справа № 209/2793/20
№ провадження 3/208/4292/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 грудня 2020 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Ізотов В.М., за участю секретаря судового засідання Вілкової Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративні правопорушення за об`єднаними в одне провадження протоколами серій ДПР18 № 151777, ДПР18 № 151776, ДПР18 № 151773 від 12.09.2020 року відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно матеріалів справи, неофіційно працюючого, за статтями 124, 122-4, частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

І. Обставини, встановлені під час розгляду справи.

Епізод 1.

12 вересня 2020 року приблизно о 20:00 годині у м. Кам`янське Дніпропетровської обл. на Єлизаветівському шосе водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Mercedes-Benz» н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на електроопору та дерево, тобто вчинив дорожньо-транспортну пригоду, при якій завдані матеріальні збитки у вигляді пошкодження транспортного засобу, чим порушив вимоги пункту 12.1 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Епізод 2.

12 вересня 2020 року приблизно о 20:02 годині у м. Кам`янське Дніпропетровської обл. на Єлизаветівському шосе водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Mercedes-Benz» н.з. НОМЕР_1 , після наїзду на електроопору та дерево залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, чим порушив вимоги підпункту «а» пункту 2.10 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Епізод 3.

12 вересня 2020 року о 21:42 годині у м. Кам`янське Дніпропетровської обл. у приміщенні Дніпровського відділення поліції Кам`янського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області за адресою: м. Кам`янське, вул. Харківська, 59, водій автомобіля «Mercedes-Benz» н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовився від пропозиції інспектора СРПП Дніпровського ВП Кам`янського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням газоаналізатору «Drager» та у закладі охорони здоров`я, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ІІ. Рух справи в судах першої інстанції.

28.09.2020 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська отримані справи відносно ОСОБА_1 за ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП з присвоєнням справам ЄУН 209/2793/20, 209/2795/20, 209/2794/20.

30.11.2020 року в означених справах особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , заявлені ідентичні за змістом клопотання, про передачу справ до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська та постановами Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 03.12.2020 року означені клопотання задоволені, справи направлені на розгляд до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська.

10.12.2020 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська отримані означені справи, які постановою судді від 10.12.2020 року об`єднані в одне провадження та у зв`язку із дводенним залишком строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП, розгляд справи призначений на останній можливий день розгляду справи 11.12.2020 року о 16:35 год.

ІІІ. Позиція сторони захисту та її оцінка суддею.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , та її захисник, адвокат Куценко В.А. до суду не з`явились, причини неявки не повідомили, будучи повідомленими шляхом:

- ОСОБА_1 судовою повісткою на зареєстроване місце проживання;

- адвокат Куценко В.А. - судовою повісткою за зазначеними в Єдиному реєстрі адвокатів України адресою електронної пошти та мобільним зв`язком.

Вирішуючи питання про можливість розгляду справи за відсутності сторони захисту, суддя враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, категорія справ за ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП до вичерпного переліку, за якими обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не відноситься.

Загальновизнаною серед науковців та правозастувачів є теза про неспроможність процесуальних інструментів чинного Кодексу України про адміністративні правопорушення регулювати сучасні правовідносини, пов`язані з вчиненням істотних суспільно небезпечних правопорушеннь, до яких, зокрема, відноситься й керування транспортними засобами під впливом алкоголю, сповільнюючих реакцію ліків чи наркотичних речовин.

Короткий строк накладення адміністративного стягнення, неефективність повідомлення учасників процесу оператором поштового зв`язку, застарілі й неефективні заходи процесуального примусу створюють широкі можливості для зловживань стороною захисту своїми процесуальними правами з метою ухилення від адміністративної відповідальності.

В той же час, суспільний інтерес безумовно вимагає, щоб відповідні органи державної влади, у тому числі суди, забезпечували ефективну діяльність щодо дотримання правопорядку в частині, що покладається на суди своєчасно, безсторонньо та обгрунтовано притягали винувату особу до адміністративної відповідальності, яка, в силу ст. 1, 6, 23 КУпАП є формою охорони правопорядку та запобіганням подальшим правопорушенням.

Ефективна діяльність суду вимагає наявності ефективних процесуальних інструментів, яких КУпАП не містить та фактично не регулює дії суду у випадку встановлення факту зловживання процесуальними правами.

