Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2020 року м. Рівне

Рівненський апеляційний суд у складі судді Шимківа С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 16 жовтня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого, паспорт серії НОМЕР_1 виданий Рівненським РВ УМВС України в Рівненській області 19.03.2004 року, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 16 жовтня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення був складений з порушенням чинного законодавства України.

Він не порушував п. 2.5 Правил дорожнього руху, оскільки не відмовлявся пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Окрім того, така пропозиція від працівників поліції ні 01.08.2020 року, ні 02.08.2020 року не надходила.

В оскаржуваній постанові процитована диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка втратила чинність.

Тобто ст. 130 КУпАП не передбачає відповідальності за порушення п. 2.5 ПДР.

У постанові не зазначено, якими доказами підтверджено пропозицію пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та його відмову від такого огляду; свідками на місці зупинки транспортного засобу і в медичному закладі працівники патрульної поліції зазначили одних і тих самих громадян; відеозапис не містить жодної вимоги працівників поліції щодо проходження ним медичного огляду в медичному закладі та відмови від такого огляду.

Його не було відсторонено від керування транспортним засобом, оскільки, вручивши протокол про адміністративне правопорушення працівники патрульної поліції поїхали далі по маршруту, навіть не поцікавившись, як автомобіль, яким він керував буде доставлено додому і ким.

Було грубо порушено порядок направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, визначений Кабінетом Міністрів України.

Проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу запропоновано та проведено не було.

Наявні у матеріалах справи свідки підписали Акт огляду, який повинен складатися за результатом огляду водія на місці зупинки транспортного засобу і протокол про адміністративне правопорушення, який було складено уже в медичному закладі.

Проте на відео чітко видно, що працівники поліції шукають свідків біля медичного закладу, якщо по документах мали б привезти їх від місця зупинки транспортного засобу.

Також їхні пояснення не містять відомостей про дату та час, нібито відмови від огляду на стан сп`яніння.

У протоколі про адміністративне правопорушення невірно вказано місце його вчинення.

Просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що копію оскаржуваної постанови захиснику апелянта було вручено 04 листопада 2020 року, а тому клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження є обґрунтованим.

Судом встановлено, що 01 серпня 2020 року о 23 год. 50 хв. на 319 км а/д Київ-Чоп водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Volkswagen LT 35", державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці).

Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора (алкотестера) «Alcotest Drager 6820» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Однією із підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до цих нормативних актів оглядові підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, яким суд першої інстанції дав належну оцінку, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 201158 від 02.08.2020 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зобов`язанням про відсторонення від керування транспортним засобом, відеозаписом правопорушення.

Жодних доводів та заперечень, які б спростовували вищенаведені обставини, апеляційна скарга не містить.

Твердження апеляційної скарги про те, що апелянтом не було порушено вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, оскільки він не відмовлявся пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та не надходження пропозиції пройти такий огляд на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі від працівників поліції спростовується матеріалами справи, зокрема відеозаписом правопорушення.

Підстав ставити під сумнів об`єктивність та неупередженість залучених свідків судом не встановлено.

Пояснення свідків отримані у встановленому законом порядку, передбаченими способами та засвідчені власноручними підписами цих осіб.

Крім того, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" № 720-IX від 17 червня 2020 року, передбачено низку змін, якими, зокрема, виключено ст. 286-1 КК України "Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" та повернуто колишню редакцію ст. 130 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Застосовуючи такий вид адміністративного стягнення, передбачений санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, як штраф з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік, суд першої інстанції враховував характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, те, що його дії характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпечність, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для його учасників.

Застосований місцевим судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини справи із урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Рівненського районного суду Рівненської області від 16 жовтня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 16 жовтня 2020 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду С.С. Шимків