Провадження №3/127/8338/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2020 р. м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Король О.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

За ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 31.10.2020р. за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, 05.10.2020 року за адресою : АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 в ході сварки з дружиною ОСОБА_2 , ображав її нецензурними словами, принижував її честь та гідність, вчиняв психологічний тиск, чим вчинив домашнє насильство.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе не визнав, та пояснив, що 05.10.2020 р. він знаходився у квартирі за адресою : АДРЕСА_1 , разом із дітьми, які спали в іншій кімнаті. Дружина ОСОБА_2 не мешкала у цій квартирі біля трьох місяців, приїхала з Туреччини, сказала, що буде жити у квартирі, на що ОСОБА_1 не заперечував. ОСОБА_2 побачила як він писав їх розмову на мобільний телефон, влаштувала скандал. ОСОБА_1 викликав поліцію.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Бездітна Т.В. доповнила пояснення її клієнта. З 2003 року сторони перебувають у шлюбі, мають двох неповнолітніх дітей. Останній рік сторони не мешкають разом, ОСОБА_2 останні 3 місяці до 05.10.2020 р. знімає квартиру. В суді розглядається справа про поділ майна подружжя. ОСОБА_2 почала розмову про поділ майна і вчинила чергову сварку. Дружина виводить ОСОБА_1 із себе, щоб впливати на ОСОБА_1 при при поділі майна і стягненні аліментів. Жодним чином ОСОБА_1 психологічно не впливав на ОСОБА_2 , а лише намагався її заспокоїти. Умисних дій психологічного характеру ОСОБА_1 відносно дружини ОСОБА_2 не вчиняв. Захисник Бездітна Т.В. просить закрити провадження в справі за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно її клієнта або обмежитись усним зауваженням. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.11.2020 р. ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та суд обмежився усним зауваженням.

Потерпіла ОСОБА_2 суду пояснила те, що чоловік ОСОБА_1 постійно протягує до неї руки. 06.05.2020 р. він побив її, зламане ребро, є висновок судово-медичної експертизи. Діти ОСОБА_3 і ОСОБА_4 мешкають разом з матір`ю, вони бачили бік тулубу ОСОБА_2 у синяках після побиття ОСОБА_1 . У зв`язку з постійним фізичним та психологічним тиском ОСОБА_2 не може мешкати разом з ОСОБА_1 та вимушена винаймати квартиру. Лише за останній 2020 р. вона викликала поліцію з приводу насильства в сім`ї 5 разів. Таке фізичне і психологічне насильство триває з 2013 року. У квартирі залишатись небезпечно. ОСОБА_1 05.10.2020 р. не впускав її у квартиру, а коли вона все ж таки увійшла до приміщення кухні-студії, став виганяти та виштовхувати її з квартири. Таку поведінку ОСОБА_1 бачать діти, іноді вони знімали такі сварки на телефон, син нерідко заступався за матір, коли батько бив її, і за наполяганням дітей ОСОБА_2 з 06.10.2020 р. винаймала з дітьми квартиру за адресою : АДРЕСА_2 . На думку ОСОБА_2 , психологічний тиск зі сторони ОСОБА_1 полягає у тому, що він обзивав дружину нецензурними словами, погрожував розправою і позбавленням життя, виганяв з квартири, вдарив її в плече в присутності сина ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_1 дав показання про те, що є сином сторін. На даний час син разом із сестрою ОСОБА_5 мешкає з матір`ю і перебуває на утриманні обох батьків. 27.09.2020 р. свідок надіслав повідомлення матері по телефону, коли сталася сварка між ним та батьком ОСОБА_1 , який не дав гроші на стрижку в перукарні. Батько став кричати, що він його з сестрою годує. Коли свідок ОСОБА_1 в той день піднімався на другий поверх у квартирі, батько хлопнув його по спині, по плечі. 05.10.2020 р. свідок ОСОБА_1 почув крики, батьки сварились. Батько в грубій формі виганяв матір з квартири, вживаючи при цьому нецензурні слова. Батько викликав поліцію. Свідок бійки між батьками не бачив. Батько запропонував синові краще вийти з квартири. На що ОСОБА_1 погодився і пішов гуляти на вулицю з собакою. Коли повернувся у квартирі була поліція. Працівники поліції запитали у матері, чи є у неї інше місце проживання. Відносно свідка ОСОБА_1 батько психологічний тиск не вчиняє, такого тиску зазнає його матір ОСОБА_2 . Батько обіцяв помститись матері та хрещеному свідка. Свідок ОСОБА_1 чув як батько погрожував спалити матір в автомобілі. Останній час стан здоров`я матері значно погіршився, у неї зламане ребро, був серцевий напад.

Свідок ОСОБА_6 дала показання про те, що є дочкою сторін. 05.10.2020 р. свідок спала на другому поверсі квартири за адресою : АДРЕСА_1 . Свідок прокинулась від гучних криків батька, який сварився на матір на першому поверсі квартири в кухні-студії, він виганяв її з квартири. Потім свідок почула крики матері «Не лізь до мене, не чіпай мене, чому ти мене б`єш». Тоді свідок вийшла із своєї кімнати на перший поверх у кухню-студію і просила батьків заспокоїтись. Батьки попросили дочку піднятись на другий поверх. Потім приїхала поліція і запропонувала комусь з батьків негайно виїхати з квартири. Оскільки батько виганяв матір з квартири, а діти (свідок з братом) не могли проживати окремо від матері, в цей же день вони з матір`ю забрали частину речей і переїхали мешкати у винайману матір`ю квартиру по АДРЕСА_2 . Свідок розповіла про те, що протягом двох років чує від батька постійні погрози до матері. Він погрожував вбити матір, закопати її в лісі. Свідок це чула від батька. Додатково свідок дала показання про те, що всі події, які відбувались 05.10.2020 р. вона чула і бачила, цей скандал чули всі сусіди. На першому поверсі квартири під час сварки були присутні батьки та свідок з братом ОСОБА_3 , який згодом пішов на двір гуляти з собакою. Свідок ОСОБА_6 не заперечувала те, що батько просив її залишитися в квартирі, але свідок не хотіла залишатись, тому що за 13 років свого життя достатньо бачила скандали батьків. Для матері залишатись у квартирі було небезпечно, тому що зі сторони батька була загроза її життю і здоров`ю. Батько бився і зламав матері ребро. Ця подія мала місце за іншого скандалу батьків, не 05.10.2020 р.