Таким чином, суддя має підстави застосувати норму права, яка регулює максимально подібні за змістом відносини процесуальну діяльність суду у випадку вчинення особою суспільно небезпечного проступку Кримінального процесуального кодексу України, за змістом ч. 8 ст. 135 якого, у випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом.

Оскільки справа отримана Заводським районним судом м. Дніпродзержинська 10.12.2020 року, суддею наданий максимально можливий строк стороні захисту підготувати свою позицію до останнього дня накладення адміністративного стягнення - 11.12.2020 року о 16:35 год.

Така позиція судді відповідає й загальним засадам законодавства, у який покладено принцип диспозитивності, за яким сторони є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, які передбачені законом.

У зв`язку з цим розумно було б очікувати сумлінної процесуальної поведінки від сторони захисту.

Отже, якщо сторона захисту, будучи очевидно обізнаною з наявністю судового провадження щодо вчинення адміністративних проступків, виявивши, що строк розгляду справи судом спливає, цілком очікувано розраховувати від неї, що вона якнайскоріше висловить суду правову позицію захисту і надасть можливість своєчасно розглянути справу.

Про обізнаність сторони захисту про наявність матеріалів про адміністративне правопорушення відносно неї та достатню можливість скористатись правами захисту свідчить:

- досліджений у розділі IV цієї постанови доказ відеозапис адміністративної процедури, на якому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , 12.09.2020 року о 21:36 годині у приміщенні Дніпровського ВП зазначає, що звернеться за допомогою до адвоката;

- ордером та договором про надання правової допомоги від 30.11.2020 року, згідно якого, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, отримала правову допомогу та сторона захисту мала достатні можливості реалізувати свої права - за два тижні до закінчення строку розгляду справи висловити свою правову позицію у письмовій формі або у формі усного слухання;

- клопотаннями ОСОБА_1 про передачу справ до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 30.11.2020 року, згідно яких, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, представлена захисником, тобто маючи кваліфіковану правову допомогу, мала змогу висловити свої заперечення щодо протоколів в письмовій формі як у Дніпровському так і Заводському районному судах.

Права захисту не є безмежними та не можуть бути спрямовані на шкоду правопорядку та правосуддю.

Тому баланс інтересів між суспільством, яке вимагає ефективного захисту правопорядку та правами захисту буде порушено у випаду, якщо сторона захисту не обізнана з наявністю судового провадження відносно неї та/або об`єктивно позбавлена можливості належним чином підготуватися до захисту і висловити свою правову позицію.

В даному контексті варто звернути увагу й на релевантну практику ЄСПЛ, за якою, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, рішення від 26 квітня 2007 року та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

При цьому, Судам необхідно враховувати, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Таким чином, у аспекті судового провадження щодо вирішення питання про розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя доходить до висновку про те, що були наявні реальні та достатні можливості захисту висловити суду свою позицію, та наявність підстав для розгляду справи за наявними у суду матеріалами за відсутності сторони захисту та кваліфікує дії захисту як такі, що спрямовані на затягування судового провадження з метою ухилення від накладення адміністративного стягнення, про що свідчить майже тримісячна бездіяльність особи, яка притягається до відповідальності, після висловлення нею наміру звернутись до адвоката 12.09.2020 року, звернення її до захисника лише 30.11.2020 року та клопотання про передачу справ за підсудністю за два тижні до закінчення строку розгляду справи, які очевидно спрямовані на унеможливлення розгляду судом справи у передбачений ст. 38 КУпАП строк.

ІV. Досліджені суддею докази та їх оцінка.

Суддя, вивчивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом і правосвідомістю, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю доведена належними та допустимими у розумінні ст. 251 КУпАП доказами, а саме:

- протоколом серії ДПР18 № 151777 від 12.09.2020 року, доказове значення якого полягає у процесуальної фіксації адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП а саме, факту вчинення водієм ОСОБА_1 на автомобілі «Mercedes-Benz» н.з. НОМЕР_1 12.09.2020 року дорожньо-транспортної пригоди - наїзду на електроопору та дерево, під час якої були завдані матеріальні збитки у вигляді пошкодження транспортного засобу;

