КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Таращанського районного суду Київської області від 22 жовтня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Таращанського районного суду Київської області від 22.10.2020 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Згідно постанови, 30.09.2020 року близько 10 год. 40 хв., по вул. Шевченка, 66 в м. Тараща Київської області, в приміщенні КНП ТРР «Таращанська ЦРЛ», біля зубопротезного кабінету, ОСОБА_1 перебував без вдягнених засобів індивідуального захисту (захисної маски), чим порушив вимоги п.п.1, п.10 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

На дану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судді Таращанського районного суду Київської області від 22.10.2020 року та закрити щодо нього провадження в справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Вважає, що вказана постанова є незаконною, необґрунтованою, не відповідає матеріалам та обставинам справи, яка постановлена і оформлена з грубим порушенням вимог процесуального законодавства, яка не містить державних символів та підпису судді ОСОБА_2 .

При цьому апелянт зазначає, що матеріали справи не містять жодних доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення стосовно нього та відеозапис з нагрудної камери поліцейського є сфальшованими, протокол складений не уповноваженою на те особою, оскільки працівники поліції, прибувши до КНП ТРР «Таращанська ЦРЛ», не представились, не надали належним чином оформленої довіреності та наказу щодо територіальної юрисдикції, не роз`яснили його права і обов`язки, а письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є завідомо неправдивими. Однак незважаючи на це, суддя місцевого суду незаконно послався на сфальшований протокол та неправдиві пояснення свідків, як на доказ його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Також вказує, що складений стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП серії АПР18 №634926 від 30.09.2020 року не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, так як не містить викладу суті вчиненого правопорушення з посиланням на конкретну заборону відповідним пунктом Закону (нормативно-правового акту), яким встановлено правила карантину.

Крім того апелянт стверджує, що Кодекс України про адміністративні правопорушення не набрав чинності у відповідності до ст. 94 Конституції України, а тому суд першої інстанції не мав права розглядати дану справу в порядку цього Кодексу.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та апеляційні доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу у відповідності з вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно з`ясував обставини вчинення правопорушення і прийняв рішення (постанову), зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова, якою ОСОБА_1 визнано винним у порушенні ним п.п.1, п.10 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 рокута притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП є обґрунтованою та підтверджується наявними в матеріалах справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 30.09.2020 року серії АПР18 №634926 (а.с. 1), в якому зазначено, що ОСОБА_1 перебував біля зубопротезного кабінету в приміщенні КНП ТРР «Таращанська ЦРЛ» без вдягнених засобів індивідуального захисту (захисної маски); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 2, 3), щодо обставин вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення, а також даними відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського (а.с. 8), які повністю підтверджують обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Судом першої інстанції належним чином були досліджені дані, що містяться в матеріалах справи, яким дана належна правова оцінка, з чим також погоджується і суд апеляційної інстанції.

Згідно диспозиції ст. 44-3 КУпАП відповідальність за даною нормою закону настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Тобто, стаття 44-3 КУпАП за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 44-3 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 року №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (в редакції від 29.09.2020 року) з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19) з 1 серпня до 31 жовтня 2020 року на всій території України встановлено карантин.

Підпунктом 1 пункту 10 вказаної Постанови КМУ від 22.07.2020 року №641 на території України на період дії карантину заборонено перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Отже, доводи апеляційної ОСОБА_1 про те, що складений стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП серії АПР18 №634926 від 30.09.2020 року не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, так як не містить викладу суті вчиненого правопорушення з посиланням на конкретну заборону відповідним пунктом Закону (нормативно-правового акту) апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки протокол стосовно ОСОБА_1 був складений за порушення ним п.п.1, п.10 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року, а саме за перебування в приміщенні КНП ТРР «Таращанська ЦРЛ» без вдягнених засобів індивідуального захисту (захисної маски). На переконання апеляційного суду, даний протокол складений уповноваженою на те особою, у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП і діючим законодавством не встановлено жодних вимог щодо покладання на працівників поліції обов`язку надавати належним чином оформлену довіреність та наказу щодо територіальної юрисдикціїна підтвердження своїх повноважень.

Доводи апелянта про те, що складений стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №634926 від 30.09.2020 року, письмові пояснення свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та наявний у справі відеозапис з нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського є сфальшованими, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки ОСОБА_1 не навів жодних доказів на підтвердження цих обставин.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що оскаржувана постанова судді була винесена і оформлена з грубим порушенням вимог процесуального законодавства, яка не містить державних символів та підпису судді ОСОБА_2 є неспроможними, оскільки вказані ОСОБА_1 обставини не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та спростовуються даними, що містяться в матеріалах справи.

Отже, незважаючи на позицію ОСОБА_1 , який під час апеляційного розгляду справи заперечував факт порушення ним встановлених заборон або вчинення будь-яких інших протиправних дій, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, повністю підтверджується наявними в матеріалах справі доказами, які об`єктивно узгоджуються між собою та спростовують доводи, викладені в його апеляційній скарзі.

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» №1000-IX від 06.11.2020 року, внесено зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема статтю 44-3 доповнено частиною другою, згідно якої, перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, - тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до положень ч.2 та ч.3 ст. 8 КУпАП закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , однак враховуючи, що на час розгляду даної апеляційної скарги набрав чинності Закон України №1000-IX від 06.11.2020 року, який пом`якшує відповідальність за вчинення інкримінованих ОСОБА_1 дій, а саме перебування в громадських будинках чи спорудах під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, оскаржувана постановасудді Таращанського районного суду Київської області від 22.10.2020 рокупро притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП, з урахуванням положень ст. 8 КУпАП, підлягає зміні в частині накладеного адміністративного стягнення, з накладенням на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Таращанського районного суду Київської області від 22 жовтня 2020 року змінити в частині накладення стягнення та накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень.

В решті постанову суду залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду І.М. Сілкова