Справа № 128/2950/20
Провадження № 33/801/1034/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Карпінська Ю. Ф.
Доповідач:Береговий О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 рокуСправа № 128/2950/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Берегового О.Ю.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 10 листопада 2020 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 406792 від 21 жовтня 2020 року водій ОСОБА_1 21 жовтня 2020 року о 09:30 год. на а/д М12 378 км. керував транспортним засобом марки «Fiat Palio» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (неприродня блідість обличчя, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законодавством порядку відмовився на місці зупинки в присутності двох свідків. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 10 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з нього судовий збір в сумі 420,40 грн. в дохід держави.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що вина доведена матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 406792 від 21 жовтня 2020; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також рапортом працівника поліції від 21 жовтня 2020 року.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин вчинення адміністративного правопорушення просив оскаржувану постанову скасувати.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд доходить до наступного висновку.

Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений із поважних причин, і лише на підставі клопотання особи, яка подає апеляційну скаргу. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Вищевказана норма - ч. 2 ст. 294 КУпАП, забезпечує, за аналогією із правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права, а також свідчить про те, що початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення.

Тобто, вищезазначена норма містить імперативний припис про повернення апеляційної скарги особі, яка її подала, у разі подання скарги після закінчення строку на апеляційне оскарження та відсутності клопотання про поновлення цього строку, перебіг якого починається саме з дня винесення постанови судді у справі про адміністративне правопорушення (а не дня її проголошення, чи вручення копії особі, яка притягується до адміністративної відповідальності).

Постанова, що оскаржується, ухвалена 10 листопада 2020 року, отже останнім днем подачі апеляційної скарги вважається 20 листопада 2020 року, яку скаржник подав 02 грудня 2020 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження.

При цьому, зі змісту апеляційної скарги та доданих до неї документів не вбачається, що ОСОБА_1 порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови, а зазначені доводи про те, що ним не пропущено строк на апеляційне оскарження постанови є безпідставним і ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм процесуального права.

Таким чином, враховуючи, що скаржником пропущено строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, клопотання про поновлення зазначеного строку в матеріалах справи відсутнє, обґрунтованих доказів щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження правопорушником не надано, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 10 листопада 2020 року повернути особі, яка її подала.

Повернення апеляційної скарги не позбавляє ОСОБА_1 права повторно подати апеляційну скаргу на постанову суду із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду О.Ю. Береговий