Справа № 685/1357/19 Головуючий у І інстанції Первушина О.С.
Провадження № 33/824/140/2020 Доповідач у 2 інстанції Зіміна В.Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ Зіміної В.Б., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника - Коненко Д.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 27 листопада 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27 листопада 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 28.08.2019 року приблизно о 22 год. 31 хв., керував транспортним засобом "Mitsubishi Pajero", державний номерний знак НОМЕР_1 , поблизу будинку №18 по вулиці Заводській в селищі міського типу Теофіполь Хмельницької області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме - запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, однак від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку відмовився у присутності двох свідків - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 27.11.2019 року та закрити провадження у справі.

Вважає, зазначену постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки розгляд справи відбувся без його участі, судом першої інстанції було не об`єктивно та не в повному обсязі з`ясовано обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що жодних доказів на підтвердження надсилання йому повідомлення про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку суд у постанові не навів, тобто судом не було дотримано вимог ст. 277-2 КУпАП.А тому він не зміг скористуватися правами закріпленими в ч. 1 ст. 268 КУпАП, чим порушено його право на захист.

Апелянт зазначає, що не мав можливості взяти участь у розгляді справи, оскільки останнім часом він проживає в с. Лідихівка Теофіпольського району Хмельницької області де доглядає за хворою старшою сестрою.

Апелянт вказує, що він дійсно 28.08.2019 року приблизно о 22 год. 30 хв. керував транспортним засобом "Mitsubishi Pajero", державний номерний знак НОМЕР_1 , поблизу будинку № 18 по вул. Заводській в смт. Теофіполь Хмельницької області, де був зупинений працівниками поліції. В той вечір він повертався з похорону близької людини, почував себе погано, через що о 19 год. 20 хв. звернувся по допомогу до лікаря-кардіолога, який діагностував гіпертонічну хворобу та рекомендував ліки, що підтверджується довідкою виданою Теофіпольською центральною районною лікарнею від 29.08.2019 року № 48. На момент огляду лікарем у довідці було зафіксовано відсутність в нього будь-яких ознак вживання алкоголю. Можливо через вживання рекомендованих ліків і був відчутний запах алкоголю. Водночас в той вечір коли його зупинили працівники поліції він поспішав до хворої сестри з ліками для неї, які були їй терміново потрібні та не мав можливості проходити алкотест.

11 січня 2020 року до Київського апеляційного суду надійшло клопотання директора Національного наукового центру «Інституту аграрної економіки» Лупенка Ю.О. про передачу матеріалів вказаного адміністративного провадження відносно ОСОБА_1 на розгляд трудового колективу для вжиття заходів громадського впливу у відповідності до ст. 21 КУпАП.

В клопотанні зазначено, що ОСОБА_1 працює в Національному науковому центрі «Інституту аграрної економіки» на посаді заступника директора з 17.07.2017 року, за період роботи зарекомендував себе як сумлінний відповідальний та добросовісний співробітник.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, а також клопотання Національного наукового центру «Інституту аграрної економіки» про передачу матеріалів вказаного адміністративного провадження на розгляд трудового колективу та просили суд їх задовольнити, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови місцевого суду в межах апеляційної скарги, доводи апеляції та клопотання Національного наукового центру «Інституту аграрної економіки», суд вважає апеляційні вимоги та клопотання такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції, в цілому, були дотримані.

Суд першої інстанції оцінивши в сукупності зібрані та дослідженні докази по справі, прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №026649 від 28.08.2019 року, де зазначено, що ОСОБА_1 28.08.2019 року о 22 год. 31 хв., керував транспортним засобом "MitsubishiPajero", державний номерний знак НОМЕР_1 , поблизу будинку №18 по вулиці Заводській в селищі міського типу Теофіполь Хмельницької області з ознаками алкогольного сп`яніння а саме - запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, однак від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку відмовився у присутності двох свідків - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КупАП; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 28.08.2019 року, згідно яких 28.08.2019 року приблизно о 22 год. 55 хв. у їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, крім того, останній також відмовився підписувати протокол про адміністративне правопорушення; відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) співробітника Теофільського ВП Красилівського ВП ГУ НП в Хмельницькій області з якого вбачається, що інспектором поліції було запропоновано ОСОБА_1 в присутності двох свідків пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак останній відмовився від проходження вказаного огляду (а.с. 2, 3, 4, 5).

