ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2020 Справа №607/18380/20

провадження №3/607/6640/2020

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ломакін В.Є., розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 ; працюючу старшою медсестрою Тернопільської психоневрологічної лікарні, Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 07.02.2020 р. звільнена від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП,

ч.2 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 06 жовтня 2020 року серія ВАБ №403742, гр. ОСОБА_1 неналежно займається вихованням свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилося у тому, що 11.09.2020 р. о 11 год. 00 хв. остання підвищила тон голосу до сина, сварила за не виконане домашнє завдання, що свідчить про ухиляння останньою від виконання, передбачених ст.150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо виховання сина.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст.184 КУпАП, як невиконання батьками обов`язків щодо виховання дитини, вчиненні повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, що підтверджується телефонограмою, наявною в матеріалах справи, в судове засідання не з`явилася, не повідомивши про причини неявки, заяви про відкладення розгляду справи не подавала. Приймаючи до уваги вимоги ст. 268 КУпАП, вважаю за можливе розгляд справи у її відсутності.

Суд, вивчивши протокол та додані до нього матеріали вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч.2 ст.184 КУпАП з наступних правових підстав.

Так, згідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом .

Так, згідно вимог ст.280 КУпАП, орган ( посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений за ч.2 ст.184 КУпАП.

Частина 2 статті 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: а) об`єкту; б) об`єктивної сторони; в) суб`єкту; г) суб`єктивної сторони.

Правопорушення, передбачене ч.2 ст.184 КУпАП характеризується з об`єктивної сторони ухиленням батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, а з суб`єктивної сторони умислом.

Кваліфікуючою ознакою складу адміністративного правопорушення передбаченого чю.2 ст.184 КУпАП є повторність протягом року після накладення адміністративного стягнення, факту ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Із постанови Тернопільського міськрайонного суду від 07.02.2020 р. вбачається, що ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, та звільнено від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням, справу про притягнення її для адміністративної відповідальності за ознаками ч.1 ст.184 КУпАП провадженням закрито.

Отже, як вбачається із вище зазначеної постанови суду, ОСОБА_1 було звільнено від адміністративної відповідальності за вчинене нею правопорушення передбачене ч.1 ст.184 КУпАП та як наслідок, адміністративне стягнення на неї не накладалося.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суддя розглядає справу в межах пред`явленого особі обвинувачення згідно протоколу про адміністративне правопорушення, та не має право пред`являти нових звинувачень, оскільки в цьому вбачається порушення права на захист.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку із адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За змістом ст.ст.179, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатися у межах тих обставин , які зазначенні в протоколі про таке порушення.

Відповідно до принципу диспозитивності, суд розглядає справу лише в межах викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Обов`язок по доведенню вини лежить на уповноважених на те особах державних органів, якими пред`явлене відповідне обвинувачення. Справа розглядається в межах пред`явленого обвинувачення, на підставі поданих доказів. Норма ст.62 Конституції, яка закріплює принцип невинуватості, стосовно тлумачення усіх сумнівів щодо доведеності вини особи на її користь, підлягає застосуванню при вирішенні справи, як норма прямої дії, відповідно до ст.8 Конституції України

Отже, справи про адміністративне правопорушення розглядаються судом в межах протоколу про адміністративне правопорушення, і суддя не вправі виходити за межі зазначеної в протоколі сутті адміністративного правопорушення та його кваліфікації в сторону погіршення становища особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Слід зазначити, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебирає на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Беручи до уваги Постанову суду від 07.02.2020 р. про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП, яка не являється доказом накладення на останню адміністративного стягнення протягом року за ч.1 ст.184 КУпАП, будь-яких інших належних та допустимих доказів правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП та його вчинення ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Отже, наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні в судовому засіданні, не підтверджують факт ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітнього сина, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення та відповідно наявність в її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення .

Керуючись ст.ст. 7, 184 ч.2, 251, 252, 256, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 184 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяВ. Є. Ломакін