Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/885/19
Провадження № 3/670/3/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2020 року смт. Віньківці

Суддя Віньковецького районного суду Хмельницької області Потапов О.О.,

з участю секретаря Корчової А.І.,

особи, що притягується до відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Бабчинського В.К.,

розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працює у Віньковецькому РЕМ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 13.11.2019 року біля 21.08 год. в смт. Віньківці по вул. Сагайдачного, керував автомобілем «SKODA RAPID» д.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому порядку водій відмовився в присутності свідків, порушив п. 2.5 (а) ПДР України, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , користуючись ст. 63 Конституції України, погодився відповідати тільки на запитання свого захисника. Суду надав письмове пояснення, в якому вказано, що він не керував автомобілем. Перебував в гостях, де вживали пиво. Коли закінчились сигарети, він пішов до свого автомобіля, щоб взяти кошти і піти в магазин «Зодіак» за сигаретами. До автомобіля під`їхали працівники поліції. Права йому не роз`яснювали, доказів керування автомобілем не представили, підстав для зупинки автомобіля не надали. В судових дебатах повідомив, що перебував в гостях. Підійшов до свого авто, щоб взяти кошти, не збирався їхати. В цей момент під`їхали поліцейські. Автомобілем він не керував.

Захисник просив закрити провадження з підстав відсутності складу правопорушення в діях підзахисного, посилаючись на недоведеність факту керування автомобілем, нероз`яснення йому процесуальних прав, в тому числі права на захист, на недопустимості представлених стороною обвинувачення доказів, в зв`язку із порушенням прав водія, починаючи із неповідомлення йому про причини зупинки. Це тягне за собою відсутність підстав вимагати у водія посвідчення та проводити інші дії, оскільки поліцейський не надав доказів керування автомобілем та не надав доказів про причину зупинки авто. Послався на Постану Верховного Суду від 15 березня 2019 року у справі № 686/11314/17 та від 17.07.2019 року у справі № 334/305/17 (2-а334/221/17), в якій зазначено, що поліцейський не має права вимагати посвідчення водія, якщо не подає докази про зупинку транспортного засобу.

Дослідивши та проаналізувавши наявні у справі докази, слід вважати доведеною вину ОСОБА_1 у вчинені правопорушення оговореного ст. 130 ч.1 КУпАП.

Із приписів ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за цією статтею настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Підставою для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є ознаки сп`яніння на момент керування водія транспортним засобом.

Згідно п.2 Інструкція «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена Наказом МВС України. МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі за текстом Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

П. 3 зазначеної Інструкції ознаками стану сп`яніння визначає серед іншого запах алкоголю з порожнини рота; різку зміну забарвлення шкірного покриву обличчя. Саме на ці ознаки вказує інспектор поліції в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння, який підписано двома свідками.

Суду представлено акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. В ньому зазначено про різкий запах алкоголю з порожнини роту та почервоніння обличчя цього водія. Він скріплений підписами свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і в ньому говориться, що останній відмовився проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та у Віньковецькій ЦРЛ.

Суду представлені письмові пояснення вказаних свідків, в яких вони підтверджують зазначені в акті огляду факти ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 . Ці обставини підтвердив свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні.

Вживання алкоголю не заперечує ОСОБА_1 , не погоджуючись з тим, що він керував автомобілем і був зупинений поліцейським.

Його свідок ОСОБА_4 повідомив суду про те, що він наперед домовився з обвинуваченим про те, що забере його автомобіль «SKODA RAPID» у зв`язку з тим, що той буде вживати спиртні напої.

Із позиції обох сторін слідує, що до моменту спілкування з поліцейським ОСОБА_1 вжив спиртні напої, а акт огляду та свідки обвинувачення підтверджують ознаки його алкогольного сп`яніння.

Сторона захисту просить закрити провадження у справі через недопустимість доказів, які зібрав поліцейський із суттєвим порушенням прав водія не роз`яснив йому ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП фактичні дані, що стосуються справи, зокрема наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні, інші обставини, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, поясненнями особи яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими документами.

Так, винність ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення в тому числі і в керуванні автомобілем у стані алкогольного сп`яніння підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД 390050 від 13.11.2019 року, в якому інспектор поліції повідомляє, що ОСОБА_1 13.11.2019 року біля 21.08 год. в смт. Віньківці по вул. Сагайдачного, керував автомобілем «SKODA RAPID» д.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому порядку водій відмовився в присутності свідків, порушив п. 2.5 ПДР України;

- довідкою про отримання 15.06.2016 року ОСОБА_1 посвідчення водія;

- актом огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, в якому описані ознаки його сп`яніння;

- письмовими поясненнями очевидців, один з яких допитаний в якості свідка судом, які повідомляють про стан алкогольного сп`яніння і відмову водія пройти тест на алкоголь на місці події і в лікарні;

- особистими поясненнями ОСОБА_1 про спілкування з поліцейськими 13.11.2019 року біля 21.08 год. в смт. Віньківці і вживання ним до цієї події пива;

- записом відео з нагрудної камери поліцейського про подію вчинення правопорушення. Вона відображається на двох DVD-дисках з нагрудної камери поліцейського. З відео слідує, що ОСОБА_1 13.11.2019 року о 22 год. 13хв. 22 сек. на запитання поліцейського: «Куди їдете?» виходить із машини з документами водія, показує рукою напрямок руху і відповідає, що до Щебельського, а вечеряв вдома (зйомка із камери №1);

- Із камери № 2 відео фіксує автомобіль «SKODA RAPID» д.з. НОМЕР_1 з водійського сидіння, із-за керма цього авто виходить ОСОБА_5 , жме руку поліцейським і на їх запитання відповідає: «Летим трошки до кума». У поліцейського автомобіля включений проблисковий маячок і він рухається за якимось автомобілем. В момент виходу поліцейського із авто чути звуковий сигнал( камера фіксує час 22.05.41 год.).

Із смислового значення бесіди з поліцейським виявляється, що водій їде до кума і вживав спритні напої, проте відмовляється пройти освідчення на стан сп`яніння в ЦРЛ і в лікарні. Погоджується з інспектором поліції в тому, що не пропустив на перехресті поліцейський автомобіль, у якого була перевага в русі справа. Намагається покинути місце події.

Представлені докази суд, відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, вважає належними та допустимими.

Захисник наголошує на недопустимості відео як доказу, посилаючись на те, що цей доказ не був відкритий стороні захисту до моменту надходження справи до суду. А законність зупинки автомобіля оспорима, оскільки не представлені підстави її, що нівелює вимоги поліцейського щодо подальших його дій пов`язаних із оглядом посвідчення водія та проходженням тесту на стан сп`яніння. Нероз`ясненням прав.

Відповідно до ч. 1 п. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Виходячи із цієї засади суд прийняв як доказ відео події зупинки транспортного засобу «SKODA RAPID» д.з. ВХ НОМЕР_2 ВХ поліцейськими.

Діючий КУпАП не регламентує процедуру відкриття матеріалів справи та зібраних доказів згідно правил оговорених ст. 290 КПК України, процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення спрощена, стадій процесу не існує в порівнянні з КПК України. Суд, отримуючи доказ відео від поліцейського - дав можливість стороні захисту ознайомитись із його змістом і лише після цього приступив до його дослідження. При цьому суд в рівній мірі задовольнив клопотання захисника викликати та допитати свідка захисту, про якого ця сторона не заявляла раніше, тобто діяв відповідно до ч.1 п.2 ст. 129Конституції України, виходячи із засади рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Твердження захисника про порушення права на захист не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_1 було роз`яснено при складенні протоколу права оговорені ст. 268 КУпАП, що слідує із відео події зупинки автомобіля поліцейським. З цього ж відео випливає, що зупинка автомобіля відбулась через недотримання водієм при перетинанні перехрестя в смт. Віньківці ПДР України ( ОСОБА_1 не пропустив поліцейський автомобіль, який рухався справа).

Відкриття відео під час розгляду справи не може слугувати фактором недопустимості цього доказу. Сторони, відповідно до ст. 129 Конституції України вільні у наданні доказів та їх дослідженні.

КУпАП не регламентує порядок та процедуру, етапи долучення до матеріалів справи доказів. Аналогія зі ст. 290 КПК України в даному провадженні недопустима, оскільки слідчим докази збираються інкогніто від обвинуваченого, а протокол про адміністративне правопорушення складається в присутності правопорушника і він безпосередньо контролює дії поліцейського, який в певних випадках зобов`язаний запросити до участі сторонніх осіб.

Недопустимість доказу можлива лише при суттєвому порушені прав особи, про що наголошує у своєму рішенні КС України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010, що будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами. Порядок отримання доказів КУпАП не регламентує, порушень прав правопорушника не добуто, тому суд приймає відео як належний та допустимий доказ.

Із матеріалів відео слідує, що саме ОСОБА_1 керує автомобілем «SKODA RAPID» д.з. НОМЕР_1 , за яким рухається та подає сигнал зупинки поліцейський автомобіль. Він повідомляє поліцейському, куди він їде і з якою метою. Він готовий «накрити поляну», його поведінка і розмова підтверджує, що саме він керував автомобілем, а до цього вживав пиво та інші напої.

За цих обставин факт керування автомобілем та факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння доведений.

Щодо підстав зупинки, то відповідно до ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:, якщо водій порушив Правила дорожнього руху. В даному випадку водій ОСОБА_5 на перехресті не пропустив поліцейський автомобіль, тому його авто зупинили. На відео він підтверджує цю подію у співбесіді з поліцейським Баланом О.О.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 повідомив суду, що поліцейський автомобіль рухався за автомобілем ОСОБА_5 , який на перехресті не дав дорогу автомобілю працівників поліції. Зупинив це авто. Водій повідомив, що їде до кума і зазначив про те, що вживав до цього спиртні напої. Він відмовився проходити на місці події огляд та в ЦРЛ на стан сп`яніння, тому йому були роз`ясненні права при складанні протоколу за ст. 130 ч.1 КУпАП.

Його показання узгоджуються з дослідженими судом доказами, підстав недовіряти поліцейському у суду немає, за таких обставин, вина ОСОБА_5 в порушенні ПДР України та вчиненні правопорушення оговореного ст. 130 ч.1 КУпАП доведена.

Посилання адвоката на Постанову Верховного Суду від 15 березня 2019 року у справі № 686/11314/17 та від 17.07.2019 року у справі № 334/305/17 (2-а334/221/17, в якій зазначено, що поліцейський не має права вимагати посвідчення водія, судом приймаються, проте із зібраних доказів слідує, що причиною зупинки автомобіля слугувало порушення виявлене безпосередньо поліцейським, тому вказані правовідносини ці постанови не охоплюють.

Відповідно до ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшує відповідальність правопорушника не виявлено.

Обтяжуючих відповідальність обставин, передбачених ст. 35 КУпАП, не встановлено.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд бере до уваги, що згідно положень ст. 23 КУпАП України адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника. Враховується ступінь його вини, майновий стан, обставин, що пом`якшує відповідальність та що його обтяжують не виявлено, тому вважаю за можливе призначити йому стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст. ст. 40-1, ст. 130 ч.1, ст. 283 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір» суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір 420,40 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду через Віньковецький районний суд Хмельницької області.

Суддя О.О.Потапов