Справа пр. №3/756/7753/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2020 року Оболонський районний суд м. Києва у складі судді Андрейчука Т.В., розглянувши за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката Дяковського О.С., потерпілого ОСОБА_1 справу про адміністративне правопорушення за ст. ст. 124, 122-4 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, матеріали якої надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Корделівка Калинівського району Вінницької області, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , відомості про місце роботи відсутні, -

в с т а н о в и в:

02 грудня 2020 року до Оболонського районного суду м. Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №033109, складений 13 листопада 2020 року інспектором ВРОМ ДТП Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України старшим лейтенантом поліції Шатирьонком В.В. стосовно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №033110, складений 13 листопада 2020 року інспектором ВРОМ ДТП Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України старшим лейтенантом поліції Шатирьонком В.В. стосовно ОСОБА_2 за ст. 122-4 КУпАП, та протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №033111, складений 13 листопада 2020 року інспектором ВРОМ ДТП Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України старшим лейтенантом поліції Шатирьонком В.В. стосовно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

19 вересня 2020 року ОСОБА_2 о 23 год 50 хв в м. Києві на проспекті Оболонському (перехрестя з проспектом Степана Бандери), керуючи автомобілем Geely MR7151A, д.н.з. НОМЕР_1 , повертаючи ліворуч на регульованому перехресті при зеленому сигналі світлофора не надав дороги автомобілю KIA Cerato, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , що рухався прямо в зустрічному напрямку, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів, а ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження, після чого ОСОБА_2 залишив місце пригоди, чим порушив вимоги п. п. 2.10 а, 16.6 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. ст. 124, 122-4 КУпАП.

Також у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №033111, складеному інспектором ВРОМ ДТП Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України старшим лейтенантом поліції Шатирьонком В.В. стосовно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зазначено, що 19 вересня 2020 року ОСОБА_2 о 23 год 50 хв в м. Києві на проспекті Оболонському (перехрестя з проспектом Степана Бандери) кермував автомобілем Geely MR7151A, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога за адресою: м. Київ, вул. Петра Запорожця, 20 в Київській міській наркологічній клінічній лікарні "Соціотерапія".

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вину ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних проступків не визнав та надав пояснення, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП складений з порушенням вимог до його оформлення, у ньому відсутні відомості про ознайомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з її правами та обов`язками, у матеріалах справи відсутні дані, які б свідчили про відсторонення водія від керування транспортним засобом, а також транспортний засіб не передавався іншій особі. Крім того, стосовно протоколу про адміністративне правопорушення, складеного за ст. 124 КУпАП, ОСОБА_2 та його захисник вказували на те, що винуватцем пригоди є виключно водій KIA Cerato, д.н.з. НОМЕР_2 .

18 грудня 2020 року захисником ОСОБА_2 в судових дебатах зазначено про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з тим, що огляд ОСОБА_2 на стан сп`яніння був проведений після спливу двох годин після спливу двох годин з моменту виявлення відповідних підстав для проходження такого огляду.

Потерпілий ОСОБА_1 у судове засідання з`явився та пояснив суду, що він є власником автомобіля KIA Cerato, д.н.з. НОМЕР_2 , 19 вересня 2020 року трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля KIA Cerato, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля Geely MR7151A, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 . Потерпілий зазначив, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди його автомобілю було завдано матеріальних збитків, а водій ОСОБА_2 після зіткнення залишив місце пригоди.

Суд, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

Законом України "Про дорожній рух" передбачено, що він регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Порядок дорожнього руху на території України врегульовано Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - Правила дорожнього руху).

Згідно з п. 16.6 Правил дорожнього руху, повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди (п. 2.10 а Правил дорожнього руху).

Судом встановлено, що 19 вересня 2020 року о 23 год 50 хв автомобіль Geely MR7151A, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , повертаючи ліворуч, рухався на регульованому перехресті в м. Києві на проспекті Оболонському (перехрестя з проспектом Степана Бандери), автомобіль KIA Cerato, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 рухався прямо в зустрічному напрямку. Отже, водій ОСОБА_2 при зеленому сигналі світлофора повинен був дати дорогу транспортному засобу, що рухався в зустрічному напрямку прямо.

Проте усупереч вимогам п. п. 2.10 а, 16.6 Правил дорожнього руху ОСОБА_2 , повертаючи ліворуч, при зеленому сигналі світлофора не надав дорогу автомобілю KIA Cerato, д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався в зустрічному напрямку прямо, унаслідок чого здійснив з ним зіткнення, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 7 постанови пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" у випадках, коли передбачені ст. 286 КК України суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту двома або більше водіями транспортних засобів, суди повинні з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. При цьому треба мати на увазі, що за певних умов виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила Правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, котра керувала транспортним засобом.

Суд вважає, що водій ОСОБА_2 невиконанням вимог п. п. 2.10 а, 16.6 Правил дорожнього руху України порушив правила безпеки руху і його дії перебувають у прямому причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди. Винуватість ОСОБА_2 підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення від 13 листопада 2020 року серії ДПР18 №033109 та серії ДПР18 №033110, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, поясненнями ОСОБА_3 .

Вказані дії ОСОБА_2 суд кваліфікує як адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 124, 122-4 КУпАП.

Згідно зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (ст. 33 КУпАП).

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд враховує характер вчинених правопорушень та їх наслідки, особу правопорушника, його майновий стан. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_2 , судом не встановлено.

За приписами ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до ст. 122-4 КУпАП залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Суддя вважає за необхідне за вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП накласти на нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік, а за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, - стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_2 стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік. Визнаючи вид та розмір стягнення, суд урахував те, що ОСОБА_2 не зазначено, доказів на підтвердження того, що його робота пов`язана з керуванням транспортними засобами.

За приписами ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у ч. ч. 3-5 цієї статті.

Днем вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, є 19 вересня 2020 року, а тому строк накладення адміністративного стягнення не закінчився.

Стосовно притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, то суд зазначає таке.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції, яка була чинною на час вчинення адміністративного правопорушення) передбачено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція).

Так, згідно з п. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість (п. 3 розділу І Інструкції).

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 розділу І Інструкції).

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

За положеннями абз. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічна норма закріплена у п. 7 розділу І Інструкції.

Згідно з п. 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (далі - Порядок),поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

На підтвердження факту перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння до матеріалів справи долучено висновок лікаря-нарколога від 20 вересня 2020 року №005431 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №033111, складеному відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зазначено час зупинки транспортного засобу - 23 год 50 хв, тоді як у висновку лікаря-нарколога №005431 вказано час проведення огляду ОСОБА_2 на стан сп`яніння - 04 год 05 хв. Наведене свідчить, що ОСОБА_2 , усупереч вимогам п. 7 Порядку, пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я після спливу двох годин з моменту виявлення відповідних підстав для проходження такого огляду.

Відповідно до п. 22 розділу ІІІ Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Отже, висновок лікаря-нарколога від 20 вересня 2020 року №005431 був складений з порушенням вимог до його оформлення, а тому є недопустимим доказом у справі.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленим законом.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Більш того, у своїх рішеннях у справах "Малофєєва проти Росії" (Malofeyeva v. Russia, рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та "Карелін проти Росії'(Karelin v. Russia заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Аналіз досліджених судом матеріалів справи про адміністративне правопорушення, не дає підстав дійти висновку, що ОСОБА_2 19 вересня 2020 року керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Відтак, у суду відсутні належні та допустимі докази вчинення останнім адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, за якими накласти на нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) судовий збір у сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва.

Постанову може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, при застосуванні заходів примусового впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Т.В. Андрейчук