Провадження № 33/4820/31/20
Категорія: ч. 1 ст. 183-1 КУпАП Доповідач Бондар В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі: головуючої-судді Бондар В.В., з участю секретаря судового засідання Габая А.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Козія Т.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому справу за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 вересня 2019 року,-

В с т а н о в и в :

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 вересня 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, та накладено стягнення у виді 240 (двохсот сорока) годин суспільно корисних робіт.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 384 грн. 20 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він допустив заборгованість зі сплати аліментів на утриманні сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 06 лютого 2018 року по 21 червня 2019 року, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців та станом на 21 червня 2019 року становить 25874 грн. 30 коп., чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 183-1 КУпАП.

В апеляційній скарзі, як видно з її змісту, ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати оскаржену постанову та закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова суду винесена з порушенням норм права, судом неповно досліджено всі обставини справи, які мають важливе значення для правильного вирішення. Вказує, що суд жодного разу належним чином його не повідомляв про слухання справи та розглянув справу у його відсутність. Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, суд не з`ясував фактичних обставин щодо наявності його вини у вчиненні інкримінованого правопорушення, оскільки в період, коли виникла заборгованість зі сплати аліментів, він ніде не працював. До початку 2019 року ОСОБА_1 проходив реабілітацію після прийняття участі в АТО, оскільки перебував у важкому психологічному стані та не міг адаптуватися до нормального невійськового життя і сам потребував допомоги. З березня 2019 року працевлаштувався та відразу повідомив державного виконавця і надав усі необхідні відомості про своє працевлаштування. Вважає, що державний виконавець мав би вживати відповідних заходів щодо стягнення із його заробітної плати аліментів. Оскаржену постанову ОСОБА_1 отримав лише 3 листопада 2019 року особисто, що є підставою для поновлення строку на її оскарження.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 в підтримання доводів апеляційної скарги, який під час апеляційного розгляду просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, постанову суду щодо нього скасувати, а провадження в справі закрити, головного державного виконавця Козія Т.В., який погоджувався з постановою суду, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 не був присутній в засіданні суду першої інстанції 17 вересня 2019 року, хоча про розгляд справи повідомлявся належним чином. Відомості про вручення йому копії постанови в межах строку апеляційного оскарження в провадженні відсутні. Копія постанови була отримана апелянтом лише 3 листопада 2019 року. За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про поважність причин пропуску апелянтом строку оскарження постанови суду щодо ОСОБА_1 , в зв`язку з чим йому слід поновити строк оскарження постанови суду.

Твердження апелянта, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП, не можуть бути прийнятими до уваги з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП, за викладених в постанові обставин, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених судом першої інстанції доказах, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

Згідно ч.1 ст. 183-1 КУпАП несплата аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, - тягне за собою виконання суспільно корисних робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин.

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованість по аліментах за період часу з 1 лютого 2018 року по 1 червня 2019 року, визначена державним виконавцем у розмірі 25 874, 3 грн. Згідно вказаної довідки (а.с.2) апелянт не сплачував аліменти, сума яких була визначена за рішенням суду. З пояснень державного виконавця встановлено, що про працевлаштування ОСОБА_1 державному виконавцю стало відомо лише в кінці травня 2019 року, після чого державним виконавцем вживались заходи, спрямовані на звернення стягнення з заробітної плати боржника.

Підстав для закриття провадження, про що вказує апелянт, за наслідками апеляційного розгляду не встановлено, позаяк згідно протоколу № 49577250 державного виконавця несплата ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_2 за період часу з 06 лютого 2018 року по 21 червня 2019 року призвела до виникнення заборгованості в розмірі 25 874,30 грн., сукупний розмір заборгованості перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст. 183-1 КУпАП. Вищевказаний протокол був направлений ОСОБА_1 поштою, позаяк на виклик державного виконавця апелянт не з`явився, про що було складено акт державного виконавця (а.с. 4, 7). Як встановлено під час апеляційного розгляду складений протокол надсилався державним виконавцем боржнику за обидвома відомими адресами, за якими і були вручені (а.с. 50-52).

