Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/1374/20
Провадження № 3/321/566/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.12.2020 року

Суддя Михайлівського районного суду Запорізької області Машкіна Н.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

З протоколів про адміністративне правопорушення серії ОБ № 102752, ОБ № 102753, ОБ № 102754 вбачається, що 25.10.2020 року о 20 год. 00 хв. в с. Новобогданівка по вул. Магістральна, 82 ОСОБА_1 , керуючи автомобілем DAEWOO LANOS, державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу зліва та виїхав на зустрічну смугу рух, де скоїв зіткнення з зустрічним автомобілем MITSUBISH LANCER, державний номер НОМЕР_2 . Автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків, постраждалих не має. Ставши учасником ДТП, після чого місце ДТП залишив. Крім того, керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу Drager Alkotest та проведення огляду у закладі охорони здоров`я відмовився у присутності двох свідків. Від керування транспортним засобом відсторонений.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративних правопорушень заперечував. Пояснив, що увечері 25.10.2020 року він перебував за місцем свого проживання і жодного відношення до вчинених адміністративних правопорушень не має. При цьому, в його користуванні періодично знаходиться автомобіль DAEWOO LANOS, державний номер НОМЕР_1 , який належить його матері - ОСОБА_2 . Вказаним автомобілем також користується його рідний брат ОСОБА_3 . Від брата 26.10.2020 року йому стало відомо про складання у відношенні нього протоколів про адміністративні правопорушення за фактом ДТП поблизу с.Федорівка Мелітопольського району Запорізької області під час керування його братом вищевказаним транспортним засобом. Зі слів брата вказані протоколи були складені саме на нього, оскільки працівники поліції встановили особу за його посвідченням водія, помилково наданим його братом.

В судовому засіданні захисник адвокат Ганюков В.Д. заявив клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення, посилаючись на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

В судове засідання потерпілий в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП ОСОБА_4 , який також зазначений свідком в протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП не з`явився, на судовий виклик надав заяву про розгляд справи у його відсутність, претензій до учасника ДТП не має.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що увечері 25.10.2020 року йому зателефонував його приятель ОСОБА_5 і попросив забрати його з роботи в Мелітопольському районі Запорізької області. В користуванні ОСОБА_3 знаходився автомобіль DAEWOO LANOS, державний номер НОМЕР_1 , який належить його матері ОСОБА_2 , яким також іноді керує його брат ОСОБА_1 . Керуючи вищевказаним автомобілем ОСОБА_3 заїхав до свого приятеля ОСОБА_6 і разом з ним поїхав за ОСОБА_5 . Повертаючись додому, на вузькій дорозі в с. Новобогданівка Мелітопольського району він здійснював обгін вантажного автомобіля і, не врахувавши дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу зліва, зачепив зустрічний автомобіль MITSUBISH LANCER, державний номер НОМЕР_2 . Після чого, він проїхав декілька метрів, щоб не перешкоджати руху по дорозі і зупинився. В цей час його догнав автомобіль, який він обігнав, а водії автомобіля потерпілого викликав працівників поліції. Коли він пояснював працівникам поліції обставини ДТП, то надав їм водійські документи, які знаходилися в автомобілі, серед яких було посвідчення водія його брата ОСОБА_1 . Після чого, були складені протоколи про адміністративні правопорушення. Коли ОСОБА_3 ознайомився з цими документам, то побачив, що вони складені на його брата ОСОБА_1 за водійським посвідченням, яке там знаходилося. Крім того, він з братом дуже схожі. У зв`язку з чим, ОСОБА_3 відмовився підписувати будь-які документи, оскільки вони були складені не на нього, а коли працівники поліції поїхали, зателефонував брату і розповів про те, що трапилося. Пізніше він зустрічався з водієм автомобіля MITSUBISH LANCER, державний номер НОМЕР_2 , відшкодував завдані в результаті ДТП матеріальні збитки.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що увечері 25.10.2020 року після закінчення роботи йому ні на чому було добратися додому за місцем свого проживання в смт. Михайлівка. Він зателефонував своєму товаришу ОСОБА_3 , який погодився його забрати. Через деякий час ОСОБА_3 разом з їх приятелем ОСОБА_6 заїхали за ним на роботу. Повертаючись втрьох додому, на вузькій дорозі ОСОБА_3 зачепив зустрічний автомобіль. Після чого, їх автомобіль проїхав декілька метрів, щоб не перешкоджати руху по дорозі і зупинився. В цей час його догнали інші автомобілі, водії яких викликали працівників поліції. Всі вони вийшли з автомобіля. Коли прибули працівники поліції, то ОСОБА_3 пояснював працівнику поліції обставини ДТП та надав водійські документи. Особисто його та ОСОБА_6 вони не допитували. Пізніше з`ясувалося зі слів ОСОБА_3 , що за водійським посвідченням склали протокол на його брата, якого в автомобілі взагалі не було.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що увечері 25.10.2020 року до нього заїхав його товариш ОСОБА_3 і попросив поїхати з ним, оскільки вже було пізно, забрати їх знайомого з роботи в Мелітопольському районі Запорізької області. ОСОБА_6 погодився і разом з ОСОБА_3 на автомобілі під керуванням останнього поїхали на роботу до ОСОБА_5 . Повертаючись втрьох додому, на вузькій дорозі ОСОБА_3 зачепив зустрічний автомобіль. Після чого, їх автомобіль проїхав декілька метрів в безпечне місце і зупинився. В цей час його догнали інші автомобілі, водії яких викликали працівників поліції. Всі вони вийшли з автомобіля. Коли прибули працівники поліції, то ОСОБА_3 пояснював працівнику поліції обставини ДТП та надав водійські документи. Особисто його та ОСОБА_5 вони не допитували. Пізніше з`ясувалося зі слів ОСОБА_3 , що за водійським посвідченням склали протокол на його брата, якого в автомобілі взагалі не було.

