Справа № 544/1453/20
№ пров. 3/544/426/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі судді

головуючої судді Ощинської Ю.О.,

за участі секретаря судового засідання Пірогова В.Г.,

представника Пирятинського ВП Гребінківського ВП ГУ НП України в Полтавській області - Єщенка О.Р.,

особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Дроб`язко О.О. (діє на підставі ордера),

розглянувши матеріали, що надійшли від Пирятинського ВП Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області, у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Пирятин, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , мешканки АДРЕСА_2 , працюючої адміністратором магазину «Єва 664» ТОВ «Руш», паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий Пирятинським РВ УМВС України в Полтавській області 06.02.2003, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

у с т а н о в и в :

Відповідно до відомостей викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серія ГП № 498847 від 15.11.2020, ОСОБА_1 15 листопада 2020 року в 10 год 40 хв здійснювала прийом відвідувачів у магазині «Єва 664», що розташований у м. Пирятин Полтавської області, вул. Соборна, 13, який являється не спеціалізованим закладом, чим порушила вимогу п.п. 4 п. 15 постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020 (із змінами і доповненнями від 11.11.2020 №1100) «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» запроваджено заходи щодо запобігання поширенню хвороби, якою встановлені Додаткові обмеження, передбачені пунктом 10 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин суботи до 00 годин 00 хвилин понеділка на території України з 14 листопада 2020 р. до 30 листопада 2020 р. забороняється: приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, чим вчинила правопорушення передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала, пояснила, що магазині містить широкий асортимент антисептиків, масок, дезинфекційних засобів, товарів першої необхідності для дітей, товарів гігієни (гігєнічні прокладки, перев`язочні матеріали, пластирі) які в свою чергу являються виробами медичного призначення, а також серед асортименту представлено безліч кормів для тварин, ветеринарних препаратів та продуктів харчування, реалізація яких прямо встановлена на період вихідних днів. Мережа магазинів EVA залучена до державної соціальної програми «пакунок малюка», яка направлена на забезпечення молодих сімей спеціальним асортиментом виробів медичного призначення, дитячих товарів (підгузки, присипки, дитяче харчування, засоби для догляду за шкірою немовлят) та товарів для породіль. А тому мережа магазинів EVA зобов язана здійснювати реалізацію таких товарів згідно графіку та розкладу роботи, що були погоджені Міністерством соціальної політики України. Беручи до уваги вищевикладене магазин продовжує працювати з урахування вимог Постанови КМУ №1100 від 11.11.20 року та дотримуючись протиепідемічних заходів. Просила суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у її діях події та складу адміністративного правопорушення, з підстав викладених у клопотанні.

Також зазначила, що вона не є посадовою особою і не приймала рішення про роботу магазину у вихідні дні, а лише виконує свої обов`язки та розпорядження керівництва виключно в рамках посадової інструкції як адміністратор торгового залу, дане рішення приймає особисто Генеральний директор ТОВ «РУШ».

Захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 пояснила, що оголошення щодо карантину вихідного дня, згідно наказу, було розміщено на вхідних дверях магазину, як у суботу так і у неділю. Магазин у ці дні працював лише як склад видачі адресної доставки замовлення, що підтверджується відповідними накладними. Те, що працівники якимось чином пропустили у магазин відвідувачів не може свідчити про порушення встановленого режиму, тобто ніякого порушення не відбувалося. Крім того, додатково зазначила, що ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання чи керівником магазину, у зв`язку з чим не може нести відповідальність за ст. 44-3 КУпАП, просила суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, з підстав викладених у клопотанні.

У судовому засіданні свідком зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 було надано показання з приводу наявності у торгівельному залі відвідувачів-покупців, дії яких були спрямовані на обранні та покупці товару. Проте, покази надані у судовому засіданні ОСОБА_3 , як свідком не можуть бути прийняті судом та визнаються як недопустимі, оскільки останній являється головним спеціалістом Пирятинського РУ ГУ ДПСС в Полтавській області та входив до складу мобільної групи по виявленню порушень карантинних вимог.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ч. 1 ст. 276 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем їх вчинення.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , якій інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, суд вважає, що провадження у даній справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях останньої, з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Крім того, статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Згідно ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`ктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Статтею 44-3 КУпАП (що діяла на час вчинення адміністративного правопорушення) встановлено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана стаття має бланкетний характер, оскільки відсилає до інших нормативно-правових актів.

Закон України «Про захист населення від інфекційних хвороб» визначає правові, організаційні та фінансові засади діяльності органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, спрямованої на запобігання виникненню і поширенню інфекційних хвороб людини, локалізацію та ліквідацію їх спалахів та епідемій, встановлює права, обов`язки та відповідальність юридичних і фізичних осіб у сфері захисту населення від інфекційних хвороб.

Статтею 1 вказаного Закону визначено: карантин адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

За приписами ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, підстави та порядок обов`язкової самоізоляції, перебування особи в обсерваторі (обсервації), госпіталізації до тимчасових закладів охорони здоров`я (спеціалізованих шпиталів). Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

22 липня 2020 року Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», якою установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 1 серпня до 31 серпня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі регіони) карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061) та від 20 травня 2020 р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626).

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2020 року №1100 затверджено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641, зокрема пункт 15 викладено в такій редакції:

«15. Додатково до обмежень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин суботи до 00 годин 00 хвилин понеділка на території України з 14 листопада 2020 року до 30 листопада 2020 року забороняється:

1) приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері громадського харчування (барів, ресторанів, кафе тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос;

2) приймання відвідувачів у торговельно-розважальних центрах;

3) приймання відвідувачів в інших закладах розважальної діяльності;

4) приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім:

торгівлі продуктами харчування на торговельних площах, не менше 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, пальним, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами;

провадження діяльності з надання фінансових послуг, діяльності фінансових установ і діяльності з інкасації та перевезення валютних цінностей, діяльності операторів поштового зв`язку, а також медичної практики, ветеринарної практики, діяльності автозаправних комплексів (без зон харчування), діяльності з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів;

торговельної діяльності із здійсненням адресної доставки замовлень».

До даного протоколу, на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, інспектором не було надано пояснення відвідувачів магазину, яких нібито мало здійснюватися обслуговування. Крім того, з пояснень, які надано ОСОБА_1 вбачається, що вона з вказаним протоколом не згодна. В матеріалах справи відсутні документи на підтвердження того, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, роботу якої заборонено. З письмових пояснень та долучених доказів вбачається, що ОСОБА_1 є найманим працівником, а саме адміністратором торгового залу.

Відповідно до наданої копії наказу (розпорядження) № 91-КП від 14.05.2020 ОСОБА_1 прийнято на роботу на посаду адміністратора торгового залу у структурний підрозділ Єва-664 ТОВ «РУШ» (а.с. 28). Сам структурний підрозділ Єва-664 не являється самостійною юридичною особою, а входить до мережі магазинів ТОВ «РУШ».

Відповідно до пунктів 1.1 1.3 Розділу 1 основною метою роботи адміністратора торгового залу є управління персоналом торгового залу, організація роботи та взаємодії співробітників магазину, а також управління бізнес-процесами, які відбуваються у магазині. Адміністратор підпорядковується безпосередньо керуючому магазином. Призначення на посаду адміністратора та звільнення з неї здійснюється Генеральним директором (а.с. 29).

Наказом №1-13112020 від 13.11.2020 на виконання Постанови КМУ № 641, встановлений наступний режим роботи всіх магазинів мережі EVA: у вихідні дні з 00:00 суботи по 00:00 понеділка робота у звичайному режимі не допускається, заклад працює виключно у режимі «Склад. Пункт адресної доставки замовлень». Для здійснення замовлення/розрахунку/отримання адресної доставки у закладі допускається знаходження тільки одного споживача (у масці, покриваючій рот та ніс) (а.с. 25).

Пунктом 2 ч. 2 статті 55 Господарського кодексу України визначено, що суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Адміністратор торгівельного залу належить до професійної групи «Технічні службовці», категорії фахівець. Головна функція адміністратора торгівельного залу контролювати організацію торгово-технологічного процесу, правильного оформлення торговельного залу, викладання товарів, наявність цінників, збереження товарно-матеріальних цінностей, додержання правил торгівлі, правильність застосування цін та якість надання торговельних послуг покупцям.

Суб`єкти господарювання господарські організації, які діють на основі права власності, права господарського відання чи оперативного управління, мають статус юридичної особи, що визначається цивільним законодавством та Господарським Кодексом.

Суб`єкти господарювання мають право відкривати свої філії, представництва, інші відокремлені підрозділи, без створення юридичної особи.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 , працюючи на посаді адміністратора торгівельного залу, є найманим працівником, а не суб`єктом господарювання фізичною особою підприємцем.

Відповідальність за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, в розумінні змісту протоколу, може нести лише спеціальний суб`єкт господарювання, але працівниками поліції не доведено, що ОСОБА_1 ним являється.

До матеріалів справи не надано належних та допустимих доказів щодо скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, її винуватість не доведено в установленому законом порядку.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Згідно з приписами ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. При цьому всі викладені в Протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів. Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція). Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який (…) встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції, «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Виходячи зі змісту ст.ст. 7, 254, 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Положеннями ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Під всебічним, повним та об`єктивним з`ясуванням всіх обставин справи необхідно розуміти максимально повне дослідження події, яка відбулась, шляхом відібрання пояснень у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, залучення свідків та вчинення інших необхідних процесуальних дій.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши та оцінивши всі докази в їх сукупності, вирішуючи справу в межах складеного протоколу у відповідності до положень ст.ст. 254, 279 КУпАП суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 , так як в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 , а тому провадження у справі відносно неї підлягає закриттю за відсутністю події і складу в її діях правопорушення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 7, 9, 245, 247, 251, 252, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Пирятинський районний суд Полтавської області. Постанову може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, при застосуванні заходів примусового впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складено 10.12.2020.

Суддя Ю.О. Ощинська