Справа № 135/952/20
Провадження № 33/801/908/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Волошина Т. В.
Доповідач: Сало Т. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., за участі захисника ОСОБА_1 адвоката Семчука С.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ладижинського міського суду Вінницької області від 16 жовтня 2020 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Ладижинського міського суду Вінницької області від 16 жовтня 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Скарга мотивована тим, що протокол про адміністративне правопорушення складено раніше, ніж проведено огляд на стан наркотичного сп`яніння та складено висновок щодо результатів медичного огляду; у направленнях на огляд водія вказано різні ознаки сп`яніння; безпідставною є відмова суду у задоволенні клопотання про повернення матеріалів справи на доопрацювання; після проведення медичного огляду ні лікар, ні поліцейський не пропонували йому на місці повторно пройти тестування на стан вживання наркотиків, а також не повідомили про можливість звернення до лабораторії для проведення більш точного дослідження біологічного матеріалу; отримані за допомогою тесту «Sniper 5» дані є лише попередні якісним результатом.

Також ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, мотивуючи тим, що постанову отримано ним 27.10.2020.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 289 КУпАП, в разі пропуску строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

При вирішенні питання про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, апеляційний суд виходить з того, оскаржувану постану винесено 16.10.2020. У резолютивній частині постанови зазначено, що повний текст постанови сторони можуть отримати 20.10.2020.

ОСОБА_1 не був присутнім в судовому засіданні. Оскаржувану постанову отримав 27.10.2020 та 02.11.2020 подав апеляційну скаргу.

Оскільки ОСОБА_1 не був присутнім під час прийняття оскаржуваної постанови, подав апеляційну скаргу протягом десяти днів з моменту отримання її копії, з метою забезпечення конституційного права особи на оскарження судового рішення, про яке стверджується в рішеннях Європейського суду з прав людини, апеляційний суд прийшов до висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови Ладижинського міського суду Вінницької області від 16.10.2020 пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши адвоката Семчука С.В., який підтримав апеляційну скаргу із зазначених у ній підстав, суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Згідно з вимогами ст. 278, 280 КУпАП, суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 461508 від 25.07.2020, складеного начальником СРПП Ладижинського ВП капітаном поліції Брудницьким Я.В., 25.07.2020 о 14 год. 30 хв. в м. Ладижині по вул. К. Маркса водій ОСОБА_1 керував автомобілем Daewoo Sens, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився лікарем за допомогою мультитесту на наркотики «Sniper-5». Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.2).

Згідно з висновком №64 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.07.2020 ОСОБА_1 25.07.2020 перебував у стані наркотичного сп`яніння (а.с.5). Вказаний висновок зроблено на підставі Акту №64 медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.07.2020 (а.с.26) та результатів тестування за допомогою швидкого тесту на виявлення наркотичних речовин Sniper-5.

У підпункті а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України зазначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Частина перша статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Апелянт стверджує, що отримані в результаті тестування дані є лише попереднім якісним результатом, а для отримання заключного результату необхідно використати більш специфічний альтернативний метод - лабораторне дослідження, однак, такі твердження не беруться до уваги апеляційним судом з наступних підстав.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена регламентована Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 №1452/735.

У пункті 2 розділу І вказаної Інструкції зазначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

У п. 7-8 розділу ІІІ Інструкції зазначено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду (п.15 розділу ІІІ Інструкції).

Визначення стану наркотичного сп`яніння 25.07.2020 у даному випадку зроблено на підставі експрес-тесту «SNIPER-5».

В інструкції до тесту багатопрофільного для виявлення наркотиків у сечі «SNIPER-5» зазначено, що заключний діагноз повинен бути встановлений лікарем після оцінки всіх клінічних та лабораторних даних, що відбувається лікарем в процесі огляду водіїв.

Тобто діагноз лікаря, який вноситься до акта медичного огляду і на підставі якого в подальшому лікарем видається висновок, ставиться лікарем не тільки на підставі результатів тестування, а він звертає увагу на клінічну картину, тобто на те, як водій себе поводить: звужені чи розширені в нього зіниці, почервоніння очей, нечіткість при виконанні координаторних проб, ступінь порушення реакції та інші ознаки, які вказують на можливий стан сп`яніння.

Клінічні дані в поєднанні з результатом тесту «SNIPER-5» дають можливість визначити, чи знаходиться людина під дією наркотичних речовин.

Тому підстав не брати до уваги результати огляду (які внесені до висновку), який проведений фахівцем, в суду немає.

ОСОБА_1 відмовився підписувати складений лікарем висновок і незгоди з результатами огляду у вказаному висновку він не висловив.

У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначив, що «незгоден», однак не зрозуміло, з чим саме: зі складанням відносно нього протоколу, чи з результатами проведеного огляду.

У судові засідання першої та апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, що позбавило суд можливості з`ясувати з чим саме він не погоджувався.

Жодних дій для спростування звинувачення ОСОБА_1 не вчиняв, зокрема, самостійно до закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан сп`яніння для підтвердження своєї позиції щодо невживання наркотичних засобів не звертався, що взято судом першої інстанції до уваги.

Твердження апелянта про те, що йому повторно не пропонували пройти тест на визначення стану наркотичного сп`яніння, а також не повідомили про можливість звернення до лабораторії для проведення більш точного дослідження біологічного матеріалу, є безпідставними, оскільки апелянт не зазначив, яким нормативно-правовим актом це передбачено.

Апеляційний суд бере до уваги, що подане захисником Козачинського О.С. до суду першої інстанції клопотання про призначення у справі судово-медичної токсилогічної експертизи заявлено в день винесення постанови, і навіть в разі задоволення такого клопотання судом першої інстанції, її неможливо було б виконати у зв`язку із закінченням строку зберігання зразків біологічного середовища, які відбиралися у ОСОБА_1 25.07.2020 (90 днів з моменту відібрання).

Та обставина, що час складання протоколу про адміністративне правопорушення зазначено раніше, чим час медичного огляду, не впливає на результати проведеного огляду, і засвідчує початок складання протоколу.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильні висновки суду першої інстанції та не свідчать про незаконність винесеної постанови.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду першої інстанції апелянтом не наведено, а обставини, на які покликається апелянт, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.

У зв`язку з наведеним апеляційний суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а постанову суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Ладижинського міського суду Вінницької області від 16 жовтня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Ладижинського міського суду Вінницької області від 16 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Б. Сало