Справа №: 398/4411/20
провадження №: 3/398/1711/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

"16" грудня 2020 р. суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Орловський В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючу старшим продавцем-консультантом в магазині «Червоний маркет», зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 29 листопада 2020 року о 10 год. 35 хв. ОСОБА_1 в м. Олександрія по пр. Соборному, 79, будучи старшим продавцем здійснила роботу магазину «Червоний маркет» та приймала відвідувачів у приміщені магазину, чим порушила п.п. 4 п. 15 постанови КМУ 641 від 22.07.2020 р. зі змінами постанови КМУ №1100 від 11.11.2020 року.

Відповідальність за дане адміністративне стягнення передбачена ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася. 15 грудня 2020 року подала клопотання в якому зазначила, що вона не є суб`єктом інкримінованого правопорушення, оскільки є найманим робітником (старший продавець-консультант). За вказаною у протоколі адресою в магазині здійснює господарську діяльність «ФОП ОСОБА_2 ». Вона як працівник не уповноважена вирішувати питання щодо роботи магазину. У зв`язку з викладеним просить провадження у справі на підставі відсутності події і складу адміністративного правопорушення, розгляд справи просить проводити у її відсутність.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності докази, суддя приходить до наступних висновків.

Згідно з протоколом ОСОБА_1 ставиться у вину здійснення роботи магазину в умовах карантину, що заборонено п. п. 4 п. 15 Постанови КМУ №641 від 22 липня 2020 року (зі змінами та доповненнями).

Стаття 44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Зазначена норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за які передбачена ст. 44-3 КУпАП.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (в редакції на час складання протоколу), Додатково до обмежень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин суботи до 00 годин 00 хвилин понеділка на території України з 14 листопада 2020 р. до 30 листопада 2020 р. забороняється приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім: торгівлі продуктами харчування на торговельних площах, не менше 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, пальним, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами; провадження діяльності з надання фінансових послуг, діяльності фінансових установ і діяльності з інкасації та перевезення валютних цінностей, діяльності операторів поштового зв`язку, а також медичної практики, ветеринарної практики, діяльності автозаправних комплексів (без зон харчування), діяльності з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів; торговельної діяльності із здійсненням адресної доставки замовлень.

Зі змісту Постанови випливає, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП за порушення правил щодо карантину людей необхідна наявність таких умов у їх сукупності: 1) суб`єкт господарювання повинен здійснювати роботу; 2) вказана робота пов`язана із прийманням відвідувачів. Тобто особою, яка має нести відповідальність за порушення п. п. 4 п. 15 Постанови та суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, є безпосередньо суб`єкт господарювання або уповноважена особа суб`єкта господарювання.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

З протоколу про адміністративне правопорушення та письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що в даному випадку суб`єктом господарювання є ФОП ОСОБА_2 . При цьому, ОСОБА_1 є найманим працівником зазначеного суб`єкта господарювання та виконує обов`язки продавця. Її пояснення матеріалами справи не спростовані.

Отже, ОСОБА_1 не є ні суб`єктом господарювання, ні уповноваженою особою суб`єкта господарювання в розумінні чинного законодавства України.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, які саме правила порушила ОСОБА_1 та не зазначено назву технічного засобу та інші ідентифікуючі дані, яким здійснювалась фіксація правопорушення.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Водночас, в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 всупереч вимог п. п. 4 п. 15 Постанови КМУ від 22.07.2020 року здійснювала приймання відвідувачів для продажу товарів.

Наданий суду диск з відеозаписом є недопустимим доказом, оскільки у проколі та в інших матеріалах справи відсутні дані про технічний засіб, за допомогою якого здійснювалась відеофіксація. Відсутність такої інформації у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності суперечить статті 283 КУпАП та, враховуючи правові позиції викладені у постановах КАС ВС від 19.02.2020 у справі № 524/1284/17 та у постанові від 15.11.18 у справі №524/5536/17, є підставою для визнання наданого суду відеозапису недійсним доказом.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р., заява №36673/04).

Оскільки, ОСОБА_1 не є безпосередньо суб`єктом господарювання або уповноваженою особою такого суб`єкта господарювання та в матеріалах справи відсутні допустимі докази приймання відвідувачів в умовах карантину, то суддя приходить до висновку, що в її діях відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суддя вважає, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і склад адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 44-3, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 283 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Постанова набирає чинності після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи апеляційним судом, якщо постанову не скасовано.

Суддя В.В. Орловський