ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 599/2137/19Головуючий у 1-й інстанції Чорна В.Г.
Провадження № 33/817/40/20 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І. з участю представника потерпілого ОСОБА_1 . Жеребецької І.О. та особи, відносно якої провадження у справі закрито, - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_1 . Жеребецької І.О. на постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 18 грудня 2019 року відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого оператором автогрейдера - працівником Комунального підприємства м. Зборів Тернопільської області,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП закрито в зв"язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з постановою суду, представник потерпілого ОСОБА_1 Жеребецька І.О. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та винести нову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Вважає дану постанову суду першої інстанції незаконною, необґрунтованою та ухваленою з істотним порушенням норм процесуального права.

Зокрема зазначає, що відповідно до п.10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Згідно з п.10.9 вказаних Правил під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Однак, як зазначає апелянт, наведених вище вимог ОСОБА_2 виконано не було, а місцевий суд в свою чергу не врахував, що робота водія на автогрейдері повинна бути забезпечена видимістю його робочої зони з метою безпеки інших учасників дорожнього руху, у зв"язку з чим, всупереч вимогам ст.245 КУпАП щодо повного та всебічного з"ясування усіх обставин справи, суд прийняв незаконну постанову, якою закрив справу відносно ОСОБА_2 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вислухавши пояснення представника потерпілого ОСОБА_1. Жеребецьку І.О., яка підтримала апеляційну скаргу, просить її задовольнити та визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, особу, щодо якої провадження в адміністративній справі за ст.124 КУпАП закрито,- ОСОБА_2 , який вважає постанову суду законною і обґрунтованою і просить залишити її без змін, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.ст. 254, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, яким фіксується факт адміністративного правопорушення і який є підставою для подальшого провадження у справі. До складання протоколу та його змісту пред`являють спеціальні вимоги. Протокол про адміністративне правопорушення повинен містити у собі зокрема місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Однак, на думку судді суду апеляційної інстанції, ні органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , ні місцевим судом цих вимог закону у повній мірі дотримано не було.

Так, місцевий суд дійшов вірного висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Разом з тим, суддя апеляційної інстанції не погоджується з мотивами суду першої інстанції, на підставі яких він дійшов такого висновку.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 11 жовтня 2019 року серії БД №242068 ОСОБА_2 11 жовтня 2019 року о 10 год. 50 хв. в с. Оліїв Зборівського району Тернопільської області, керуючи автогрейдером марки "SDLG G9165" д.н.з. НОМЕР_1 під час виконання дорожніх робіт, здійснюючи рух заднім ходом, не переконавшись, що даний маневр буде безпечним і не створить перешкоди для інших учасників дорожнього руху, допустив зіткнення з автомобілем "Volvo S40" д.н.з. НОМЕР_2 , який внаслідок ДТП зазнав механічних пошкоджень, чим порушив п.10.1 Правил дорожнього руху України.

Закриваючи провадження у справі відносно ОСОБА_2 місцевий суд зазначив, що останній не був звичайним учасником дорожнього руху, а виконував спеціальні дії у межах технологічного процесу з ремонту дорожнього покриття, і саме ця обставина послужила причиною закриття провадження у справі.

Однак, на переконання судді апеляційного суду таке твердження є хибним.

Відповідно до п.1.10 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно з переліком типів технологічних транспортних засобів, що підлягають реєстрації та обліку територіальними органами Держнаглядохоронпраці, який зазначений у правилах державної реєстрації та обліку великотоннажних автомобілів та інших технологічних транспортних засобів, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, затвердженого Наказом 01.07.2004 N 163 Державного комітету України з нагляду за охороною праці, автогрейдери являються технологічними транспортними засобами.

Тобто на водіїв даних транспортних засобів поширюються вимоги ПДР України і вони повинні їх дотримуватися.

Разом з тим, відповідно до п.10.1 ПДР України, порушення якого ОСОБА_2 ставиться у провину, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 здійснював рух заднім ходом, а вимоги до водія під час здійснення даного маневру передбачені пунктом 10.9, а не п.10.1 ПДР України, відповідно до якого під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Однак невиконання вказаного вище пункту ПДР України, про що також зазначає у своїй скарзі апелянт, не ставилося в провину ОСОБА_2 , як основу складення відносно нього протоколу за ст.124 КУпАП, що на думку судді апеляційного суду, порушує право ОСОБА_2 на захист і є безумовною перешкодою для розгляду справи по суті, встановлення істини та прийняття обґрунтованого рішення.

Вважаю, що формулювання правопорушення, яке не містить відповідного посилання на порушення Правил дорожнього руху, яке ставиться у вину особі, унеможливлює реалізацію ефективного захисту особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

У відповідності до рішень ЄСПЛ у справах "Малофеєва проти Росії" та Карєлін проти Росії у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає усіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист ( особа належним чином не може підготуватись до захисту) та принципу рівності сторін ( оскільки фактично суд перебирає на себе не властиву йому функцію обвинувачення), у такому разі справа має бути закрита у звязку з відсутністю складу адмінправопорушення.

Щодо формулювання суті адміністративного правопорушення, то Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винність у скоєнні якого певною особою має доводитись в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винності особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи той факт, що суд не в праві самостійно формулювати фабулу адміністративного правопорушення, а вказані вище обставини унеможливлюють повний, всебічний та об`єктивний розгляд справи, постанова Зборівського районного суду Тернопільської області від 18 грудня 2019 року щодо ОСОБА_2 підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

При цьому варто зауважити, що в Узагальненні судової практики застосування судами України законодавства про відповідальність за адміністративні правопорушення, що посягають на здійснення народного волевиявлення та встановлений порядок його забезпечення (статті 212 - 7-212 - 21 Кодексу України про адміністративні правопорушення), та злочини проти виборчих прав і свобод (статті 157-160 Кримінального кодексу України), підготовленого Верховним Судом, стверджується, що статтею 284 КУпАП не передбачено ухвалення таких постанов, як направлення для усунення недоліків (належного оформлення) або для доопрацювання протоколу про адміністративне правопорушення.

Правильною слід вважати судову практику, коли у разі неналежно оформленого протоколу про адміністративне правопорушення та порушення положень статей 254, 256, 268 КУпАП, зокрема відсутності даних на підтвердження наявності складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 284 КУпАП), провадження у справі підлягає закриттю із звільненням особи від адміністративної відповідальності (стор. 96 Узагальнення).

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_1. Жеребецької І.О. задовольнити частково.

Постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 18 грудня 2019 року щодо ОСОБА_2 скасувати.

Провадження у справі щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрити, звільнивши його від адміністративної відповідальності.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис