ПОСТАНОВА
іменем України
"23" січня 2020 р. смт.Мілове Міловський районний суд Луганської області в складі головуючого судді Гуцола М.П. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.164 КУпАП України, -
зі змісту протоколу про адмністративне правопорушення серія ГП № 713222, який надійшов до суду 11 січня 2020 року, слідує, що 19.11.2019 року ОСОБА_1 проваджував господарську діяльність без державної реєстрації, як суб`єкт господарювання, або без одержання ліцензії на проведення певного виду господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, а саме перевезення пасажирів.
ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав, повідомив суду, що дійсно 19.11.2019 року перевозив громадян ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від магазину "Калінка", що знаходиться по вул. Дружби Народів до пункту пропуску "Мілове" проте, зазначив, що коштів за їх перевезення не отримував.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що винність ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП знайшла своє повне підтвердження у суді, а саме підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення та письмовими поясеннями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які досліджені у судовому засіданні. Крім того, із письмових пояснень ОСОБА_5 слідує, що остання користувалаь послугами даного водія двічі, що у свою чергу свідчить про системність дій ОСОБА_1 повязних із перевезенням пасажирів.
Також судом установлено, що станом на 19.11.2019 року ОСОБА_1 не зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності в ЄДР.
Так, частина 1ст.164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Відповідно до ч.3 ст.2, п.24 ст.7, ч.9 ст.13 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом потребують ліцензування.
Ст. 9 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що ліцензування на автомобільному транспорті спрямоване на визначення початкових і поточних умов надання послуг з перевезень пасажирів і небезпечних вантажів, а також найважливіших параметрів обслуговування споживачів, а статтею 60 цього ж Закону за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників щодо надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів передбачена відповідальність.
Ліцензія видається на господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів, в тому числі на такий вид робіт, як надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів на таксі.
Відповідно дост.1 ч.1 п.5 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», ліцензія - запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про рішення органу ліцензування щодо наявності у суб`єкта господарювання права на провадження визначеного ним виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню. Згідно ізст.7 ч.1 п.24 зазначеного Закону, ліцензуванню підлягає такий вид господарської діяльності як перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.
Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП кваліфіковані вірно, вина його у вчиненні правопорушення доведена.
Враховуючи характер скоєного правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, сімейний стан, майнове становище ОСОБА_1 , вимоги ст.ст.33,34,35 КУпАП, суд вважає за можливе застосувати до останнього адміністративне стягнення у виді мінімального штрафу, без конфіскації предметів вчинення адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст.40-1 КУпАПсудовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
На підставі викладеного та керуючись ч.1ст.164 КУпАП,-
П О С Т А Н О В И В:
Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду через Міловський районний суд Луганської області.
Суддя: М.П. Гуцол