Справа № 525/1585/19
Провадження №3/525/57/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.01.2020 року Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Хоролець В.В., розглянувши матеріал, який надійшов з Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 (як вказано в протоколі), ідентифікаційний номер суду не відомий, працюючого консультантом ДК Фід «АВМ», до адміністративної відповідальності на протязі року не притягувався, контактний номер телефону суду не відомий

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

03 грудня 2019 року о 18 год. 27 хв. водій ОСОБА_1 на автодорозі Поділ Сагайдак Шишаки, на території Великобагачанського району Полтавської області, керуючи транспортним засобом-автомобілем Пежо-301, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ТОВ «Улф-фінанс» та під час руху не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням даним автомобілем та скоїв з`їзд в кювет. Під час з`їзду в кювет автомобіль Пежо-301, д.н.з. НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження. Отже, водій ОСОБА_1 допустив порушення п.12.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Розгляд справи було призначено на 20.12.2019 року, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності рекомендованим листом з повідомленням сповіщався про день і час розгляду справи, судову повістку отримав 13.12.2019 року (а.с.11). До початку розгляду справи по суті від особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 16.12.2019 року надійшла заява про розгляд справи в його відсутність та про визнання своєї вини в повному обсязі (а.с.12). Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Хоролець В.В. в період часу з 10 год. 20 грудня 2019 року по 27 грудня 2019 року перебував на стаціонарному лікуванні, тому процесуальний рух у справах не здійснювався. Розгляд справи відкладено на 27.01.2019 року, судову повістку ОСОБА_1 отримав 10.01.2020 року (а.с.16). 08.01.2020 року засобами електронного зв`язку на адресу суду надійшли письмові пояснення від особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в яких останній посилався на те, що повертаючись із відрядження та їдучи в напрямку с. Сагайдак він рухався зі швидкістю 53-55 км/год. Побачивши, що назустріч їде великий вантажний автомобіль, для того, щоб розминутися з ним, почав звертати на свою смугу, так як їхав по середині дороги, однак керованим ним автомобіль почало зносити на узбіччя. Дорога була слизькою та не посипаною, в результаті чого автомобіль перевернувся. Той факт, що дорога не була підготовлена для безпечного руху (не посипана піском) та була слизькою в цей день, вказано особою, яка притягується до адміністративної відповідальності в поясненні страховому комісару, який прибув на місце ДТП (а.с.15). 14 січня 2020 року від особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 надійшла через канцелярію суду письмова заява про те, що заяву, яку останній подав до суду 16.12.2019 року просить не враховувати, вину визнає не повністю, а також просив справу розглянути в його відсутність (а.с.18).

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 03.12.2019 року серія БД № 271323, де зазначені обставини вчиненої дорожньо-транспортної пригоди з участю автомобіля Пежо 301, д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.1), письмовими поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 від 03.12.2019 року (а.с.2), схемою місця ДТП, яка сталася 03.12.2019 року о 18 год. 27 хв. на автодорозі Поділ Сагайдак Шишаки, яка, як вбачається, підписана учасником ДТП (водієм ОСОБА_1 та іншими присутніми особами) без будь-яких зауважень чи застережень (а.с.3).

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого порядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в т.ч. тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 278 КУпАП визначає умови підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення. Згідно даної норми, орган, (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, чи витребувано необхідні додаткові матеріали, чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Норми статті 280 КУпАП визначають обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Так, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Згідно роз`яснень, які містяться в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами), диспозиція норм ст.286 КК України та ст.124 КУпАП є бланкетною, у зв`язку з чим необхідно детально встановлювати, у чому саме полягають порушення певних правил дорожнього руху і яких з них і ким не додержано та чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та передбаченими законом суспільно небезпечними наслідками.

Пунктом 1.10. Правил дорожнього руху визначено, що водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно з вимогами п.12.1 Правил дорожнього руху (який вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення серія БД №271323 від 03.12.2019 року щодо водія ОСОБА_1 ), під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Як вбачається зі змісту письмового пояснення водія ОСОБА_1 від 03.12.2019 року, останній повідомляв, що у вечірній час 03.12.2019 року він рухався по слизькій дорозі і коли пригальмовувати, то керований ним автомобіль почало розвертати і він з`їхав в кювет. Поряд з іншим, також вказував, що його швидкість була приблизно 60 км/год (а.с.2). Про це також водій ОСОБА_1 об`єктивно вказав у своїх поясненнях і у протоколі про адміністративне правопорушення серія БД №271323 від 03.12.2019 року (а.с.1).

Суд, дослідивши сукупність наявних матеріалів даної адміністративної справи, в т.ч. і письмові пояснення ОСОБА_1 від 03.12.2019 року та від 08.01.2020 року, які мають в матеріалах справи приходить до висновку, що дійсно водій автомобіля Пежо 301, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 послідовно посилався у своїх поясненнях на те, що в момент ДТП, яке мало місце о 18 год. 27 хв. 03.12.2019 року дорожнє полотно в місці його руху було слизьке, про те, суд при розгляді даної справи виходить з положень п.12.1 Правил дорожнього руху України про те, що саме водій конкретного транспортного засобу при виборі безпечної швидкості руху має обов`язок враховувати конкретну дорожню обстановку, яка склалася на відповідній ділянці автомобільної дороги, щоб мати можливість постійно контролювати рух автомобіля і безпечно керувати ним. Будь-яких належних та об`єктивних доказів про те, що саме неналежний стан дорожнього покриття на час ДТП став причиною цієї пригоди, яка б з технічної точки зору перебувала в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, в матеріалах справи не має.

Аналіз наявних матеріалів адміністративної справи (даних, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, відомостей, що вказані в схемі місця ДТП та відображені на фотознімку (аркуш 6 (зворот), зазначені в письмових поясненнях водія ОСОБА_1 від 03.12.2019 року та від 08.01.2020 року) вказує на те, що у зв`язку з фактом вищевказаної ДТП, що мала місце о 18 год. 27 хв. 03 грудня 2019 року на автодорозі Поділ-Сагайдак-Шишаки на адміністративній території Великобагачанського району Полтавської області транспортний засіб (яким керував водій ОСОБА_1 ), що брав участь у даній події Пежо 301, д.н.з. НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження.

Обираючи вид стягнення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності суддя обставиною, що пом`якшує його відповідальність вважає вчинення правопорушення вперше.

Обставин, що обтяжують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення ОСОБА_1 суддя не вбачає.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч.2 ст.61 Конституції України). Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст.61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, наприклад, наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м`якого покарання, умовного засудження, відстрочки виконання вироку, давністю притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення від неї тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинили адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст.23 КУпАП).

За загальними правилами ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи сукупність викладеного, з урахування обставин справи, дорожні умови, які існували на час ДТП (на які посилався у своїх поясненнях водій ОСОБА_1 ) та особи винного, який має постійне місце проживання та роботи, працює консультантом у відповідній компанії, що потребує постійного керування транспортним засобом і ця робота є для нього єдиним джерелом доходу, наявність пом`якшуючої відповідальність обставини та відсутність обтяжуючих обставин, вважаю за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 вид стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення. Враховуючи цю норму законодавства та виходячи з положень ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у даній справі про адміністративне правопорушення в сумі 384 грн. 20 коп. (враховуючи, що подія правопорушення мала місце у 2019 році, справа надійшла до розгляду у 2019 році в час, коли діяли ставки судового збору за 2019 рік) належить стягнути з ОСОБА_1 .

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.61 Конституції України, роз`ясненнями, які викладені в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами), ст.ст.9,23,33,124, ст.ст.251,252,280,283,284,289,294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і накласти стягнення у виді штрафу в сумі 340 (триста сорок) гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Великобагачанський районний суд.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.В.Хоролець