Провадження № 33/824/4800/2020 Доповідач: Капічон О.М.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Капічон О.М., за участю ОСОБА_1 та її захисника - адвоката Трембача С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 08 вересня 2020 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_1 , 31 липня 2020 року, о 18 год. 40 хв., в м. Києві по вул. Антонова, 4 керуючи автомобілем марки «Toyota RAV 4», д/з НОМЕР_1 , не виконала вимогу дорожнього знаку 3.21 «в`їзд заборонений». Під час перевірки документів ОСОБА_1 було виявлено ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, нестійка хода, неприродне почервоніння обличчя. Водію, у присутності двох свідків, було запропоновано пройти перевірку у встановленому законом порядку на виявлення стану алкогольного сп`яніння, від якої вона відмовилася. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 130 КУпАП.

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 08 вересня 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано її адміністративному стягненню у виді штрафу в дохід держави в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На вказану постанову ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити їй строк на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 08 вересня 2020 року, вказану постанову скасувати та провадження в справі закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог вказала, що 31 липня 2020 року після 18 години автомобіль марки «Toyota RAV 4», д/з НОМЕР_1 був припаркований по вул. Антонова, 4 в м. Києві. Двигун автомобіля був вимкнутий. Вона вийшла з кафе та, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, біля вказаного автомобіля чекала свого чоловіка, щоб він сів за кермо автомобіля і доставив її до будинку за місцем проживання. В цей час виник конфлікт з невідомими чоловіками, які всіляко її обзивали. Щоб припинити конфлікт вона сіла до салону автомобіля. Двигун автомобіля не запускала. Однак, невідомі чоловіки викликали працівників поліції. По приїзду працівників поліції вона автомобілем не керувала, знаходилася біля автомобіля. На вимогу працівників поліції, апелянт передала своє посвідчення та реєстраційний документ на автомобіль. Працівники поліції запропонували пройти перевірку на виявлення стану алкогольного сп`яніння, на що вона відмовилась, оскільки автомобілем не керувала і почала прирікатися з працівниками поліції.

Апелянт вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 538335 від 31 липня 2020 року вказано, що вона не виконала вимогу дорожнього знаку 3.21 «в`їзд заборонений».Однак, апелянт звернула увагу, що якщо б вона не виконала вимогу дорожнього знаку 3.21 «в`їзд заборонений», то відносно неї працівниками поліції обов`язково була б винесена постанова про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та накладено адміністративне стягнення на підставі ч. 1 ст. 122 КУпАП. Разом з тим, працівниками поліції постанова не складалася та стягнення не застосовувалось. Вказані обставини, на думку апелянта, беззаперечно підтверджуються, що автомобіль «ToyotaRAV 4», д/з НОМЕР_1 був припаркованим і вона ним не керувала.

Крім того, ОСОБА_1 вказала, що інспектором УПП в м. Києві лейтенантом поліції ОСОБА_2 не було відсторонено її від керування автомобілем, після оформлення протоколу про адміністративне правопорушення серії № 538335 від 31 липня 2020 року. Потім коли автомобіль почав рухатися, її знову зупинив інспектор УПП в м. Києві лейтанат поліції Палінко Ю.В., так як вона не виконала вимогу дорожнього знаку 3.21 «в`їзд заборонений» та не мала реєстраційних документів на транспортний засіб і наклав на неї стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Вказані обставини, на думку апелянта, також підтверджують, що автомобіль «Toyota RAV 4», д/з НОМЕР_1 був припаркованим і вона ним не керувала.

Щодо доводів про поновлення строку на апеляційне оскарження, то ОСОБА_1 вказала, що про дату, час та місце проведення судового засідання вона не повідомлялася, матеріали справи не містять даних про направлення їй судових повісток про виклик до суду. Наведене свідчить, що вона не була належним чином та у спосіб, визначений діючим законодавством повідомлена про день та час розгляду справи.

Заслухавши ОСОБА_1 та її захисника - адвоката Трембача С.М., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи, переглянувши відео з нагрудної камери поліцейського та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності вказаної особи справу можна розглянути лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення про місце і час розгляду справи, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд першої інстанції розглянув справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за відсутністю останньої. При цьому, матеріали справи не містять належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи щодо ОСОБА_1 .

Сукупність вказаних даних свідчить про те, що ОСОБА_1 не було належним чином повідомлено про день розгляду справи, а тому її клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови підлягає задоволенню, а строк поновленню.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як убачається з матеріалів справи, суд першої інстанції не дотримався зазначених вимог закону та дійшов необґрунтованих висновків про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 538335, ОСОБА_1 31 липня 2020 року о 18 год. 40 хв. в м. Києві по вул. Антонова, 4,керуючи автомобілем марки «Toyota RAV 4», д/з НОМЕР_1 , не виконала вимогу дорожнього знаку 3.21 «в`їзд заборонений». Під час перевірки документів ОСОБА_1 було виявлено ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, нестійка хода, неприродне почервоніння обличчя. Водію, у присутності двох свідків, було запропоновано пройти перевірку у встановленому законом порядку на виявлення стану алкогольного сп`яніння, від якої вона відмовилася. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2.5. ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 заперечувала проти обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що31 липня 2020 року після 18 години автомобіль марки «Toyota RAV 4», д/з НОМЕР_1 був припаркований по вул. Антонова, 4 в м. Києві. Вона вийшла з кафе та, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, біля вказаного автомобіля чекала свого чоловіка, щоб він сів за кермо автомобіля і доставив її до будинку за місцем проживання. В цей час виник конфлікт з невідомими чоловіками, які всіляко її ображали та викликали працівників поліції. По приїзду працівників поліції вона автомобілем не керувала, знаходилася біля автомобіля. На вимогу працівників поліції, передала своє посвідчення та реєстраційний документ на автомобіль. Працівники поліції запропонували пройти перевірку на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер», на що вона відмовилась, оскільки автомобілем не керувала. Пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у лікаря нарколога від працівників поліції не надходила.

Зазначене повністю підтверджується відеозаписом, який переглянутий апеляційним судом, та з якого вбачається, що працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці в зв`язку з виявленими у неї ознаками алкогольного сп`яніння, на що остання відмовилася.

Відповідно до положень п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 із подальшими змінами, встановлено, що лише у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Наявні в матеріалах справи докази підтверджують, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я в присутності двох свідків.

Згідно ч. 6 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті вважається недійсним.

Таким чином, у зв`язку з недотриманням працівниками поліції вимог закону щодо проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, висновок суду про порушення останньою положень п. 2.5 ПДР України є безпідставним.

Щодо наявних в справі письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , то в них також зафіксовано лише факт відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер.

Інші будь-які належні та допустимі докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

На думку апеляційного суду, законність складання протоколу про адміністративне правопорушення, з врахуванням усіх вище наведених обставин викликає розумні сумніви, які виключають можливість визнання цього документу як допустимого та достовірного доказу в справі.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з наведеного, висновки суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно яких її притягнуто до адміністративної відповідальності, не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 08 вересня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 08 вересня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останньої події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Капічон