Суд вважає доказом в справі і документ відповідь Вінницького міського центру соціальних служб від 11.11.2020 р. №01-07/1362 на звернення ОСОБА_2 . З цього документа, зокрема, встановлено, що звернення ОСОБА_2 до Вінницького міського центру соціальних служб щодо вчинення домашнього насильства чоловіком ОСОБА_1 по відношенню до ОСОБА_2 у присутності дітей, розглянуто. За результатами розгляду Центр повідомляє про те, що фахівцями мобільної бригади соціально-психологічної допомоги особам, які постраждали від домашнього насильства було здійснено відвідування родини, про що складено відповідний акт та надано психологічні і соціальні послуги. За результатами інспектування родину взято на облік як таку, що опинилась у складних життєвих обставинах.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , які підтвердили обставини, зазначені в протоколі від 31.10.2020 року, дослідивши матеріали справи, в тому числі аудіо-відеозаписи з мобільного телефону, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно із ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 9, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом лише після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Згідно з положеннями ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга ст. 33 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з диспозицією ст. 173-2 КУпАП особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п. 3 ч. 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Положеннями пунктів 4 та 7 частини 2 статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб : мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Згідно із ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

В контексті статті 8 Європейської Конвенції з прав людини національні суди не повинні бути надмірно формалістичними у своїх рішеннях і викликати в колишнього чоловіка почуття безкарності, що буде піддавати дружину та її дітей ще більшому ризику психологічного переслідування та нападу (ЄСПЛ, справа "Левчук проти України" (заява № 17496/19).

09.07.2019 р. Європейський Суд з прав людини виніс постанову по скарзі Володіна проти РФ (скарга № 41261/17). Палата одноголосно встановила порушення наступних положень Європейської конвенції з прав людини: статті 3 Конвенції (заборона нелюдського чи такого, що принижує гідність, поводження), і статті 14 Конвенції (заборона дискримінації) в поєднанні зі статтею 3.

У вказаному рішенні зазначено, що існування широкомасштабної структурної дискримінації жінок звільняє заявницю від обов`язку доведення, що вона була жертвою упередженого ставлення в індивідуальній якості.

Влада повинна забезпечити створення і ефективне функціонування правових норм, що забезпечують покарання всіх форм домашнього насильства і надають належний захист його жертвам.

Законодавство не передбачає публічного обвинувачення у справах про заподіяння легкої шкоди здоров`ю або побоїв, змушуючи жертву насильства саму підтримувати переслідування в приватному порядку. Такий стан справ покладає надмірний тягар на жертв насильства, які змушені збирати докази, часто продовжуючи жити під одним дахом зі злочинцем або фінансово залежати від нього. Справи приватного обвинувачення також можуть бути припинені, якщо жертва насильства відкличе свою заяву. Суд повторив у зв`язку з цим, що у справах про домашнє насильство кримінальне переслідування повинно тривати задля суспільного інтересу, навіть якщо жертва відкликає скаргу.

До складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП входять : об`єкт, яким виступають суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку; об`єктивна сторона цього правопорушення виражається у діянні (дії або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого; суб`єкт цього адміністративного правопорушення загальний, а суб`єктивна сторона виражається у формі умисної вини та необережності.

Таким чином, об`єктивна сторона правопорушення передбачає наявність обов`язкових складових: діяння вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного, економічного характеру та наслідків у виді настання (або можливості настання) шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно з матеріалами справи факт вчинення домашнього насильства, а саме діяння психологічного характеру та наслідків у виді шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_2 , підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 31.10.2020 р., поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , сина ОСОБА_1 , дочки ОСОБА_6 в матеріалах справи, та їх показаннями як свідків у судовому засіданні, які підтвердили, що 05.10.2020 року ОСОБА_1 в ході сварки ображав свою дружину ОСОБА_2 нецензурними словами, виганяв та виштовхував з квартири, чим принижував її честь та гідність.

Невизнання вини ОСОБА_1 суд оцінює як спосіб захисту та намагання уникнути відповідальності за скоєне правопорушення.

Матеріали справи містять належні та допустимі докази, які вказують на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ст.173-2 КУпАП, та настання для потерпілої особи наслідків, зазначених у цій статті, судом в повній мірі досліджено докази, тому є всі підстави для притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності.

Прийняття Вінницьким міським судом Вінницької області постанови від 03.11.2020 р. про закриття провадження в справі відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і оголошення їй усного зауваження за подією, що мала місце 05.10.2020 р., не є тією обставиною, що підтверджує невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним того ж дня правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, про що складено адміністративні матеріали.

Відповідно до ч.1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ч.1 ст.173-2, ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 грн. у дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір у дохід держави в сумі 420,40 грн.

На постанову може бути подана апеляція протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Повний текст постанови суду складено 08.12.2020 р.

Суддя