Відповідно до п. 12 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» у разі наявності в діях боржника ознак адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, державний виконавець складає протокол про адміністративне правопорушення та надсилає його для розгляду до суду за місцем знаходження органу державної виконавчої служби.

Твердження ОСОБА_1 , що з березня 2019 року він працевлаштувався, про що відразу повідомив державного виконавця і надав усі необхідні відомості про своє працевлаштування, а державний виконавець мав би вживати відповідних заходів щодо стягнення із його заробітної плати аліментів, не спростовують висновків суду з приводу доведеності його вини у вчиненні інкримінованого йому правопорушення та правильності кваліфікації його дій.

Апелянт на виклик державного виконавця не з`явився, було повідомлено ОСОБА_1 , що у разі його неявки до державного виконавця в термін до 20 червня 2019 року з підтверджуючими документами про сплату аліментів, то 21 червня 2019 року стосовно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення згідно ч.1 ст.183-1 КУпАП. ОСОБА_1 , знаючи про відкрите виконавче провадження, дій на повне погашення заборгованості по аліментах не вчиняв, в зв`язку чим допустив заборгованість із сплати аліментів, в сукупності розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців та станом на 21 червня 2019 року така заборгованість становила 25 874,30 грн.

Доводи апелянта, що його прямої вини у виникненні заборгованості по аліментах немає, оскільки він був в скрутному фінансовому становищі, не працював та не отримував будь-якого доходу, позаяк йому самому була потрібна допомога та адаптація до життя, не спростовують висновків суду першої інстанції та не вказують на відсутність в його діях ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП. Обставини, які б виключали настання відповідальності, в даному провадженні відсутні.

Доводи апелянта в апеляційному суді, про те, що він в судове засідання не з`явився з тих підстав, що суд першої інстанції його не повідомляв про день та час слухання справи, а направлені судом повістки в с. Заслучне Красилівського району апелянт не отримував, оскільки там не проживає, відтак суд не міг розглядати справу в його відсутність, не можуть бути врахованими.

В даному провадженні поштова кореспонденція направлялась державним виконавцем і судом за двома відомими адресами: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_1 . Згідно наявних в матеріалах справи рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень такі поштові відправлення вручались теж за двома відомими адресами.

З матеріалів справи видно, що апелянт про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується даними поштового повідомлення про вручення відповідного повідомлення суду про розгляд справи (а.с.15), тому в випадку нез`явлення особи, що притягується до відповідальності, що була повідомлена про слухання справи, однак не прибула у судове засідання, а також не надала підтверджуючих доказів, в суду першої інстанції відповідно до ст.268 КУпАП були всі підстави для розгляду справи у відсутність ОСОБА_1 на підставі наявних в справі доказів. За таких обставин підстав для скасування постанови суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 , в зв`язку з розглядом справи у його відсутність немає. Також апеляційний суд враховує, що судом повністю під час апеляційного розгляду забезпечені його права, в тому числі надання пояснень, подання доказів, та інше.

Суд приходить до висновку, що місцевий суд дійшов правомірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується, що стягнення судом першої інстанції накладене без врахування всіх обставин, передбачених ст. 33, 34 КУпАП. Вказавши в постанові про врахування даних про особу правопорушника, суд не вказав, які саме обставини він врахував, як вони вплинули на призначене стягнення, що призвело до призначення надто суворого стягнення.

При призначенні стягнення, апеляційний суд враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, який працевлаштувався, з отриманої заробітної плати сплачує аліменти та заборгованість з аліментів, розкаявся у вчиненому, вчинив активні дії, спрямовані на погашення більшої частини загального розміру заборгованості за виконавчим листом, які він вчиняв після складання протоколу, що пом`якшує його відповідальність, а також відсутність обтяжуючих його відповідальність обставин. Апеляційний суд враховує всі обставини справи та вважає, що йому слід призначити стягнення в виді мінімального розміру стягнення, встановленого санкцією статті - 120 годин суспільно корисних робіт, що буде необхідним для виховання особи, що вчинила правопорушення, запобіганню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 вересня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 вересня 2019 року щодо ОСОБА_1 змінити, за ч.1 ст. 183-1 КУпАП накласти на ОСОБА_1 стягнення в виді 120 годин суспільно корисних робіт.

В решті постанову залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя