ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Рєпін К.К., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, ідентифікаційний код не встановлено, не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1

встановив:

Згідно протоколу, 15.09.2020 року о 02:10 год., в м. Херсоні, по вул. Соборна, 4, водій ОСОБА_1 , керував т/з Mercedes д/н НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме порушення мови, порушення координації рухів, зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння, водій, у встановленому порядку, відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив проти притягнення його до адміністративної відповідальності посилаючись на те, що 15.09.2020 року близько 02:10 год., в м. Херсоні, по вул. Соборна, 4, він керував т/з Mercedes д/н НОМЕР_1 , його зупинили працівники поліції та безпідставно запропонуали йому пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, оскільки у нього ознак наркотичного сп`яніння вказаних у протоколі про адміністративне правопорушеня не було, поліцейськими для з`ясування того чи його зіниці очей не реагують на світло жодних дій не вчинялося, в очі ліхтариком не світили, наслідки відмови від проходження огляду йому не роз`яснювалися. Коли він зрозумів, що на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП він вказав поліцейським, що хоче проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, проте працівники поліції йому відмовили. Просив закрити провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 зібрані, додані до протоколу та надані суду наступні документи, які були досліджені у судовому засіданні:

- направлення водія ОСОБА_1 до медичного закладу для проведення огляду на стан сп`яніння;

- письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у яких зазначено, що водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився.

- відеофайл з нагрудного відеореєстратора поліцейського.

Розглянувши справу у відповідності до вимог ст.ст. 245-246, 249, 252 КУпАП, суд вважає, що зібрані у справі докази не дають підстав для беззаперечного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція).

За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Наведене дає підстави стверджувати те, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, яке виразилось у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння поряд із доведенням факту відмови водія від проходження зазначеного огляду, підлягає доведенню факт наявності у цього водія ознак наркотичного сп`яніння, перелік яких визначений у п.4 Інструкції: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (перерахованих у п.3 Інструкції: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці) (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Тобто, здійснюючи фіксацію вчиненого правопорушення, з метою забезпечення повноти та об`єктивності провадження у справі про адміністративне правопорушення, поліцейський повинен не лише зазначити ці ознаки у протоколі про адміністративне правопорушення, але і надати докази, які підтверджують наявність цих ознак, в тому числі вказати на наявність цих ознак свідкам та відібрати у них пояснення із приводу наявності цих ознак.

Цих вимог відповідних нормативних документів у ході провадження у даній справі дотримано не було. Так, пославшись у протоколі про адміністративне правопорушення на наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння у виді: порушення мови, порушення координації рухів, зіниці очей, які не реагують на світло, поліцейські не надали суду доказів, які б підтверджували наявність цих ознак.

Так, у письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 доданих до протоколу про адміністративне правопорушення не вказано з якими саме ознаками наркотичного сп`яніння перебував ОСОБА_1 .

Із вказаного відеозапису не можливо встановити наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння. Водночас, ізданого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 веде себе адекватно, спілкується із поліцейськими, логічно висловлює свої міркування.

Доказів наявності ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

У судове засідання викликались свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , проте до суду вони не з`явились, про причину своєї неявки не повідомили, а тому суд критично ставиться до письмових пояснень цих свідків наявних у матеріалах справи.

З відеофайлу з нагрудного відеореєстратора поліцейського видно, що коли поліцейський повідомляв свідкам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ознаки наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 , останній вказував, що у нього цих ознак не має. Також із відеозапису не можливо однозначно зробити висновок про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у найближчому медичному закладі.

Отже, дослідженням матеріалів справи встановлено, що вони не містять беззаперечних доказів на підтвердження тієї обставини, що водій ОСОБА_1 перебував з ознаками наркотичного сп`яніння, тобто матеріали справи не містять беззаперечних доказів того, що дійсно були підстави передбачені законодавством для проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння та в матеріалах справи відсутні беззаперечні докази того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому порядку.

Згідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 року), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно виходити з того, що як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З наведеного випливає, що нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст.6 Конвенції прозахист правлюдини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, є обов`язком органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, що в свою чергу звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

За обставин викладених вище, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відомості не підтверджуються доказами у справі та не можна вважати доведеними, а тому протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку також не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, ст.ст. 251-252, 280, 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області протягом 10 днів з дня її проголошення.

СуддяРєпін К.К.