Оцінюючи показання свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суд вважає їх правдивими та такими, що не суперечать іншим дослідженим під час судового розгляду доказам, а тому підстав не приймати за основу зазначені показання суд не має.

Так, у протоколах про адміністративні правопорушення зазначено двох свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які на виклики суду в судове засіданні не з`явилися.

При цьому, в матеріалах справи письмові пояснення свідка ОСОБА_8 відсутні взагалі, а надаючи оцінку письмовим поясненням потерпілого та свідка ОСОБА_4 , а також письмовим показанням свідка ОСОБА_7 судом встановлено, що вони викладені на друкованому шаблоні, а також містять виправлення в зазначенні особи водія автомобіля DAEWOO LANOS, державний номер НОМЕР_1 , який став учасником ДТП.

Згідно правової позиції, викладеної в Постанові Верховного Суду № 560/751/17 від 27.06.2019 року письмові пояснення свідків не є належними доказами правомірності притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки вказані особи в судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих свідчень, а тому їх показання не можуть бути беззаперечним доказом вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення.

За таких обставин, враховуючи, що письмові показання потерпілого та свідка ОСОБА_4 , а також письмові показанням свідка ОСОБА_7 суперечать показанням свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , допитаних в судовому засіданні, суд вважає їх є недопустимим доказами підтвердження причетності ОСОБА_1 до вчинення адміністративних правопорушень.

Інших доказів, на підтвердження причетності саме ОСОБА_1 до адміністративних правопорушень, а не його брата - ОСОБА_3 , який в судовому засіданні підтвердив свою причетність до вчинення адміністративних правопорушень, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих свідчень, суду не надано. Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції під час складання протоколів про адміністративне правопорушення не використовувалося, відеозаписи спілкування з водієм відсутні.

Суд не вправі самостійно відшукувати докази провини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р.) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне обвинувачення для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягають закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст. 247, 284 п. 1 КУпАП, -

ПО С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів через Михайлівський районний суд Запорізької області.

Суддя

Михайлівського районного суду

Запорізької області Н.В. Машкіна