Святошинський районний суд міста Києва
пр. № 3/759/94/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Жмудь Вікторія Олексіївна, розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в м. Києві ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ірпінь, українця, громадянина України, номер картки фізичної особи - платника податків НОМЕР_1 , який здобув середню освіту, розлучений, працює - фізична особа - підприємець, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 09.11.2019 о 20 год. 01 хв., перебуваючи в гіпермаркеті «Епіцентр», що за адресою: вул. Берковецька, 6-В у м. Києві, таємно викрав та виніс за межі касового апарату «Кислоту ортофосфорну», арт. 20667188, в кількості 2 шт., вартістю 10 грн 75 к. (без ПДВ) за одиницю, загальною вартістю 21 грн 50 к., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 51 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що зайшов до гіпермаркету «Епіцентр», де придбав одну банку ортофосфорної кислоти. Коли він розраховувався за неї на касі, до нього підійшов охоронець, та запросив його до кімнати охорони. Охоронцю він повідомив, що взяв тільки одну банку ортофосфорної кислоти, за яку розраховувався на касі, та сам дістав з кишень дві банки ортофосфорної кислоти, які взяв з собою з дому, щоб порівняти.

У подальшому у судове засідання, призначене на 21.01.2020, ОСОБА_1 не прибув, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

У судовому засіданні, яке відбулося 21.01.2020, свідок ОСОБА_2 пояснив, що працює інспектором служби безпеки в ТОВ «Епіцентр К». 09.11.2019 він перебував на робочій зміні за системою відео нагляду, та побачив, як продавець видав покупцю - ОСОБА_1 три банки ортофосфорної кислоти. Коли ОСОБА_1 підійшов до каси самообслуговування, то він побачив, що той розраховується тільки за одну банку ортофосфорної кислоти. Він подзвонив охоронцю, який знаходився у торговому залі, та повідомив йому про цей факт. ОСОБА_1 було запрошено до кімнати служби безпеки, де він сам дістав з кишень дві банки ортофосфорної кислоти і сказав, що вони дешеві і нічого йому все рівно за це не буде. Також пояснив, що всі три банки ортофосфорної кислоти були однакові і даний товар, враховуючи, що це кислота, видає покупцям тільки продавець.

Також, в судове засідання не з`явився свідок ОСОБА_3 , який неодноразово повідомлявся належним чином про дату та час розгляду справи, причин неявки не повідомив.

За таких обставин, суддя вважає за можливе розглянути справу про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 .

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , а також ретельно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 326316 від 09.11.2019, складений стосовно ОСОБА_1 ; заяву директора гіпермаркету «Епіцентр К» № 6 місто Київ ОСОБА_3 від 09.11.2019; письмові пояснення ОСОБА_2 від 09.11.2019; розписку (про відповідальне зберігання) вилученого у ОСОБА_1 товару від 09.11.2019, а саме: «Кислота ортофосфорна», арт. 20667188, в кількості 2 шт., вартістю 12 грн 90 к. за одиницю (з ПДВ), та 10 грн 75 к. за одиницю (без ПДВ); довідку про вартість товарів, надану директором гіпермаркету «Епіцентр К» № 6 місто Київ ОСОБА_3 від 09.11.2019; рапорт інспектора роти № 5 батальйону № 4 полку № 1 (з ОПБ) УПП у м. Києві ДПП лейтенанта поліції Бойко С. від 09.11.2019; копію квитанції ПН 31 від 09.11.2019; відповідь № 13005 від 27.12.2019, надану директором гіпермаркету № 6 м. Київ ТОВ «Епіцентр К» ОСОБА_3 , суддя дійшла такого висновку.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Тобто, з вказаних норм вбачається, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки.

Як достовірно встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 09.11.2019 приблизно о 20 год. 01 хв., перебуваючи в приміщенні гіпермаркету «Епіцентр К», що за адресою: м. Київ, вул. Берковецька, 6-В, таємно викрав та виніс за межі каси «Кислоту ортофосфорну», арт. 20667188, в кількості 2 шт., вартістю 10 грн 75 к. за одиницю (без ПДВ), та загальною вартістю 21 грн 50 к. (без ПДВ).

Вказане підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_2 , наданими ним у судовому засіданні, а також, матеріалами справи в їх сукупності.

Пояснення ОСОБА_1 , надані ним в судовому засіданні, про те, що вилучені у нього дві одиниці ортофосфорної кислоти належать йому, суддя не бере до уваги, оскільки жодних підтверджуючих даних вказаного факту, останній в судовому засіданні не надав.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього стягнення в межах санкції, установлених у санкції ч. 1 ст. 51 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини, обставин, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, вважаю, що стягнення у виді штрафу, відповідає вимогам ст. 23, 33 КУпАП і є домірним скоєному. Накладання такого стягнення відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Положеннями ст. 401 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_1 не відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

З огляду на вище викладене та керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 7, 9, 23, 33, 401, ч. 1 ст. 51, ст. 245, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн 00 к.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 (чотириста двадцять) грн 40 к.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Святошинського

районного суду міста Києва В.О. Жмудь