Справа № 211/5611/20
Провадження № 3/211/2526/20
П о с т а н о в а

і м е н е м У к р а ї н и

08 грудня 2020 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко С.В., розглянувши адміністративну справу, що надійшла з Довгинцівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, генеральний директор ТОВ « ВІКНА ВІКОНДА », проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 44-3 КпАП,-

ВСТАНОВИВ :

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 011014 від 23.09.2020 року ОСОБА_1 23.09.2020 року, будучи відповідальною особою за додержанням на території підприємства ТОВ « ВІКНА ВІКОНДА » по вул.. Ольховська , 2о м. Кривого Рогу , не забезпечив додержання карантинних норм, що виразилося в недотриманні дистанції , відсутності антисептиків та маскового режиму на підприємстві, чим порушив Постанову Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 та Постанову КМУ № 641 від 22 07 2020 року , відповідальність за що передбачена ст. 44-3 КУпАП.

В суд ОСОБА_1 не з`явився, раніше його представник адвокат Суботін Г.Г. звертався до суду з заявою про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 44-3 КУпАП. Послався на те, що в протоколі відсутнє посилання на нормативно- правовий акт вимоги якого порушені, оскільки зазначено лише номер Постанови,а на дату складання протоколу усі пункти, окім п. 1, виключені. До протоколу не надано жодних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ст.. 44-3 КУпАП. В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено дані, про проведення замірів дистанції, підрахунок площі, про свідків вчиненого правопорушення, відсутні фото чи відеоматеріали. Також відсутні будь-які пояснення осіб, які могли б підтвердити обставини вчинення вказаного у протоколі правопорушення. Протокол складено щодо ОСОБА_1 , однак він не може нести відповідальність оскільки відповідальною за дотримання протиепідемічних заходів та обмежень на Товаристві призначено фельдшера-медсестру ОСОБА_2 . До пояснень ОСОБА_1 надано фотознімки та наказ № 18/ к від 12 03 2020 року « Про застосування протиепідемічних заходів « .

Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю за п. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ст.44-3КУпАП настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення. Лише належно оформлений протокол дозволяє всебічно розглянути справу по суті.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначається суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол (ст. 256 КУПАП, п. 9 Розділу ІІ Інструкції 1376 затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376).

Норма статті 44-3 КУпАП носить бланкетний характер, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути зазначено, яку конкретно заборону відповідного пункту нормативно-правового акту, яким встановлюються правила карантину, порушила особа, щодо якої складено протокол.

В протоколі не зазначено, яку саме норму Постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2" (надалі Постанова КМУ №211), чи Постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (надалі Постанова КМУ №641) було порушено, а сама Постанова КМУ №211 (в редакції чинній на момент складення протоколу) передбачає лише пункт про встановлення з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. на всій території України карантину вчинення дій, направлених на порушення вказаної Постанови Кабінету Міністрів України.

Про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП свідчить також те, що ні вищевказаною Постановою Кабінету Міністрів України, ні жодним іншим чинним нормативно-правовим актом не передбачено обов`язок керівника підприємств забезпечувати масочний режим та відповідну дистанцію під час виробничого процесу та наявність антисептиків.

Крім того, виконання так званого «масочного режиму» покладається на осіб, які перебувають в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті, а не на керівників підприємств. (підпункт 1, п.10. Постанови КМУ №641, на території України на період дії карантину забороняється: перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно). Також слід звернути увагу на те, що нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_2 є виробничими, та не відносяться до громадських будівель.

Вматеріалах справи відсутні дані про проведення замірів дистанції, підрахунок площі, вчинення чого також не зафіксовано й фото чи відеоматеріалами, а протокол сам по собі без підтвердження іншими доказами не може бути доказом на доведення провини ОСОБА_1

ОСОБА_1 до суду надано Наказ №18/К від 12.03.2020 року, згідно якого у період дії карантину на території Товариства призначено фельдшера-медсестру ОСОБА_2 відповідальною за дотримання протиепідемічних заходів та обмежень на Товаристві.

Таким чином, ОСОБА_1 не є відповідальною посадовою особою за дотримання протиепідемічних заходів та обмежень на Товаристві, а тому не є суб`єктом даного адміністративного правопорушення, у зв`язку із чим не може бути притягнутий до відповідальності, за порушення ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких i узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 вiд 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення вiд 18 січня 1978 року у справі «Iрландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, Series А заява № 25).

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09 червня 2011 року, заява N 16347/02), "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v. Russia", заява N 36673/04), "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому ЄСПЛ робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стандарт доведення вини "поза розумним сумнівом" означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного "розумного сумніву" в цьому, тоді як наявність такого "розумного сумніву" у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Отже, суд виходить з того, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, тому що відсутні як об`єктивна, так і суб`єктивна сторони правопорушення.

Справа підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діяннях ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

провадження по справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення передбаченого ст. 44-3 КУпАП .

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з дня винесення постанови.

Суддя: С. В. Ткаченко