- схемою місця ДТП від 12.09.2020 року з фототаблицею, доказове значення якої полягає у встановленні місця правопорушення ділянки Єлизаветівського шосе біля автозаправної станції «UPG», на узбіччі якого розташовані дерево та електроопора, на які водій ОСОБА_1 здійснив наїзд, внаслідок чого пошкодив бампер, номерний знак та радіатор автомобіля «Mercedes-Benz» н.з. НОМЕР_1 , з фототаблиці вбачаються сліди шин автомобіля під час маневрів на узбіччі між деревом та електроопорою;

- протоколом серії ДПР18 № 151776 від 12.09.2020 року, доказове значення якого полягає у процесуальної фіксації адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, згідно якого, 12.09.2020 року на ділянці Єлизаветівського шосе біля автозаправної станції «UPG», на узбіччі якого розташовані дерево та електроопора, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Mercedes-Benz» н.з. НОМЕР_1 , після здійснення наїзду на дерево та електроопору, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, хоча в силу підпункту «а» пункту 2.10 ПДР повинен був негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

- протоколом серії ДПР18 № 151773 від 12.09.2020 року, доказове значення якого полягає у процесуальної фіксації адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмови водія ОСОБА_1 від пропозиції інспектора СРПП Дніпровського ВП Кам`янського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням газоаналізатору «Drager» та у закладі охорони здоров`я, хоча в силу пункту 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, згідно яких, ОСОБА_1 у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням газоаналізатору «Drager» та у закладі охорони здоров`я, виявлені ознаки алкогольного сп`яніння різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких, 12.09.2020 року приблизно о 22:00 год. вони були запрошені до Дніпровського ВП для проведення процесуальних дій щодо водія автомобіля «Mercedes-Benz» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 , якого підозрювали у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП та якому роз`яснили його права та обов`язки щодо участі в адміністративній процедурі, ОСОБА_1 відмовився від підписів;

- наданим суб`єктом складання протоколу відеозаписом адміністративної процедури відносно ОСОБА_1 , доказове значення якого полягає у наступному:

- запис «PICT0006», період часу 12.09.2020 року 20:07 20:22 год. патрульна поліція зупиняє автомобіль «Mercedes-Benz» н.з. НОМЕР_1 , в якому знаходиться водій, який представляється як ОСОБА_1 , що підтверджується наявними у нього документами. Поліцейський повідомляє водію ОСОБА_1 про відеофіксацію адміністративної процедури, водій виявляє ознаки алкогольного сп`яніння млява мова, повільна реакція та орієнтування у просторі, у 20:16 годині ОСОБА_1 прямо визнає, що вживав горілку.

Поліція вказує водію ОСОБА_1 , що він був зупинений, оскільки їхав проти напрямку руху та вчинив ДТП, на автомобілі наявні сліди ДТП, на що водій ОСОБА_1 не заперечує, нецензурно лається, висловлює намір уникнути відповідальності шляхом надання неправомірної вигоди;

- запис «PICT0005», період часу 12.09.2020 року 20:22 20:30 год. водій ОСОБА_1 під час надання пояснень поліцейському знову визнає факт ДТП та пошкоджень автомобіля, о 20:24 годині вказує, що «неадекватний сів за кермо», 20:27 год. «сильно напився», 20:25 год. та 20:29 год. знову висловлює намір уникнути відповідальності шляхом надання неправомірної вигоди поліції або суду;

- запис «PICT0004», період часу 12.09.2020 року 21:27 21:42 год. у приміщення Дніпровського відділення поліції Кам`янського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області прибувають запрошені інспектором СРПП Дніпровського ВП Шайком С.О. свідки, які представляються як ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , водій ОСОБА_1 у їх присутності знову вказує на свій стан алкогольного сп`яніння, зазначає, що звернеться до адвоката, підписує один з протоколів, інші матеріали підписувати відмовляється, свідки засвідчують факт його відмови від підписів, о 21:42 год. ОСОБА_1 у присутності вказаних свідків відмовляється від пропозиції поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням газоаналізатору «Drager» та у закладі охорони здоров`я;

- запис «PICT0002», період часу 12.09.2020 року 21:57 22:09 год. у приміщенні Дніпровського відділення поліції Кам`янського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області Сивоглазу Ю.В. у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повторно пропонується пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він поводить себе неадекватно, нецензурно лається, поліцейський пояснює йому правові наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 засвідчують підписами дії ОСОБА_1 та о 22:03 год. процесуальні дії щодо фіксації адміністративних правопорушень завершуються.

