Справа № 450/3552/19 Головуючий у 1 інстанції: Кіпчарський М.О.
Провадження № 33/811/385/20 Доповідач: Галапац І.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 листопада 2019 року,

з участю захисника правопорушника адвоката Децика В.І.,

правопорушника ОСОБА_1 ,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Також постановлено стягнути із ОСОБА_1 384,20 грн. судового збору.

Згідно постанови судді, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 086307, ОСОБА_1 13 жовтня 2019 року о 17 год. 00 хв. в с. Горбачі по вул. Центральній, керував автомобілем «ЗАЗ Vida» н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та у медичному закладі відмовився, у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі правопорушник ОСОБА_1 покликається на те, що постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм КУпАП, при цьому суд не з`ясував фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки доказам у справі, упереджено, формально підійшов до дослідження обставин, що потягло за собою необґрунтоване рішення.

Зазначає, що не давав письмових пояснень поліцейським, в стані алкогольного сп`яніння автомобілем 13 жовтня 2019 року не керував, від проходження огляду на стан сп`яніння не відмовлявся і не ухилявся, винним себе не визнає.

Вважає дії поліцейських неправильними та безпідставними, факти викладені в протоколі про адміністративне правопорушення і в поясненні, написаному від його імені - такими, що не відповідають дійсності.

Наголошує, що виклик з суду йому не надходив і про час розгляду справи в суді він не знав, у зв`язку з чим не зміг здійснювати захист своїх інтересів, в тому числі залучити захисника та клопотати перед судом про виклик для допиту свідків.

Окрім цього акцентує, що постанова судді йому не надсилалась. Про те, що 13 листопада 2019 року суд розглянув справу та визнав його винним і наклав стягнення, дізнався з постанова державного виконавця 27 лютого 2020 року.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 листопада 2019 року, скасувати таку та закрити провадження в справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та виступ його захисника адвоката Децика В.І., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що слід поновити строк апеляційного оскарження постанови судді місцевого суду, оскільки такий пропущено з поважних причин та приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Крім цього, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, дотримавшись вищезазначених вимог закону, об`єктивно з`ясував та дослідив всі обставини справи і докази у ній.

Відповідно до п.2.5 «Правил дорожнього руху», водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.

Аналогічні положення щодо огляду громадян на стан сп`яніння містить «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858.

Апеляційний суд вважає, що незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, така доведена та підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення №450/3552/19, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №086307 від 13 жовтня 2019 року (а.с.1), рапортом представника поліції (а.с.2), визнавальними письмовими поясненнями правопорушника ОСОБА_1 (а.с.3), яким суддя районного суду дав належну оцінку в своїй постанові.

Покликання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що наявні в матеріалах справи письмові пояснення він не підписував, апеляційний суд вважає такими, що направлені на ухилення правопорушником від відповідальності за вчинене.

При цьому, апеляційним судом враховується також і те, що правопорушник ОСОБА_1 , дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржував, доказів неправомірної поведінки останніх суду не надав.

Протокол про адміністративне правопорушення серії БД№ 086307 від 13 жовтня 2020 року складений відповідно до положень ст. 256 КУпАП, оскільки його форма та зміст відповідають вимогам діючого законодавства, і він є складеним та підписаним уповноваженою на те особою та підтверджує подію і обставини правопорушення.

Що стосується доводів апеляційної скарги про порушення права на захист ОСОБА_1 у зв`язку із проведення розгляду справи в суді першої інстанції у його відсутності, то таке усунено під час апеляційного розгляду справи, де останній мав можливість надати пояснення з приводу обставин вчиненого правопорушення.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що суддя районного суду підставно притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, обравши стягнення в межах санкції статті і не вбачає підстав для скасування постанови і закриття провадження в справі.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 листопада 2019 року.

Апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 листопада 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати

з розгляду кримінальних справ

Львівського апеляційного суду Галапац І.І.