Дата документу 16.12.2020
Справа № 334/6641/20
Провадження № 3/334/2767/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Фетісов М.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.3 ст.130 КУпАП,-

встановив:

08.11.2020 о 12.20 годині в м. Запоріжжі по пр. Металургів біля будинку №21 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Clio, реєстраційний номер НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога відмовився у присутності двох свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , чим порушив п.2.5 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.3 ст.130 КУпАП.

У судове засідання, призначене на 03.12.2020 та 16.12.2020 ОСОБА_1 не з`явився. Був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. З заявою про відкладення розгляду справи не звертався.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Судові повістки про виклик до суду було направлено на адресу, зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення згідно з вимогами чинного КУпАП, але конверт повернувся на адресу суду з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою».

Такі дії ОСОБА_1 суд розцінює як ухилення від явки до суду з метою затягування розгляду справи та неможливості прийняти рішення у строк, встановлений ст.38 КУпАП, а тому суд не вбачає підстав в черговий раз відкладати розгляд справи, оскільки правопорушник за період перебування на розгляді суду матеріалів справи не скористався правами, наданими йому чинним законодавством, передбаченими статтею 268 КУпАП, не надав пояснень щодо протоколу про адміністративне правопорушення, обставин справи й доказів на їх підтвердження, беручи до уваги той факт, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП, не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, а тому, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності правопорушника, на підставі наявних документів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 421195 від 08.11.2020, в якому зафіксований факт порушення ОСОБА_1 п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.130 КУпАП;

- архівом правопорушень;

- Довідкою бази даних системи «Адмінпрактика»;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до КНП «ОКЗзНПД» ЗОРв від 08.11.2020;

- письмовими поясненням свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

- рапортом інспектора УПП в Запорізькій області ДПП Шведенка М.;

- постановами Заводського районного суду м. Запоріжжя від 03.09.2020 у справі №332/1946/20 та від 21.09.2020 у справі №332/2241/20;

- відеозаписом порушення.

Положеннями пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі ПДР), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

За повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за дії передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 протягом року неодноразово був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1, ч.2 та ч.3 ст.130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, встановив, що своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР, а саме відмовився у встановленому законом порядку пройти медичний огляд на стан сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Відповідно до ст.33 КУпАП суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

ОСОБА_1 неодноразово притягався протягом року до адміністративної відповідальності за аналогічне адміністративне правопорушення, не працює, посвідчення водія не отримував. Обставини, які пом`якшують чи обтяжують його відповідальність не встановлено.

Відповідно до положень абзацу 3 п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 23.12.2005, позбавлення права керування транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч.3 ст.121, ч.4 ст.122, ст.122-2, ч.3 ст.123, статтями 124 і 130 КУпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Враховуючи вказане та характер вчиненого правопорушення, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.23, 33, 34, 124, 283, 284 КУпАП України, суддя,-

постановив:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень.

Відповідно до вимог ст.307, 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; та витрати на облік зазначених правопорушень.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: