Справа пр. №3-6278/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2020 року Оболонський районний суд м. Києва у складі судді Андрейчука Т.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за ст. 443 КУпАП, матеріали якої надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , працює на посаді водія, -

в с т а н о в и в:

06 жовтня 2020 року до Оболонського районного суду м. Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ГП №533451, складений 23 вересня 2020 року поліцейським роти №1 батальйону №1 полку №1 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Кротом Ю.А.

23 вересня 2020 року ОСОБА_1 в м. Києві на вул. Велика Кільцева дорога Т 1027 (7 км), керуючи автобусом Рута 22, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював перевезення пасажирів за маршрутом №395 без засобів індивідуального захисту (без захисної маски), чим порушив пп. 1 п. 10 постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року №641, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 443 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про розгляд адміністративної справи повідомлявся належним чином, заяв, заперечень суду не надав, завчасно не повідомив суд про причини неявки та не надав доказів на підтвердження поважності причин неявки у судове засідання, у зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

Відповідальність за ст. 443 КУпАП встановлена за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Отже диспозиція вказаної норми є бланкетною, тобто такою, що відсилає до норм іншого нормативно-правового акта, тому формулюючи суть правопорушення, вказівка на нормативний акт, вимоги якого порушені, є обов`язковою.

Закон України "Про захист населення від інфекційних хвороб" визначає правові, організаційні та фінансові засади діяльності органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, спрямованої на запобігання виникненню і поширенню інфекційних хвороб людини, локалізацію та ліквідацію їх спалахів та епідемій, встановлює права, обов`язки та відповідальність юридичних і фізичних осіб у сфері захисту населення від інфекційних хвороб.

Ст. 1 указаного Закону визначено карантин - адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

За приписами ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. До відміни карантину його територію можуть залишити особи, які пред`явили довідку, що дає право на виїзд за межі території карантину. Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року №641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з 01 серпня до 31 грудня 2020 року встановлено на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) карантин, яким продовжено на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" та від 20 травня 2020 року № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".

Нормою пп. 1 п. 10 указаної постанови (в редакції, чинній станом на 23 вересня 2020 року) з 06 квітня 2020 року до 11 травня 2020 року введено заборону на перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (абз. 1 ст. 251 КУпАП).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП (абз. 2 ст. 251 КУпАП).

Поліцейським роти №1 батальйону №1 полку №1 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Кротом Ю.А. інкриміновано ОСОБА_1 порушення пп. 1 п. 10 постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року №641, що полягало у перебуванні в громадському транспорті, а саме - автобусі, без вдягнутих засобів індивідуального захисту (без захисної маски).

Складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень ст. 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Отже, обставини, наведені у протоколі про адміністративне правопорушення, суб`єктом, який його склав, повинні підтверджуватись іншими зібраними цим суб`єктом доказами.

До протоколу про адміністративне правопорушення поліцейським роти №1 батальйону №1 полку №1 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Кротом Ю.А. долучено рапорт працівника поліціїз зазначенням у ньому обставин перевірки транспортного засобу Рута 22, д.н.з. НОМЕР_1 , який використовувався для надання послуг з перевезення пасажирів за маршрутом №395 під керуванням ОСОБА_1 , а також фотознімок особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на якому зафіксовано перебування ОСОБА_1 23 вересня 2020 року у громадському транспорті - автобусі без вдягнутих засобів індивідуального захисту.

Указані докази достовірно засвідчують факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного проступку.

Ураховуючи викладене, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного проступку, передбаченого ст. 443 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення від 23 вересня 2020 року серії ГП №533451, фотознімком, що міститься в матеріалах справи.

Дії ОСОБА_1 щодо перебування в громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту суд кваліфікує як адміністративне правопорушення, передбачене ст. 443 КУпАП.

Так, ОСОБА_1 повинен був дотриматися заборони щодо перебування в громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року №641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (в редакції, чинній станом на 23 вересня 2020 року). Не виконавши указану вимогу, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 443 КУпАП, яке не є малозначним. Зокрема, у той час, коли урядом здійснюються заходи, спрямовані на запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, ОСОБА_1 , перебуваючи в громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, нехтував встановленими обмеженнями.

Згідно зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (ст. 33 КУпАП).

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення та його наслідки, зокрема, те, що перебування ОСОБА_1 у громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту могло призвести до суспільно-небезпечних наслідків, створювало загрозу для оточуючих. Також суд враховує особу правопорушника та його майновий стан. Обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

За приписами ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у ч. ч. 3-5 цієї статті.

Днем вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 443 КУпАП, є 23 вересня 2020 року, а тому строк накладення адміністративного стягнення не закінчився.

Керуючись ст. ст. 33-36, 443, 247, 256 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 443 КУпАП, за яким накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 (нуль) копійок, в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва.

Постанову може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, при застосуванні заходів примусового впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Т.В. Андрейчук