П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" грудня 2020 р. м.Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Іваніна Ю.В., при секретарі Собкову В.В. розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла з Управління патрульної поліції у м.Києві ДПП України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП, -

за участі сторін судового провадження:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника адвоката Навродського О.В.

В С Т А Н О В И В:

07.09.2020 року, приблизно о 03-38 годині, в м.Києві, по вул.Центрально-Садова, 51, водій, керуючи транспортним засобом «Peugeot», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно поданого за допомогою спеціальних сигналів та проблискових маячків, не зупинився. Був затриманий шляхом супроводження на патрульному авто «Toyota» 11*1124 на вул.Центрально-Садова та затриманий на вул.Садова, 85.

Крім того, 07.09.2020 року, приблизно о 03-38 годині, в м.Києві, по вул.Садова, 85, (Русанівські сади), водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Peugeot», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота; нестійка хода; нерозбірлива мова; неможливість стійко триматися на ногах. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою алкотестеру «Драгер» та в лікаря-нарколога категорично відмовився у присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП, не визнав. Захисник ОСОБА_1 - адвокат Навродський О.В. подав клопотання про закриття провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на недопустимість і неналежність в якості доказів протоколів серії ДПР18 №537874, від 07.09.2020 року, та серії ДПР18 №528729, від 07.09.2020 року.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи захисника Навродського О.В., вивчивши письмові матеріали справи, долучені до протоколу, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, серед іншого, відомості про особу порушника. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. При складанні протоколу порушникові роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23.12.2005 року №14 судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП немає значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Диспозицією ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5(а) Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Стаття 122-2 КУпАП передбачає відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у ЗСУ про зупинку транспортного засобу.

Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст.19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно із ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Враховуючи викладене, оцінивши наведені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, доводи, дослідивши усі наявні у справі докази, зокрема: протоколи про адміністративні правопорушення, долучені до них письмові докази, відеозапис з нагрудного відеореєстратора АА-00179, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та доводи захисника Навродського О.В. у суді, інші докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про наявність підстав для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки обставини скоєння адміністративних правопорушень, що викладені у протоколах про адміністративні правопорушення, серії ДПР18 №537874, від 07.09.2020 року, та серії ДПР18 №528729 від 07.09.2020 року, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а також підтверджуються дослідженими судом належними та допустимими доказами.

Крім того, протоколи про адміністративні правопорушення, серії ДПР18 №528729, від 07.09.2020 року, серії ДПР18 №537874, від 07.0.2020 року, складено правомочною на те посадовою особою, у відповідності до положень ч.1 ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містять обов`язкові дані, передбачені вказаними статтями та є основними джерелами доказової інформації про події правопорушень та особу порушника.

Із урахуванням викладеного, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Навродського О.В. про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, від 01.12.2020 року, та клопотання про зупинення провадження у справі про адміністративне правопорушення, від 04.12.2020 року, які суд вважає безпідставними та необґрунтованими.

Крім того, в судовому засіданні 01.12.2020 року захисником Навродським А.В. було заявлено відвід головуючому - судді Іваніній Ю.В., за результатами якого постановою судді Дніпровського районного суду м.Києва Старовойтової С.М. заяву ОСОБА_4 було залишено без розгляду.

В судовому засіданні 04.12.2020 року особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 також було заявлено відвід головуючому - судді Іваніній Ю.В. Постановою судді Дніпровського районного суду м.Києва Мельниченко Л.А. від 04.12.2020 року ОСОБА_1 було відмовлено в задоволенні заяви про відвід судді.

Незважаючи на відмову в задоволенні вказаних заяв про відвід, в судовому засіданні, яке відбулося о 15-40 годині, 04.12.2020 року, ОСОБА_1 було повторно заявлено відвід судді Іваніній Ю.В.

Враховуючи, що повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування розгляду справи та уникнення притягнення до адміністративної відповідальності за вчинені правопорушення (строки притягнення до адміністративної відповідальності закінчуються 07.12.2020 року, судові засідання у справі неодноразово відкладалися за клопотанням сторони захисту), суддею залишено без розгляду заяви про повторно заявлений відвід.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що факт порушення п.п.2.4, 2.5 Правил Дорожнього руху водієм ОСОБА_1 знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а тому в діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При призначенні виду адміністративного стягнення ОСОБА_1 , в межах санкції ст.ст.122-2, 130 КУпАП, суд, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини в скоєнні правопорушення, вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.23, 36, 122-2, 130 247, 283, 284, 290, 291 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок судового збору.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення у вигляді арешту, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.185-3 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня винесення.

Суддя Дніпровського районного суду

м.Києва Ю.В. Іваніна