V. Правове регулювання виниклих правовідносин.

1. Релевантні нормативно-правові акти.

Відповідно до ст. 124 КУпАП, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до ст. 122-4 КУпАП, залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 12.1 Правил дорожнього руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2.10 Правил дорожнього руху, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), ознаками алкогольного сп`яніння є:

- запах алкоголю з порожнини рота;

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

2. Правова кваліфікація діянь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

- стаття 124 КУпАП за кваліфікуючими ознаками порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу;

- стаття 122-4 КУпАП за кваліфікуючими ознаками залишення водієм транспортного засобу на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний;

- частина 1 статті 130 КУпАП за кваліфікуючими ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

3. Чинність законодавства України про адміністративні правопорушення на момент вчинення правопорушення.

Підпунктом 1 пункту 117 Закону України № 720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (Відомості Верховної Ради (ВВР), 2020, № 47, ст. 408) виключені підпункти 2-4, 7 пункту 1 розділу I Закону України № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (Відомості Верховної Ради України, 2019 р., № 17, ст. 71), тобто виключені зміни до ст. 130 КУпАП, які усували відповідальність за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції та встановлювали її за керування суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

03 липня 2020 року Закон України № 720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» опублікований у офіційному виданні «Голос України», тобто набрали чинності норми, що виключили зміни у диспозиції ст. 130 КУпАП, повернувши її попередню редакцію, а саме - керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 1 ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

На момент вчинення особою правопорушень 12.09.2020 року диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП в редакції Закону України № 720-IX, що набрав чинності 03.07.2020 року, охоплювала окремий самостійний склад адміністративного правопорушення за кваліфікуючими ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно п. 1.3.1 розділу І статуту державного підприємства «Редакція газети «Голос України», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 5 квітня 2011 року № 3173-VI, газета «Голос України» є державним друкованим засобом масової інформації, який офіційно оприлюднює та доводить до відома населення закони України та інші нормативно-правові акти, забезпечує інформаційну діяльність Верховної Ради України.

Чинна на момент вчинення адміністративного правопорушення редакція ч. 1 ст. 130 КУпАП офіційно оприлюднена в порядку ст. 94 Конституції України у державному друкованому засобі масової інформації газеті «Голос України», є загальнодоступною для ознайомлення та підлягає безумовному застосуванню.

Наявність чи відсутність тексту закону в інших джерелах, зокрема на веб-сайті Верховної Ради України, не впливає на його чинність.

За змістом ст. 68 Конституції України, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

VІ. Оцінка фактажу, мотиви судді щодо сукупного доказового значення досліджених доказів та підстави прийняття окремих доказів.

Надаючи логіко-процесуальну оцінку доказовій базі суб`єкта складання протоколу, виходячи з досліджених доказів та системно тлумачачи релевантні нормативно-правові акти, суддя приходить до висновку, що наявні у матеріалах протоколів серій ДПР18 № 151777, ДПР18 № 151776, ДПР18 № 151773 докази хоч і містять певні недоліки, зокрема щодо часових позначок вчинення правопорушень, але не спотворюють фактичних обставин діянь винуватої особи та у своїй сукупності дозволяють судді повністю відтворити картину подій 12.09.2020 року періоду часу з 20:07 год. по 22:03 год.

Ключовим доказом, який усуває недоліки інших письмових доказів, доповнює прогалини при відтворенні означених подій, є відеозапис процесуальних дій поліції при оформленні адміністративних матеріалів.

Визначена у ст. 251 КУпАП законодавцем вимога до доказу «будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи».

Наведений відеозапис повністю відповідає цим критеріям, поза розумним сумнівом вказує, що 12.09.2020 року о 20:07 год. був зупинений водій у стані сильного алкогольного сп`яніння, який визнав факт вживання горілки, вчинення ДТП, нецензурно лаявся, поводив себе зухвало, будучи впевненим у своїй безкарності, що буде реалізована ним шляхом своїх зв`язків, надання неправомірної вигоди поліції або суду та у присутності свідків 12.09.2020 року о 21:42 год., тобто у визначений ст. 266 КУпАП двогодинний термін, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку.

За умов очевидності дослідженої сукупної доказової бази, процесуальної поведінки винуватої особи, урахування суддею певних незначних недоліків протоколів, які за своєю правовою природою є способом процесуальної фіксації певного факту, обставини якого встановлюються та доповнюються іншими доказами, є правовим пуризмом на шкоду інтересам правопорядку та правосуддя.

