П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2020 року м. Слов`янськ

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Сидоренко І.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Зубкова В.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Старовецького Володимира Івановича від розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 44 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Старовецького В.І. від розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 44 КУпАП, яка обґрунтована наступним. Протокол у справі про адміністративне правопорушення № 3/243/12583/19 виготовлено в приміщенні Національної поліції у м. Слов`янську, проте, копія протоколу ані їй, ані її сину, вручена не було. В матеріалах справи відсутня розписка про те, що ними копія протоколу отримана. Крім того, експертиза повинна була проводитися в Донецькому науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі у м. Маріуполі, проте, експертиза проводилася у м. Слов`янську, за адресою: вул. Університетська, 30. Також, до матеріалів справи долучена сумнівна квитанція № 979 «Про отримання наркотичних засобів» від 18.10.2019 року з підробленим підписом. Однак, не зважаючи на ці порушення, суддя Сатровецький В.І. відкрив провадження по даній справі.

У зв`язку з наведеним просить відвести суддю Старовецького В.І. від розгляду даної справи про адміністративне правопорушення.

Суддя Старовецький В.І. надав заяву про розгляд заяви ОСОБА_1 про відвід без його участі.

ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_1 в судове засідання не заявилися.

Вважаю за можливе розглянути заяву ОСОБА_1 про відвід судді Старовецького В.І. без участі не з`явившихся осіб.

Дослідивши матеріали даної справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку що заява ОСОБА_1 про відвід судді Старовецького В.І. задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення і не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і відповідно не передбачають порядку розгляду заяви про відвід, а також не передбачає видалення судді до нарадчої кімнати для вирішення клопотання. Тобто, у Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала відвід судді. Проте діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України мають відповідні статті про відвід судді, а тому, при розгляді даної заяви про відвід, слід застосувати аналогію права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру, або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішеннях ЄСПЛ «Малофєєв проти Росії» від 30.05.2013, «Малиге проти Франції» від 23.09.1998 р. ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статті 6 Конвенції.

Наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Згідно з ч. 1. ст. 1 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними згідно із законом.

Стаття 2 цього Закону передбачає що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Таким чином, кожен громадянин має право не на будь-який, а на справедливий судовий розгляд і не будь-яким, а безстороннім судом.

За положеннями п. 1 ч. 7 ст. 56 вказаного Закону суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Судді мають неухильно дотримуватися засад кримінального провадження, закріплених ст. 7 КПК України, маючи на увазі, що їх порушення дає об`єктивні підстави для сумніву у неупередженості та безсторонності суду.

Відповідно до ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Враховуючи практику ЄСПЛ, стосовно поняття «інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості» стосовно відводів суддів, то слід зазначити наступне.

Так, у справі «П`єрсак проти Бельгії» ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами. У даному контексті, на думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. При оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує як презумпція неупередженості судді, слідчого і прокурора, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Для відведення судді з підстав упередженості необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість судді.

Відповідно до ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року), суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Проаналізувавши доводи представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 приходжу до висновку, що доводи, викладені в заяві про відвід судді Старовецького В.І. не є такими, що свідчили б про наявність об`єктивного та суб`єктивного критерію упередженості судді, у зв`язку з чим у задоволенні заяви про самовідвід слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.8 Конституції України, ст.ст. 75, 76, 80, 81 КПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Старовецького Володимира Івановича від розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 44 КУпАП відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду І.О. Сидоренко