До суду 14.12.2020 р. ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду невідомі, хоч про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку смс.

Вину ОСОБА_1 при складанні матеріалів про адміністративне правопорушення визнав повністю.

Вина ОСОБА_1 підтверджується:

-протоколом про військове адміністративного правопорушення А3316 № 140 від 07.12.2020 р.;

- к. рапортів ОСОБА_2 ;

- письмовим поясненням ОСОБА_1 від 01.12.2020 р.;

- письмовим поясненням ОСОБА_3 від 01.12.2020 р.;

- письмовим поясненням ОСОБА_4 від 01.12.2020 р.;

- к. витягу з наказу № 243 від 30.11.2020 р.;

- к. відпускного квитка солдата ОСОБА_1 ;

- к. службової картки ОСОБА_1 ;

-службовою характеристикою ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 22 КпАП України при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи самі обставини справи, враховуючи особу правопорушника, який вину визнав повністю, позитивно характеризується за місцем проходження служби, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності в зв`язку із малозначністю скоєного, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 22, 283 КпАП України,-

постановив :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративної правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КпАП України та звільнити його від адміністративної відповідальності в зв`язку з малозначністю скоєного і обмежитись усним зауваженням. Провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення

Cуддя О. Б. Покатілов