Так, у постанові Верховного Суду від 26.03.2020 року у справі № 2а-475/09/1370 застосовані релевантні для цієї справи висновки та практика ЄСПЛ, за якими не може бути скасовано правильне по суті рішення та відступлено від принципу правової визначеності лише задля правового пуризму. Рішення може бути скасоване лише для виправлення істотної помилки.

Пуризм у загальноприйнятому розумінні є надмірним прагненням до чистоти, переваги форми над змістом.

Правовий пуризм може мати як добровільний характер і виявлятися в діяльності окремих посадових осіб, так і бути вимушеним через санкціонування державою, яка обмежує реалізацію дискреційних повноважень суб`єктів правозастосування, недопущення відступу від правових приписів.

Процесуальні норми є вторинними порівняно з матеріальними, оскільки призначення перших полягає в забезпеченні реалізації других. Тобто характер, зміст і призначення процесуальних норм підпорядковані вимогам матеріальних норм і тому зумовлені ними та є похідними від них.

Не кожен дефект певного адміністративного акта, яким є й протокол про адміністративне правопорушення, робить його неправомірним. Фундаментальне порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення. Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Такий вимір суттєвості порушень застосовує Європейський суд з прав людини, який у своїх рішеннях демонструє виважений підхід до оцінки характеру допущених порушень належної процедури з точки зору їх можливого впливу на загальну справедливість судового розгляду. Метод «оцінки справедливості процесу в цілому» не передбачає дослідження правомірності будь-якої окремої процесуальної дії у відриві від інших етапів процесу. По суті, ЄСПЛ у своїх рішеннях акцентує увагу на необхідності з`ясувати, «чи перетворили допущені порушення (в контексті конкретних обставин справи) судовий розгляд у цілому на несправедливий». При цьому, як свідчить практика ЄСПЛ, навіть виявлення судом серйозних (чи вагомих), на його думку, порушень права на справедливий судовий розгляд, допущених національними судами, не завжди тягне загальну оцінку проведеного судового розгляду та ухваленого підсумкового рішення як несправедливого.

Інакше кажучи, за принципами, що сповідує ЄСПЛ, скасування певного акта з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Щодо прийняття як доказів письмових пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , слід зазначити, що спеціальні норми, які застосовуються при оцінці доказів суддею у справах про адміністративні правопорушення ст. 251, 252 КУпАП не містять такого критерію оцінки доказів, як безпосередність. На дослідженому суддею відеозаписі процесуальних дій присутні обидва свідки, які належним чином виконували свої обов`язки, тому у судді немає сумнівів щодо правдивості їх свідчень у письмових доказах.

VІІ. Прийняте у справі рішення.

Суддею досліджені та перевірені доказами обставини, які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також суддя зазначає, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява № 4909/04).

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків, зокрема, накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. З огляду на положення ст. 33 КУпАП, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність особи, що притягається до адміністративної відповідальності, не досліджуються.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню за кожне правопорушення окремо відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ст. 33-35, 40-1, 122-4, 124, 130, 251, 252, 283-285 КУпАП, суддя -

постановив:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4, частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративні стягнення:

- за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює грошовій сумі в розмірі 340 грн (триста сорок гривень);

- за ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює грошовій сумі в розмірі 255 грн (двісті п`ятдесят п`ять гривень);

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює грошовій сумі в розмірі 10 200 грн (десять тисяч двісті гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, накласти на ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює грошовій сумі в розмірі 10 200 грн (десять тисяч двісті гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягнути подвійний розмір штрафу, який становить 20 400 грн (двадцять тисяч чотириста гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір (епізод правопорушення за ст. 124 КУпАП) на користь держави в розмірі 420, 40 грн (чотириста двадцять гривень сорок копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір (епізод правопорушення за ст. 122-4 КУпАП) на користь держави в розмірі 420, 40 грн (чотириста двадцять гривень сорок копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір (епізод правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП) на користь держави в розмірі 420, 40 грн (чотириста двадцять гривень сорок копійок).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Верховний Суд у постанові від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження №61-331св18) вказав, зокрема, що відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника, реєстраційного номеру облікової картки платника податків та його паспортних даних не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання.

Суддя Ізотов В.М.