ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2020 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Марчак В.Я. за участю секретаря судового засідання Харабари А.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Романюка Ю.Л., розглянувши апеляційну скаргу захисника Романюка Ю.Л. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні неповнолітня дитина 2017 року народження, який не працює, з середньою освітою, на постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 11 грудня 2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 11 грудня 2019 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок в дохід держави.

Згідно з постановою районного суду, ОСОБА_1 20 жовтня 2019 року о 23 год. 00 хв. в с. Чагор Глибоцького району Чернівецької області, в порушення п. 2.9а ПДР, керував автомобілем марки «ВАЗ 2107», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », в стані алкогольного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.130 КУпАП.

На вказану постанову адвокат Романюк Ю.Л. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову районного суду та закрити адміністративне провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Свої доводи обґрунтовує тим, що постанова є необґрунтованою, винесеною без всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи та доказів, наявних в матеріалах справи.

Апелянт вважає, що вина ОСОБА_1 не була підтверджена належним чином, у зв`язку з тим, що працівниками поліції було грубо порушено ряд процесуальних вимог щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення та ведення відео фіксації, що в свою чергу позбавило районний суд можливості оцінити всі обставини справи, в апеляційній скарзі.

Захисник стверджує, що ОСОБА_1 20 жовтня 2019 року не керував автомобілем «ВАЗ 2107», докази, які підтверджують протилежне в матеріалах справи відсутні, на відеозаписі даний факт теж не зафіксований, відеозапис не вівся з початку зупинки автомобіля.

______________________________________________________________

ЄУНС 725/2301/19

Справа№33/822/11/20 Головуючий у І інстанції: Маковійчук Ю.В.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Марчак В.Я.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та подану апеляційну скаргу, заслухавши доводи ОСОБА_1 , його захисника Романюка Ю.Л. які просили задовольнити апеляційну скаргу, а постанову районного суду скасувати, допитавши свідків. суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Пункт 2.9 «а» ПДР України забороняє водію керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Згідно положень ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОБ № 126866 від 20 жовтня 2019 року вбачається, що ОСОБА_1 20 жовтня 2019 року о 23 год. 00 хв. в с. Чагор Глибоцького району Чернівецької області, в порушення п. 2.9а ПДР, керував автомобілем марки «ВАЗ 2107», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », в стані алкогольного сп`яніння.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, розділам ІІ, ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, а тому вимоги апелянта щодо невідповідності змісту протоколу вимогам закону є безпідставними. Протокол підписаний поліцейським що склав протокол, свідками: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Крім того, в протоколі зазначено про відмову ОСОБА_1 від підписання протоколу. Даний факт міститься і на відеозаписі дослідженому судом.

ОСОБА_1 апеляційному суду пояснив, що 20 жовтня 2019 року він дійсно зі своїми знайомими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ввечері вживали алкогольні напої, а саме - пиво. Ввечері того дня вони розпивали алкогольні напої та спілкувалися в автомобілі «ВАЗ 2107», але транспортний засіб стояв і не рухався близько двох годин. Вказує, що за кермом транспортного засобу не перебував, сидів на задньому сидінні, а за кермом сидів нетверезий ОСОБА_4 , який, побачивши працівників поліції, пересів на заднє сидіння. Разом з працівниками поліції був також дільничний офіцер с.Чагор, з яким у нього неприязні стосунки, внаслідок чого, протокол було складено саме на нього.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні надав пояснення, згідно яких 20 жовтня 2019 року він, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розпивали алкогольні напої, приблизно з 12 години ранку. ОСОБА_1 випив приблизно 2 пляшки пива за день. За півтори години до приїзду поліцейських вони сиділи в автомобілі та розпивали пиво, проте нікуди не їхали, а сам автомобіль стояв на одному місці з обіду того дня. За кермом перебував ОСОБА_4 , чому поліцейські вирішили, що керував автомобілем саме ОСОБА_1 - не знає.

