"10" грудня 2020 р.
Справа № 152/1035/20
Провадження по справі №3/150/248/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року с. Мазурівка

Суддя Чернівецького районного суду Вінницької області Суперсон С.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які складено інспектором СРПП Шаргородського ВП Жмеринського ВПП ГУПН у Вінницькій області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу серії ДПР18 № 462643 слідує, що 12 вересня 2020 року о 14 годині 05 хвилин в с. Джурин Шаргородського району Вінницької області, по вул. Смавзюка ОСОБА_1 керував автомобілем DAEWWO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків чим порушив вимоги п. 2.5 ПДРУ за що передбачено відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 та його представник адвокат Деркач В.Г. в судовому засіданні заперечили обставини, що вказані в протоколі про адміністративне правопорушення щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

За клопотанням представника ОСОБА_1 адвоката Деркача В.Г. судом було вирішено здійснити виклик свідків, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення. Адвокат взяв на себе перед судом зобов`язання забезпечити явку вказаних свідків в судове засідання. Однак, свідки по повістці не з`явилися, їхня явка адвокатом забезпечена не була.

Як пояснив в судовому засіданні адвокат, один свідок перебуває в зоні проведення антитерористичної операції, інший свідок відмовляється приїхати до суду.

Окрім того, 10.12.2020 адвокатом Ступака С.О. було подано до суду клопотання про виклик в судове засідання для допиту поліцейського, яким вказаний протокол складено та про витребування відеозапису з нагрудної камери поліцейського, стверджуючи, що під час зупинки працівниками Шаргородського ВП його довірителя, здійснювалася відео фіксація.

Суд, з огляду на обставини справи, наявні при ній докази, а також строки накладення стягнення, встановлені ст.. 38 КУпАП, вважає, що подальше відкладення розгляду справи неможливе, адже призведе до порушення розумних строків розгляду справи.

Клопотання адвоката щодо витребування відеозапису з нагрудної камери поліцейського, яким на його думку спростовуються обставини, що зазначені в протоколі та виклику для допиту працівника поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення не підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього докази не містять вказівки на здійснення відео фіксації.

Щодо клопотання про виклик та допит в якості свідка працівника поліції, суд виходить із наступного.

Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 161/5372/17, цінність свідка полягає в його безпосередньому, об`єктивному сприйнятті обставин справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчувати події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами. Суд зауважив, що на підставі показань свідків не можуть встановлюватися факти, які з огляду на закон або звичай установлюються в документах.

А тому, суд вважає, що покази інспектора поліції не можуть бути належним та допустимим доказом у справі з огляду на його юридичну зацікавленість у вирішенні справи. Крім того, факти, які встановлені ним, були зафіксовані процесуально в протоколі про адміністративне правопорушення. Також заявлене клопотання суд розцінює як зловживання своїм правом з метою затягування розгляду справи, у зв`язку із тим, що воно могло бути заявлено в першому судовому засіданні, яке відбулося 03 листопада 2020 року та не призводити до порушення розумних строків розгляду адміністративної справи.

При цьому, суд також враховує, що судом тричі відкладався розгляд справи за клопотаннями ОСОБА_1 та його представника, відтак було в повній мірі забезпечено ОСОБА_1 та його адвокату право на формування позиції захисту та обґрунтування її належними та допустимими доказами в межах строків розгляду справ даної категорії та строків накладення стягнення, а також на спростування доказів, наявних при матеріалах справи.

Вирішуючи питання щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, пояснення його представника, дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту наведеної правової норми слідує, що вказані дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показанням технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В ході судового розгляду, з досліджених доказів, які визнано судом належними та допустимими в силу їх відповідності вимогам закону, беззаперечно було встановлено, що дійсно 12 вересня 2020 року о 14 годині 05 хвилин в с. Джурин Шаргородського району Вінницької області, по вул. Смавзюка водій ОСОБА_1 керував автомобілем DAEWWO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей) та на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння відмовився.

Вказана відмова зафіксована підписами двох свідків, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення. До матеріалів справи про адміністративне правопорушення було долучено письмові пояснення вказаних свідків правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 .

При матеріалах справи міститься направлення водія для проходження огляду на стан сп`яніння від 12.09.2020 (а.с. 4), в тексті якого ОСОБА_1 власноручно зазначив, що відмовляється від проходження огляду в медичному закладі ( лікарні), що засвідчив своїм підписом проставленим під поясненнями.

Також до справи було долучено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому ОСОБА_1 власноручно зазначив, що «прожувати драгер відмовляюсь», що також засвідчив своїм підписом. Вказана відмова ОСОБА_1 , зазначена в акті також була засвідчена підписами двох свідків.

Виклик вказаних свідків судом здійснювався за клопотанням правопорушника та його адвоката, які взяли на себе перед судом обов`язок забезпечити явку вказаних осіб в судове засідання, однак вказані свідки в судові засідання не з`являлися.

Зобов`язання щодо забезпечення явки свідків правопорушник та його адвокат не виконали, не надавши суду підтверджуючих доказів щодо неможливості їхньої явки.

З дослідженого судом протоколу, акту обстеження, в суду не виникає сумнівів щодо присутності вказаних свідків під час складення вказаних процесуальних документів. А тому, суд вважає, що досліджені докази є допустимими.

Відтак, в судовому засіданні, на підставі належних та допустимих доказів беззастережно доведено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння).

Відповідно до ст.ст. 34, 35, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність правопорушника ОСОБА_1 не встановлено, відповідно до ст. 21 Кодексу України про адміністративні правопорушення підстав для передачі адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 на розгляд громадській організації, трудовому колективу не встановлено.

При накладені адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 суддя враховує, що керування транспортним засобом в стані сп`яніння є небезпечним і досить поширеним правопорушенням, а накладення стягнення за адміністративне правопорушення передбачене статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення застосовується з метою запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами та має важливе значення для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, захисту життя та здоров`я людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб.

Отож, враховуючи особу правопорушника, його матеріальний стан, суддя вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 покарання у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами. При цьому, суддя не вбачає підстав для накладення іншого виду стягнення.

Крім цього, відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір та порядок сплати якого встановлюється Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 221, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить суму 420,40 грн.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Чернівецький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Головуючий суддя С.П. СУПЕРСОН