П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року м. Волноваха

Суддя Волноваського районного суду, Донецької області Чальцева Т.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого сільським головою Вільненської сільської ради Волноваського району Донецької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 212-3 КУпАП,

встановив:

До Волноваського районного суду Донецької області надійшов адміністративний матеріал (протокол від 28.08.2020 року), згідно якого до Управління регіонального представництва в Донецькій та Луганській областях Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини надійшло звернення громадянки ОСОБА_2 , стосовно порушення посадовими особами Вільненської сільської ради її права та права жителів села Вільного Волноваського району Донецької області, які зверталися з колективним зверненням до Вільненської сільської ради, на об`єктивне та всебічне розгляд звернення громадян. Так, у свій скарзі заявник зазначила, що представниками Вільненської сільської ради не було надано жодної відповіді на їх неодноразові звернення. Так, в ході перевірки до Вільненської сільської ради 29.07.2020 року був направлений запит за вих. №. 21358.4/П-12541.3/20.35.2, з вимогою поновити право заявників та надати їм відповідь на звернення. 06.08.2020 року на адресу Управління регіонального представництва в Донецькій та Луганській областях головою Вільненської сільської ради ОСОБА_1 була надана відповідь, що дійсно відповідь на колективне звернення не надавалася, а надавалася лише в усній формі та як зазначається в відповіді та голова Вільненської сільської ради вважає цього достатнім, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст.212-3 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не з`явився.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, що адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 виявлено 28.08.2020 року.

Згідно ч.2ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Пунктом 7 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням строків на момент розгляду справи, передбаченихст.38 КУпАП.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; закінчення встановленого законом двомісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення правопорушення (при триваючому правопорушенні не пізніш як через два місяці з дня його виявлення).

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Таким чином, при вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, суд враховує положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Пункт 7 частини 1статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Відтак, суд приходить до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.7ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст.ст.38, п.7 ч.1 ст. 247, ст. 284 ч. 3 КУпАП, суд

постановив:

Провадження по справі стосовно ОСОБА_1 , про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 212-3 КУпАП закрити у зв`язку зі спливом на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в Донецький апеляційний суд через Волноваський районний суд Донецької області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Т.В. Чальцева