Справа № 644/8625/20
Провадження № 3/644/2167/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 грудня 2020 р. Харків

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Попова В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, матеріали по якій надійшли з Індустріального відділу поліції ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ст. 44-3 КУпАП, -

встановив:

ОСОБА_1 08 жовтня 2020 року, приблизно о 16 год. 00 хв. знаходився на зупинці громадського транспорту по вул. Луї Пастера, 200 без захисної мазки, чим порушив правила карантину, а саме п. п. 1 п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 392 від 20.05.2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів».

В судові засідання, які були призначені на 27.11.2020, 14.12.2020 не з`явився, повідомлявся про день, час та місце судового розгляду належним чином шляхом направлення судових повісток за адресою, яка вказана в протоколі про адміністративне правопорушення як місце мешкання. Заяв, клопотань тощо від нього не надходило.

Крім того, відомості про дати та час судових засідань знаходяться у вільному доступі на офіційному сайті Судової влади за адресою в мережі Інтернет https://court.gov.ua/fair/ та сайті Орджонікідзевського районного суду м. Харкова.

Суд зазначає, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом, для прискорення процедури слухання.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, що викладена в рішенні по справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року (Заява №3236/03), максимально використовувати всі засоби, передбачені законом, для прискорення процедури слухання.

За таких обставин та враховуючи те, що судом з достатньою мірою вжито всіх заходів для того, щоб ОСОБА_1 мав можливість надати свої аргументи під час публічного слухання цієї справи у суді, і оскільки він був обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративні правопорушення та про те, що розгляд справ стосовно нього відбудеться в Орджонікідзевському районному суді, про що свідчить його підпис в протоколі про адміністративне правопорушення, неодноразово викликався до суду відповідно до вимог ч. 1 ст.277-2 КУпАП шляхом направлення судових повісток за місцем його проживання/реєстрації, яка відповідно до діючого законодавства є офіційною для листування та за фактичним місцем мешкання, проте не вжив заходів для явки до суду та не поцікавився рухом справ щодо нього, суд приходить до висновку, що по справі наявні всі дані про своєчасне сповіщення ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи, а відтак справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 можливо розглянути за відсутності останнього.

Відповідно до вимог ст.245,252,280,283 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане порушення, прізвища, адреси потерпілих, свідків, пояснення особи, яка притягається до відповідальності, інші відомості необхідні для вирішення справи.

Стаття 256 КУпАП встановлює вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, який є основним процесуальним документом, доказом у справі про адміністративне правопорушення, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 44-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. При цьому розмір адміністративного стягнення діференцований в залежності від суб`єкту відповідальності: тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підпунктом 1 пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 392 від 20.05.2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» передбачено, що на період дії карантину забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Таким чином вбачається, що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності заст. 44-3 КУпАП, тобто за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Постанови Кабінету Міністрів України № 392 від 20.05.2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів».

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, повністю підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 297674 від 08.10.2020 року, який складений компетентною особою, його зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення від 08.10.2020 серії ВАБ № 297674 в письмових поясненнях ОСОБА_1 підтверджував факт свого перебування на зупинці на вулиці без засобів індивідуального захисту, тобто без маски.

З огляду на викладене, приходжу до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган /посадова особа/ уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Категорія /поняття/ малозначність у даному випадку означає, що вчинене правопорушення не становить великої суспільної шкідливості й не завдало значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.

Враховуючи дані про особу ОСОБА_1 , характер вчиненого правопорушення та відсутність тяжких наслідків, оскільки, вчинене правопорушення не завдало значних збитків державним чи суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам, а також враховуючи відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, приходжу до висновку, що вчинене адміністративне правопорушення є малозначним, і тому вважаю за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням, оскільки вказаний метод виховного впливу в даному випадку є достатнім для усвідомлення правопорушником протиправності своєї поведінки для того, щоб не допускати її в майбутньому.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення не накладається, підстав для стягнення судового збору на підставі п. 5 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.22,34,40-1,44-3,283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

постановив:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, закрити на підставі ст. 22 КУпАП, у зв`язку з малозначністю, обмежившись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її вручення особі, щодо якої винесено постанову до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Індустріальний районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Вступну та резолютивну частину постанови складено 14.12.2020. Повний текст постанови складено 16.12.2020.

Суддя Попова В. О.