Інспектор СРПП №1 Глибоцького ВП ГУНП в Чернівецькій області Васкан С.І. апеляційному суду пояснив, що 20 жовтня 2019 року він здійснював патрулювання на службовому автомобілі з поліцейським ОСОБА_5 та дільничним офіцером ОСОБА_6 Рухаючись по с.Чагор, вони побачили, що перед ними їхав автомобіль «ВАЗ 2107» д.н.з. НОМЕР_1 , який порушив дорожню розмітку. Подавши сигнал проблисковим маячком, працівники поліції зупинили даний транспортний засіб. Автомобіль з моменту виявлення правопорушення і до зупинки був у полі зору екіпажу. Після зупинки, з автомобіля, з місця сидіння водія вийшов ОСОБА_1 , який намагався піти з місця зупинки. При спілкуванні з водієм ОСОБА_1 , у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, та останній добровільно пройшов тест на місці за допомогою приладу «Драгер», результат якого показав наявність алкогольного сп`яніння у водія. Поліцейський стверджує, що за кермом був саме ОСОБА_1 , який в подальшому поводив себе агресивно у відношенні до працівників поліції, щоб уникнути відповідальності. Щодо розбіжностей між часом складання протоколу та часом, зазначеним на відеозаписі з бодікамер, вказав, що вони виникли виключно з технічних причин, які йому достеменно не відомі, оскільки бодікамера належала поліцейському ОСОБА_5 , який вже звільнився з поліції. Вірною є дата, зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення та інших матеріалах, складених поліцейськими.

Дільничний офіцер ОСОБА_6 надав пояснення, аналогічні поясненням поліцейського ОСОБА_7 , зокрема, підтвердив, що з автомобіля «ВАЗ 2107» д.н.з. НОМЕР_1 після зупинки з місця водія вийшов саме ОСОБА_1 , а тому саме він керував вказаним транспортним засобом. Підтвердив, що автомобіль був постійно у полі зору водія. Крім того, пояснив, що у жодних, у тому числі конфліктних, відносинах з ОСОБА_1 не перебуває, а тому підстави для упередженого ставлення до нього відсутні. Вказав, що побачив ОСОБА_1 вперше того ж дня, 20.10.2019 року.

Згідно роздруківки з приладу «Драгер» ARАМ 2287 від 20.10.2019 року о 23 год. 45 хв. ОСОБА_1 пройшов тест на стан алкогольного сп`яніння, який показав позитивний результат - 1,87 проміле (а.с.2).

Як вбачається з відеозапису, дослідженого в судовому засіданні, встановлено, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер і чітко видно, результат огляду - 1,87 проміле (відео 04:45:14).

Також, як вбачається із відеозапису, свідок ОСОБА_3 на місці зупинки транспортного засобу не заперечував, що ОСОБА_1 був за кермом автомобіля та не вказував, що за кермом був ОСОБА_4 . Громадянин ОСОБА_4 стверджує, що він не був за кермом автомобіля (відео 03:02:15).

ОСОБА_1 протягом усього запису не заперечує сам факт керування транспортним засобом та вимагає у поліцейських показати йому відеозапис того, як він виходив з-за керма водія.

Апеляційний суд погоджується з висновком районного суду щодо безпідставності посилання захисника на відсутність на відео факту зупинки транспортного засобу, оскільки відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №034771 від 20.10.2019 року, згідно якої 20 жовтня 2019 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2107» д.н.з. « НОМЕР_1 » порушив вимоги дорожньої розмітки 1.1 та при перевірці документів не мав при собі посвідчення водія.

Вказану постанову він не оскаржував, що підтверджує факт керування ним транспортним засобом безпосередньо перед зупинкою працівниками поліції.

Факт відсутності будь яких документів на автомобіль та посвідчення водія підтверджується самим ОСОБА_1 на відео 3:01:44. Там же він обвинувачує ОСОБА_3 , що той доручив йому кермо.

