Провадження № 3/643/4698/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2020 року суддя Московського районного суду м. Харкова Новіченко Н.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Московського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

25.11.2020 до Московського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 29.10.2020 року, серії ВАБ № 159342, 29.10.2020 року о 14 год. 00 хв. ОСОБА_1 за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська, буд. 21-Б, у супермаркеті «АТБ» знаходився без захисної маски на обличчі, чим порушив постанову Кабінету Міністрів України № 956 від 13.10.2020 року.

Вказані дії кваліфіковані особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час а місце судового засідання, причини неявки суду не повідомив.

З огляду на положення ч. 2 ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою не передбачена обов`язкова участь правопорушника при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зважаючи на належне повідомлення ОСОБА_1 , суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність.

Дослідивши передані на розгляд суду вищевказані матеріали про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Так, диспозицією ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення в редакції, чинній на момент вчинення вказаного у протоколі правопорушення, передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Натомість, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набрав чинності 21.11.2020, статтю 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення доповнено частиною другою такого змісту: «перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно».

Відповідно до ст. 94 Конституції України Закони стають обов`язковими та набувають законної сили негайно після офіційного прийняття й опублікування тексту закону, якщо інше не передбачено самим законом. При цьому, набуття законом чинності означає, що із цього моменту ним повинні керуватися, виконувати його й дотримуватися всі юридичні та фізичні особи. Загальновизнаним є і те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується одно предметний акт, який діяв у часі раніше. Тому втрата законом чинності означає, що із цього моменту він не може застосовуватися.

Конституція України, закріпивши у ч. 1 ст. 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права. Закріплений в Конституції України принцип неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів узгоджується з міжнародно-правовими актами, зокрема Міжнародним пактом про громадянські та політичні права (ст.15), Конвенцією про захист прав і основних свобод людини (ст.7). Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інших нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього. До того ж актом, який пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення є акт, що виключає з санкції більш суворі стягнення або додаткові стягнення.

У відповідності до вимог ст. 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Так, санкцією ч. 2 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Натомість, ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, ч. 2 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка набрала чинності з 21.11.2020, встановлює відповідальність саме за діяння, які викладені у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення та значно пом`якшує відповідальність за перебування у громадських місцях без засобів індивідуального захисту, а тому має зворотну дію в часі.

Акти, які пом`якшують або скасовують адміністративну відповідальність, застосовуються на будь-якій стадії провадження за справами про адміністративні правопорушення.

Обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, станом на час розгляду справи, формально підпадають під диспозицію частини другої ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в редакції Закону України № 1000-ІХ від 06.11.2020 року, який набрав чинності 21.11.2020 року.

За змістом ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, розглядають органи Національної поліції.

З цих підстав дану справу доцільно передати за підвідомчістю органу, яким було складено адміністративні матеріали, а саме до Московського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, для прийняття рішення по суті.

Дана позиція узгоджується із постановою Волинського апеляційного суду від 07.12.2020 року у справі № 161/16766/20.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 44-3, 222, 256, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 06.11.2020 № 1000-IX,

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передати до Московського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області за підвідомчістю.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Новіченко