Враховуючи вказані докази вважаю, що суддя дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність притягнення ОСОБА_1 до відповідальності та на законних підставах, із дотриманням вимог ст. 33 КУпАП наклав на нього стягнення в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом та розміром сприятиме досягненню визначеній у ст. 23 КУпАП меті адміністративних стягнень.

З даним висновком суду першої інстанції, апеляційний суд погоджується.

Посилання апелянта на те, що розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення без його участі, суд першої інстанції порушив його право передбачене ст. 268 КУпАП є слушними, оскільки як вбачається з матеріалів адміністративної справи, судовий розгляд в суді першої інстанції проводився у відсутність правопорушника.

Проте, ці права ОСОБА_1 були поновленні в суді апеляційної інстанції, де він був присутній під час розгляду апеляційної скарги і мав можливість надати суду свої пояснення, докази та навести доводи на свій захист.

Тому, враховуючи пояснення, які ОСОБА_1 та його захисник надали під час апеляційного розгляду, апеляційний суд не знаходить вказане порушення таким, що тягне за собою скасування постанови суду першої інстанції.

Доводи апелянта проте, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, не спростовують факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому Законом порядку, що ч. 1 ст. 130 КУпАП визначений як самостійний склад правопорушення, за що і складено на нього протокол про адміністративне правопорушення.

Будь-яких доказів на спростування викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові судді обставин матеріали справи не містять і ОСОБА_1 та його захисником не надані.

Клопотання директора Національного наукового центру «Інституту аграрної економіки» ОСОБА_4 про передачу матеріалів вказаного адміністративного провадження відносно ОСОБА_1 на розгляд трудового колективу для вжиття заходів громадського впливу у відповідності до ст. 21 КУпАП, задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Нормами ст. 21 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

Як вбачається з копії трудової книжки АЕ № НОМЕР_2 від 26.05.2006 року, 17.07.2017 року ОСОБА_1 зарахований на посаду заступника директора Національного наукового центру «Інституту аграрної економіки» з науково-виробничого забезпечення (а.с. 42-43).

В науково-практичному коментарі до ст. 14 КУпАП зазначено, що КУпАПне міститься визначення поняття «посадова особа». В той же чай, поряд з поняттям «посадова особа» в законодавстві вживається поняття «службова особа».

Відповідно до п. 1 примітки до ст. 364 КК України службовими особами є особи, які постійно чи тимчасово здійснюють функції представників влади, а також займають постійно або тимчасово на підприємствах, в установах чи організаціях, незалежно від форм власності посади, пов`язані з використанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальними повноваженнями.

Посадовими особами відповідно до Закону України «Про державну службу»

вважаються керівники та заступники керівників державних органів та їх апарату, інші державні службовці, на яких законами або іншими нормативними актами покладено здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді заступника директора Національного наукового центру «Інституту аграрної економіки» з науково-виробничого забезпечення та відноситься до посадових осіб, а тому до нього не можуть бути застосовувані положення ст. 21 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції призначив ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобам, відповідно до вимог ст. ст. 33-36 КУпАП. При цьому, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП не містить альтернативних видів та меж адміністративного стягнення, а визначена правопорушнику міра відповідальності за вчинене ним порушення правил дорожнього руху за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою, а також відповідає меті стягнення - виховання особи, яка його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст.23 КУпАП.

Враховуючи зазначене, на думку апеляційного суду, постанова судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27 листопада 2019 рокує законною і підстав для її скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,залишити без задоволення.

Клопотання директора Національного наукового центру «Інституту аграрної економіки» Лупенко Ю.О., залишити без задоволення.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27 листопада 2019 року щодо ОСОБА_1 - залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.Б. Зіміна