ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/7076/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2020 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Просалова О.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює водієм в ТОВ «Трансмарін», проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

13.09.2020 року о 14 годині 05 хвилин по вулиці Грушевського, 11 в місті Києві, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автобусом «МАН 10.225» н/з НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку з використанням приладу «Драгер». Так, ОСОБА_1 порушив п. 2.9(а) ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судові засідання 04.11.2020 року, 25.11.2020 року та 02.12.2020 року не з`явився, хоча про день, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

30.10.2020 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи в зв`язку з впровадженням на території України карантину. Вказане клопотання було судом задоволено та відкладено розгляд справи. 24.11.2020 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи в зв`язку з хворобою, а саме: г. трахеїт. Вказане клопотання було судом задоволено та відкладено розгляд справи. 01.12.2020 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи в зв`язку з хворобою, а саме: г. бронхіт. Вирішуючи клопотання ОСОБА_1 від 01.12.2020 року, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП - участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП не є обов`язковою. Також, відповідно до ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право зокрема при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Суд також враховує, що законом передбачені строки для розгляду справи про адміністративне правопорушення, а правових підстав зупинення провадження у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 ч. 1 КУпАП законом не визначено.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було відомо про необхідність явки в судові засідання. Разом з тим, останній тричі подавав до суду клопотання з різними підставами відкладення судового засідання. При цьому, ОСОБА_1 у своїх клопотаннях не вказує, що бажає брати участь у судовому засіданні, надавати суду пояснення та реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП.

З огляду на вищевикладене, суд розцінює поведінку ОСОБА_1 як таку, що направлена на зловживання своїми правами, наданими КУпАП, затягування розгляду справи з метою уникнення відповідальності та перешкоджання розгляду справи у розумні строки, в зв`язку з чим вважає, що відсутні підстави для задоволення його клопотання від 01.12.2020 року про відкладення судового засідання та можливо розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 № 485690 від 13.09.2020 року (а.с. 1), результат тесту на газоаналізаторі «Драгер Алкотест 6810», результат якого становить 0.23%о (а.с. 2), акт огляду на стан сп`яніння (а.с. 3), пояснення свідків огляду водія на стан сп`яніння ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с. 4, 5), диск з відеозаписом (а.с. 6), оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ч. 7 глави 2 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ України за № 1452/735 від 09 листопада 2015 року - установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Так, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 485690 відповідає вимогам Закону, у ньому ОСОБА_1 вказав, що керував автобусом у стані легкого алкогольного сп`яніння, вину визнає. Результат тесту на газоаналізаторі «Драгер Алкотест 6810» становить 0.23%о. Відповідно до пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння у їх присутності. У акті огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 вказав та засвідчив підписом, що з результатами огляду згоден. Разом з тим, суд не може визнати належним та допустимим доказом наявний у справі диск з відеозаписом, оскільки його у матеріалах справи відсутні дані про технічний пристрій за допомогою якого було зроблено вказаний відеозапис та особу, яка його проводила.

Таким чином, судом об`єктивно встановлено та підтверджується дослідженими доказами у їх сукупності, що ОСОБА_1 всупереч вимогам п. 2.9(а) ПДР України керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, та про необхідність накладення на нього, як особу, винну у вчиненні адміністративного правопорушення, адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з правопорушника слід стягнути судовий збір у розмірі 420 гривень 40 копійок на користь держави.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130 ч. 1, 251, 252, 268, 283 - 285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить десять тисяч двісті гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі чотириста двадцять гривень сорок копійок.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя