ун. № 289/1845/19
пр. № 3/759/100/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2020 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Степанова Сніжана Володимирівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який офіційно не працює, одружений, має на утриманні малолітнього сина 2011 року народження, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИЛА:

26.10.2019 року об 11:05 годин, ОСОБА_1 рухаючись по автомобільній дорозі М-06 «Київ-Чоп», 86 кілометр, керував транспортним засобом «ЗАЗ Daewoo», державний номер НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає. Зазначив, що 26.10.2019 року він перевозив у своїй машині овець. Його зупинили працівники поліції та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального приладу «Драгер». Від проходження огляду він відмовився, оскільки працівники поліції давали йому не запаковану пластикову трубку для проходження огляду, та зазначив, що бажає пройти огляд у лікаря-нарколога. Крім цього зазначив, що не міг залишити машину зачиненою, оскільки в такому разі тварини, яких він перевозив, могли померти, та сказав, що хтось приїде доглянути за тваринами. У судовому засіданні 10.01.2020 року повідомив, що його захисник зайнятий в іншому процесі, докази на підтвердження зазначених обставин знаходяться у захисника та будуть надані ним у наступне судове засідання, у зв`язку із чим просив відкласти розгляд справи. Також зазначив, що захисник зв`язувався із свідками, присутність яких він із захисником зобов`язались забезпечити у цьому судовому засіданні, з яких причин свідки не з`явились у зазначене судове засідання, йому невідомо.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Левочко Я.А. у судовому засіданні просив викликати та допитати в якості свідків працівників поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які складали протокол про адміністративне правопорушення. Також вважав необхідним викликати та допитати в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в присутності яких працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, та зобов`язався забезпечити їх присутність у судовому засіданні.

Суддя вважає, що клопотання захисника Левочко Я.А. про виклик у судове засідання та допит у якості свідків працівників поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які складали протокол про адміністративне правопорушення, задоволенню не підлягає виходячи з того, що вони є упередженими в результатах розгляду справи, оскільки саме ними складався протокол про адміністративне правопорушення. Крім цього, усі данні та обставини викладені поліцейськими у протоколі та у рапорті, які суд оцінює окремо та у сукупності з іншими доказами.

Суддя також вважає, що клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, яке ним було заявлено 10.01.2020 року, задоволенню не підлягає з наступних підстав. Так, до суду не було надано доказів на підтвердження поважності причин відсутності у судовому засіданні захисника, дата судового засідання була заздалегідь погоджена з усіма учасниками провадження. Крім цього, захисником та ОСОБА_1 не було забезпечено присутність у судовому засіданні свідків, та розгляд справи 24.12.2019 року було відкладено за клопотанням захисника лише з метою надання можливості захиснику та ОСОБА_1 забезпечити присутність свідків у судовому засіданні, хоча суддя відмовив у виклику свідків у зв`язку із тим, що в матеріалах справи містяться розгорнуті письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які не маю між собою протиріч. Крім того суддя враховує віддаленість їх місця проживання з місцем розгляду справи, а тому надав стороні захисту можливість забезпечити їх явку, якщо сторона захисту бажає задати свідкам додаткові питання. Усі процесуальні дії, необхідні для розгляду справи, були проведені у судовому зсіданні 24.12.2019 року, а тому неявка захисника та не забезпечення явки свідків у судове засідання, на думку судді є обраною формою захисту та направлені на необґрунтоване затягування встановлених законом строків розгляду справи.

Суддя, вислухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення та його захисника, дослідивши докази по справі, вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 435737 від 26.10.2019 року, в якому зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та зазначені ознаки сп`яніння, які були виявлені у ОСОБА_1 ; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 26.10.2019 року, які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як за допомогою спеціального приладу «Драгер» на місці зупинки, так у закладі охорони здоров`я; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 342973 від 26.10.2019 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП у зв`язку із тим, що 26.10.2019 року об 11:05 годин, він керував транспортним засобом, у якого в темну пору доби не працювала ліва фара в режимі ближнього світла та не мав при собі полісу ОСЦПВ.

Суддя не бере до уваги пояснення ОСОБА_1 в тій частині, що він відмовився від проходження огляду за допомогою приладу «Драгер», оскільки йому надавали не запаковану трубку для проходження огляду, та наполягав на проходження огляду у лікарні, оскільки такі пояснення є непослідовними та не узгоджуються з іншими його поясненнями, наданими у судовому засіданні. Так, в своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначав, що він перевозив тварин, та не міг їх залишити зачиненими у машині. При цьому, для проходження огляду на стан сп`яніння у лікарні він повинен був бути усунутий від керування та супроводжуватись працівниками поліції.

Зазначені пояснення ОСОБА_1 також спростовуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які зазначили, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як за допомогою спеціального приладу «Драгер» на місці зупинки, так у медичному закладі. ОСОБА_1 та його захисник Левочко Я.А. зобов`язувались забезпечити присутність зазначених свідків у судовому засіданні, однак їх присутність забезпечена не була з невідомих суду причин. При цьому ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження того факту, що йому надавалась відкрита трубка для проходження огляду на стан сп`яніння, та останній мав змогу не погодитись з результатом проведеного огляду та так само вимагати його проходження в лікарні.

Відповідно до ст. 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

Таким чином суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України та відповідно подія і склад адміністративного правопорушення, його вина доведена в повному обсязі та дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суддя враховує характер вчиненого ним правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, а саме те, що ОСОБА_1 є особою середнього віку, не працює, у зв`язку з чим до останнього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 8, 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 252, 266, 283, п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено або захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва.

Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя С.В. Степанова