Апеляційний суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 , оскільки вони суперечать одне одному, є плутаними та неточними, на відміну від пояснень працівників поліції, що у свою чергу є взаємоузгодженими та відповідають матеріалам справи.

Відсутність відеозапису з відеореєстратора поліцейського автомобіля спричинена технічною несправністю приладу, згідно пояснень працівників поліції, однак цей факт не впливає на доведеність вини ОСОБА_1 .

Не є спростуванням вини ОСОБА_1 і посилання захисника на те, що у останнього працівниками поліції не було вилучено посвідчення водія, так як під час справи встановлено, що він не мав його при собі, зокрема, він сам про це повідомив працівників поліції, за що на нього було накладено адміністративне стягнення.

Розбіжність у часі зафіксованому в протоколі та на відеозаписі суд вважає технічною несправністю, яка не впливає на обставини справи, і не спростовує винуватість ОСОБА_1 .

Суд вважає, що застосований працівниками поліції спеціальний технічний засіб «Драгер Alcotest 6810» є справним і його показники відповідають дійсності.

Зазначений прилад зареєстрований в Україні відповідно до Порядку державної реєстрації медичної техніки та виробів медичного призначення, що затверджений постановою КМУ від 09.11.2004 № 1497 (свідоцтво про державну реєстрацію №7261/2007 від 10.02.2010, строк дії до 10.02.2015).

Відповідно до висновку ДП "Український медичний центр сертифікації", від 18.01.2018 за № 45, використання медичних виробів "Газоаналізатори Drager Alcotest 6810" виробництва Drager Safety AG & Co. KGaA (Germany), які були завезені та реалізовані на території України та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10.02.2010 по 10.02.2015 є можливим, за умов додержання вимог щодо повірки (калібрування), що підтверджує вірність результатів вимірювання.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 № 1747, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 листопада 2016 року за № 1417/29547 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» встановлені міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями, а саме для Газоаналізаторів - один рік.

Згідно роздруківки, яка міститься в матеріалах справи, Alcotest Drager №6810, номер приладу ARАМ-2287, останнє калібрування проводилось 23 вересня 2019 року, що свідчить про придатність приладу на момент проходження огляду, а тому немає підстав піддавати сумніву вірність результатів вимірювання.

Окрім того, на вимогу ОСОБА_1 поліцейськими було надано свідоцтво про повірку алкотестера (відео 04:41:03).

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисник Романюк Ю.Л . погодився, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння і результат перевірки стану - 1,87 проміле відповідає дійсності і не оспорюється в апеляційному порядку.

Апеляційний суд приходить до висновку, що більшість доводів апеляційної скарги спростовуються дослідженими матеріалами справи, та вірними висновками районного суду.

Так, ОСОБА_1 відмовився від підпису та отримання копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №126866, про що зазначено в самому протоколі (а.с.1). Копія протоколу знаходиться в матеріалах справи (а.с. 1.1). ОСОБА_1 було роз`яснено права, оскільки він відмовився від надання пояснень посилаючись на ст.63 Конституції України. Посилання на заповнення протоколу нерозбірливим почерком не відповідає дійсності, оскільки в судовому засіданні при дослідженні протоколу про адміністративне правопорушення не виникло проблем у прочитанні записаних там даних.

Інші доводи захисника носять формальний характер, не впливають суттєво на обставини справи, не спростовують винуватість ОСОБА_1 та спрямовані на уникнення ним адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Отже, при розгляді даної справи суд першої інстанції правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки районного суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33-35, 245, 247, 248, 249, 251, 252, 294 КУпАП апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Романюка Ю.Л. подану в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 11 грудня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду [підпис] В.Я. Марчак

Згідно з оригіналом

Суддя Чернівецького

апеляційного суду _________________ В.Я. Марчак

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

17.01.2020 року

(дата засвідчення копії)