Справа № 603/705/20
Провадження № 3/603/314/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" грудня 2020 р. м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Іванчук В. М. розглянувши матеріали, які надійшли від Монастириського відділення поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , працюючої продавцем магазину «Шара»

- за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №297718 від 14.11.2020 року, ОСОБА_1 14.11.2020 року близько 09 год. 20 хв., будучи продавцем магазину «Шара», що знаходиться за адресою: вул.Шевченка, м.Монастириська Тернопільської області, здійснювала продаж взуття та одягу, чим порушила п.п.4,5 п.10, Постанови КМУ №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 22.07.2020 року.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення не визнала, пояснила, що вона є найманим працівником, працює по трудовому договорі та не є безпосереднім суб`єктом господарювання.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 44-3 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

У відповідності до п. 17 Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 р. «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (далі-Постанова) передбачено, що головним державним санітарним лікарем України розробляються та затверджуються протиепідемічні заходи, які визначають особливості провадження діяльності суб`єктами господарювання на період карантину.

Підпунктом 4 п. 15 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року передбачено, що додатково до обмежень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин суботи до 00 годин 00 хвилин понеділка на території України з 14 листопада 2020 р. до 30 листопада 2020 р. забороняється приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, зі встановленням винятків.

Аналізуючи вищевказану норму Постанови КМУ №641 можна дійти висновку, що вона стосується суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення. Тобто, спеціальним суб`єктом правопорушення передбаченого ст.44-3 КУпАП у даному конкретному випадку є суб`єкт господарювання.

Статтею 55 Господарського кодексу України визначено поняття суб`єкта господарювання. Зокрема, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Господарського кодексу України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №297718 від 14.11.2020 року, ОСОБА_1 працює на посаді продавця магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: вул.Шевченка, м.Монастириська.

Доказів, які б підтверджували те, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарської діяльності, який здійснює діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення матеріали справи не містять.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання, а тому не є суб`єктом інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Крім того, матеріали справи, у тому числі доданий до них відеозапис не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 у вказаний протоколі час у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » здійснювала прийом відвідувачів та діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення.

Також слід зазначити, що диспозиція статті 44-3 КУпАП має бланкетну конструкцію, серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути зазначено, яку конкретно заборону відповідного пункту нормативно-правового акту, яким встановлюються правила карантину, порушила особа, щодо якої складено протокол.

Згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та долучених до нього матеріалів, остання здійснювала господарську діяльність, яка полягає у торгівлі взуттям та одягом порушуючи режим карантину вихідного дня, тобто порушення підпункту 4 п. 15 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року.

Таким чином, зміст протоколу про адміністративне правопорушення серія АПР18 від 14.11.2020 року, а саме фабула протоколу не відповідає зазначеному в ній пункту Постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020 року, який ставиться в вину ОСОБА_1 .

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п.1 ч.1ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, висновок суду не може грунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, а тому, у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 44-3, 247, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ :

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя В. М. Іванчук