Провадження №3/463/2375/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2020 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Леньо С. І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення про те, що гр. ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання прийомного сина ОСОБА_2 , 2005р.н., а саме 16.11.2020 о 20:00 год. за адресою АДРЕСА_1 її прийомний син самовільно пішов з дому та про своє місце перебування нікому не повідомив, що уже є неодноразовим і повторним та є частиною неналежного виховання та виконання батьківських обов`язків.

Крім того, працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення про те, що гр. ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання прийомного сина ОСОБА_2 , 2005р.н., а саме 15.10.2020 у Личаківський ВП ГУНП у Львівській області надійшов лист з відділу освіти про те, що її прийомний син не відвідує навчання, самовільно залишив місце проживання, не повідомив про своє місце проживання, що є неналежним виконанням своїх обов`язків законного представника у частині належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

ОСОБА_1 , як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності в судове засідання не з`явилась. Про дату, місце та час розгляду справи повідомлялась належним чином, причин неявки не повідомила. Враховуючи вимоги ст. 268 КУпАП вважаю можливим розглянути справу у її відсутності.

Розглянувши матеріали справи, оцінюючи в сукупності всі зібрані по справі докази, вважаю, що в притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 184 ч. 1 КУпАП слід відмовити з таких підстав.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, а з об`єктивної сторони воно полягає в ухиленні батьків або осіб які їх замінюють від виконання передбачених законом обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Аналогічні положення закріплені в ст. 62 Конституції України, згідно якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Натомість, у справі взагалі немає жодного доказу про те, що своєю активною поведінкою, чи навпаки, бездіяльністю ОСОБА_1 ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Сам лише той факт, що її син самовільно залишив дім і не відвідує навчання не дає підстав для висновку про ухилення матері від виконання батьківських обов`язків, оскільки в силу свого розвитку діти інколи роблять неправильні поступки і такі їхні вчинки не можуть автоматично свідчити про ухилення від виконання батьківських обов`язків.

Всупереч зазначеному посадова особа при складені протоколу взагалі не вчиняла дій на збір доказів, а лишень обмежилась констатацією обставин про неналежну поведінку сина ОСОБА_1 , тоді як предметом дослідження мали б бути дії чи бездіяльність самої ОСОБА_1 щодо виконання батьківських обов`язків.

Відтак, за відсутності належних і допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення, з врахуванням положень ст. 62 Конституції України та практики ЄСПЛ приходжу до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень належними і допустимими доказами не доведена, що свідчить про відсутність в її діях події та складу інкримінованих правопорушень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з наведеним, провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 247, 184 ч.1, 280, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративних правопорушень.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Личаківський районний суд м. Львова.

Суддя: Леньо С. І.