П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2020 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б., за участю захисника особи відносно якої складено протокол - акдвоката Семенова Ю.О., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

тимчасово непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративніправопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 05.09.2020 року о 00.20 год., будучи адміністратором закладу «Остап Вишня», що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Ракоці, 2, допустив роботу закладу після 00.00 год., чим порушив вимоги постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби CОVІD-19 спричиненої коронавірусом «SARS-CoV-2»», чим вчинив правопорушення передбачене ст. 44-3 КУпАП.

04 грудня 2020 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Семенов Ю.О. подав до суду письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення. Вказує, що не згідні із протоколом про адміністративне правопорушення серія АПР18 №268007 від 05.09.2020р. та вважають, що останній складений з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, без урахування всіх фактичних обставин справи, а зібрані по справі докази не є достатніми для визнання вини гр. ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення. Зазначає, що у протоколі не зазначено пункту порушення постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020 року. Вказує, що в діях гр. ОСОБА_1 не має складу адміністративного правопорушення, а інкриміноване йому діяння за ст. 44-3 КУпАП не відповідає фактичним обставинам справи. Звертає увагу, що гр. ОСОБА_1 не працює в даному закладі на будь-які посаді, даний заклад функціонує і перебуває у фактичному користуванні суб`єкта господарської діяльності - ФОП ОСОБА_2 .. Тобто, гр. ОСОБА_1 не є адміністратором закладу «Остап Вишня» та не являється суб`єктом інкримінованого адміністративного правопорушення за ст. 44-3 КУпАП. Захисник вважає, що вказане правопорушення, якщо навіть і мало місце, то вчинене не особою, відносно якої складено даний протокол. На підставі наведеного просить провадження у справі закрити за відсутності в діях громадянина ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення не подавав. Разом з тим, його захисник - адвокат Семенов Ю.О. підтримав подані заперечення, просив провадження у справі закрити, так як в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника особи, відносно якої складено протокол, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою судді Ужгородського міськрайонного суду від 09.09.2020 року матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП повернуто УПП в Закарпатській області ДПП для доопрацювання. Причиною повернення на доопрацювання стало те, що в протоколі про адміністративне правопорушення серія АПР18 №268007 від 05.09.2020 року не зазначено конкретної норми нормативно-правового акту, яку порушив ОСОБА_1 . До протоколу не долучено доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 працює на посаді адміністратора закладу «Остап Вишня», посадової інструкції, на підставі якої можна перевірити, що входить у його посадові обов`язки та чи є такий суб`єктом відповідальності за вказане правопорушення.

30 вересня 2020 року справу повернуто до Ужгородського міськрайонного суду після доопрацювання, долучено лист від 25.09.2020 року, у якому зазначено, що в матеріалах справи міститься рапорт інспектора М.Бугини в якому детально описана подія за участю гр. ОСОБА_1 , який і став підставою для складення протоколу. Відтак, виявлені недоліки та порушення, які були встановлені при винесені постанови від 09.09.2020 року, посадовою особою, яка складала цей протокол не усунуті.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена відповідальність. Склад адміністративного правопорушення складає: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Статтею 44-3КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Зазначена норма закону є бланкетною, тобто такою, що не називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи лише їх частину, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність, а тому у протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначена відповідна стаття певного нормативного акту (частина, пункт) та має бути викладено їх зміст.

Згідно вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення серія АПР18 №268007 від 05.09.2020 року не зазначено конкретної норми нормативно-правового акту, яку порушив ОСОБА_1 , не розкрито повністю суті адміністративного правопорушення.

Крім цього, в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 є адміністратором закладу «Остап Вишня», однак ОСОБА_1 заперечував вказану обставину, зокрема в протоколі містяться його письмові пояснення, в яких він вказує, що ніякого відношення до даного закладу немає. Дана обставина заперечувалась і захисником під час судового розгляду, який вказував, що заклад «Остап Вишня» перебуває у фактичному володінні ФОП ОСОБА_2 , на підтвердження чого долучив копії документів, зокрема, повідомлення про взяття на облік фізичної особи-підприємця, довідку про взяття на облік платника податків, довідку про внесення місця зберігання до Єдиного державного реєстра серії АП №044786, торговий патент, договір оренди нежитлового приміщення від 30.05.2017 року.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які докази, котрі б підтверджували перебування особи, що притягається до адміністративної відповідальності, на вказаній у протоколі посаді, також відсутня посадова інструкція, котра б окреслювала перелік посадових обов`язків ОСОБА_1 .

Таким чином, під час складення протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , поліцейським було порушено вимоги ст. 255 КУпАП та не зібрано достатніх доказів, які б підтверджували вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, до матеріалів справи не додано доказів його вчинення, зокрема відомостей на підтвердження того, що ОСОБА_1 перебуває на посаді адміністратора закладу «Остап Вишня», та що в його посадові обов`язки входять закриття заходу, долучений до матеріалів справи рапорт інспектора взводу №1 роти №3 батальйону УПП в Закарпатській області лейтенанта поліції М.Бугини від 05.09.2020 року не є належним доказом для підтвердження вказаних обставин. Крім цього, у протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №268007 від 05.09.2020 року не конкретизовано суть адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України всі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього ж Кодексу.

В силу положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Пунктом 1 ст.247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП не доведена, у зв`язку з чим, провадження у справі слід закрити на підставі п. 1ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 7, 44-3, 247, 251, 294 КУпАП, суддя,-

постановив :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Н.Б. Шумило