Справа № 643/5153/20
Провадження № 3/643/1557/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2020 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Крівцов Д.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Московського ВП ГУНП в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює продавцем, є ветераном праці, громадянина України, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Московського районного суду м. Харкова надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 468130 від 20.03.2020 року, згідно якого ОСОБА_1 20.03.2020 року о 15 год. 35 хв., знаходячись в магазині «Авто 24» по вул. Халтуріна, 52 здійснював торгівельну діяльність автомобільними запчастинами, чим порушила вимоги постанову Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 року.

15.05.2020, 10.06.2020 до суду від захисника ОСОБА_1 адвоката Селезень С.В. надійшли письмові пояснення, в яких вона заначила, що в протоколі зазначена посада ОСОБА_1 продавець. Проте ОСОБА_1 не працює в магазині «Авто-24», не є власником чи керівником зазначеного магазину. Згідно Витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно та Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 14.05.2020 року на ТОВ «Сателіт-25» за вказаною адресою знаходиться ТОВ «Сателіт-25», яке і здійснює господарську торгівельну діяльність автозапчастинами у вказаному магазині. ОСОБА_1 не є найманим працівником, засновником чи керівником ТОВ «Сателіт-25». Також вказує, що ОСОБА_1 не є уповноваженою особою суб`єкта господарювання до повноважень якої входить питання припинення роботи магазину «Авто-24», а тому вважає що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

На підтвердження вказаних доводів адвокат Селезень С.В. надала суду інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.05.2020, відомості про право власності, довідку з Єдиного Державного реєстру підприємств та організації України, наказ №41, договір купівлі продажу №4153-В-С від 20.08.2008 року, з яких вбачається, що ОСОБА_1 не є власником, засновником, приміщення яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Працівник поліції ОСОБА_2 , який склав протокол про адміністративне правопорушення та рапорт, викликався в судове засідання для надання пояснень, проте до суду не з`явився, причини неявки не повідомив.

Крім письмових пояснень захисника ОСОБА_1 адвоката Селезень С.В. судом досліджено протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення ОСОБА_1 , відповідно до яких він перебував у магазині «Авто-24» з ,,,,,,.,,,, здійснював переоблік товару біля 15-35 год. до магазину увірвались 10 працівників поліції через закриті двері якимось чином. В магазині нікого не було окрім них двох. Працівники поліції почали складати протокол. Будь-які інші докази суду не надані.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зміст стандарту доведення поза розумним сумнівом надано, зокрема, в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі № 688/788/15-к, згідно якої вказаний стандарт означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Аналогічні положення фактично висловлені Європейським судом з прав людини в остаточному рішенні від 06.06.2018 року у справі «Михайлова проти України», який зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.

Відповідно до п.п. 3 п. 2 Постанови КМУ № 211 від 11.03.2020 року в редакції, яка діяла станом на час виникнення спірних правовідносин, у зв`язку із встановленням на всій території України карантину, забороняється робота суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, крім торговельної діяльності із застосуванням адресної доставки за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту.

Згідно ст. 44-3 КУпАП порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Оцінюючи зібрані у справі докази, суд виходить з такого.

Будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 здійснювала торгівельну діяльність та приймав відвідувачів, матеріали справи не містять.

Так, ОСОБА_1 в письмових поясненнях від 20.03.2020, які надавались працівникам поліції, також зазначив, що в магазині здійснював переоблік, сторонніх осіб в магазині не було, магазин був зачинений.

Отже, показання ОСОБА_1 , згідно яких він не здійснювала торгівельну діяльність, матеріалами справи не спростовуються. Також протокол та долучені до нього матеріали не містять даних щодо особи яка придбала автомобільні запчастини.

Як вбачається з постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 02.03.2017 року, залишеної без змін постановою Верховного Суду від 05.08.2019 року (справа № 712/12830/16-а), показання працівника поліції, надані в якості свідка, повинні оцінюватись критично, якщо останній є зацікавленою особою.

Враховуючи наведене вище та розглядаючи справу на засадах рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, які є конституційними засадами судочинства, суд приходить до висновку, що особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не доведено поза розумним сумнівом наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

У відповідності до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене вище, суд закриває провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 44-3, п. 1 ч. 1 ст. 247, 248-249, 279, 283-284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП, відносно ОСОБА_1 ,, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Д.А. Крівцов