ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" січня 2020 р. Справа № 425/3516/19

Провадження № 3/414/1/2020

місто Кремінна Луганської області

Суддя Кремінського районного суду Луганської області Безкровний І.Г., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - Костроби Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кремінна Луганської області справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 192353 від 02.10.2019, складеного поліцейським взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Вирланом Віталієм Івановичем, 05 жовтня 2019 року о 17:41 год. водій ОСОБА_1 , рухаючись біля будинку № 36 по вул. Миру м. Рубіжне Луганської області, керував автомобілем «Opel Vectra» з реєстраційним номером НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, - від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою алкотестеру «Драгер» та в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, своїми діями порушивши вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, захисник Костроба Т.А. зазначила, що її підзахисний має бажання, проте не має можливості з`явитися до суду та надати особисті пояснення з приводу інкримінованого йому правопорушення через хворобу, на підтвердження чого надала суду відповідну медичну довідку, а також вказала, що свою винуватість у вчиненні інкримінованого правопорушення ОСОБА_1 не визнає.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила суду, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 . 05.10.2019 вдень вона знаходилася у себе вдома і приблизно о 17 год. їй зателефонував знайомий ОСОБА_3 та попросив забрати його автомобіль «Опель», який знаходився біля гуртожитку по вул. Миру м. Рубіжне, що неподалік від її будинку. ОСОБА_3 пояснив, що їх зупинили поліцейські, сам він вживав спиртне, а їх спільний знайомий ОСОБА_1 , який перебував за кермом транспортного засобу, не має водійського посвідчення, тому його автомобіль треба відігнати. Вона одразу ж підійшла на місце. Там вона побачила ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , працівників поліції, їх автомобілі та мешканців гуртожитку. Коли вона прийшла, було ще світло, однак майже одразу швидко стемніло. Вона стояла осторонь та чекала, коли їй віддадуть ключі від автомобіля, продемонструвавши своє водійське посвідчення поліцейським. Через деякий час вона забрала ключі (хто саме віддав їх, вона не пам`ятає). Автомобіль ОСОБА_3 вона поставила біля свого будинку, а наступного дня транспортний засіб відігнали у м. Кремінна, де він проживає. Особисто вона будь-яких ознак сп`яніння у ОСОБА_1 не спостерігала.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив суду, що з ОСОБА_1 він перебуває у дружніх стосунках. 05.10.2019 вони їхали вдвох на автомобілі ОСОБА_3 «Опель Вектра» у м. Рубіжне, при цьому за кермом був ОСОБА_1 , а сам ОСОБА_3 сидів на передньому пасажирському сидінні, оскільки цього дня вживав спиртне. Сам ОСОБА_1 був тверезим і більше в автомобілі нікого не було. Рухаючись по вулиці біля площі, вони обігнали автомобіль Жигулі білого кольору, при цьому перетнувши подвійну суцільну лінію. Внаслідок цього їх зупинила поліція, після чого виявилося, що у ОСОБА_1 відсутнє при собі водійське посвідчення, позаяк він забув його вдома, у зв`язку з чим поліцейські почали складати документи стосовно притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. ОСОБА_3 зателефонував своїй знайомій ОСОБА_2 , яка проживала неподалік, щоб та підійшла на місце та відігнала його автомобіль, на що вона погодилася і згодом підійшла на місце. Сам ОСОБА_3 у цей час дістав з автомобіля дві пляшки пива, яке вони з ОСОБА_1 почали розпивати, оскільки того дня обидва вже не могли керувати транспортним засобом. За час складання документів у ОСОБА_3 з працівниками поліції склалася конфліктна ситуація. Він допускає, що саме у зв`язку з цими обставинами, побачивши, що вони з ОСОБА_1 розпивали пиво, працівники поліції почали стверджувати, що в них є підстави вважати, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_3 зауважив, що одразу після їх зупинки і за досить тривалий час складання документів щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за керування автомобілем без наявності водійського посвідчення жодних підозр щодо перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння працівники поліції не висловлювали. Після зупинки їх автомобіля поліцією ним керувала лише ОСОБА_2 , яка відігнала автомобіль на прохання ОСОБА_3 .

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 зазначається, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

У ст. 280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 013366 від 02.10.2019, складеного стосовно ОСОБА_1 вбачається, що свідками правопорушення є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Відповідно до наявних в матеріалах справи письмових пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , 05.10.2019 приблизно о 18:30 год. вони були запрошені працівниками поліції для участі в якості свідків, де в їх присутності ОСОБА_1 відмовився на пропозицію поліцейських від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Alсotest Drager 6810», а також від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я. При цьому у ОСОБА_1 були виявлені наступні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів (а.с. 4, 5).

Зазначені свідки неодноразово викликалися до суду за клопотанням захисника шляхом направлення судових повісток за місцем проживання і телефоном для їх допиту в судовому засіданні, у зв`язку з чим розгляд справи відкладався. Однак ці свідки в судове засідання на виклик суду так і не з`явилися, в той же час привід свідків у справах про адміністративні правопорушення діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачений, а тому подальший їх виклик суд визнав недоцільним з огляду на необхідність розгляду (вирішення) справи до спливу тримісячного строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Так само у судове засідання не з`явився за викликом суду поліцейський взводу 2 роти 1 батальйону УПП в Луганській області ДПП рядовий поліції Вирлан В.І., який надав суду письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, позаяк він проживає у м. Лисичанськ та не має можливості з`явитися до Кремінського районного суду (а.с. 47-48, 49).

Так, у своєму рапорті від 05.10.2019 працівник полії ОСОБА_6 зазначив, що 02.10.2019 під час несення ним служби в м. Рубіжне у складі екіпажу разом з капралом поліції ОСОБА_7 приблизно о 17:20 год. на їх службовий планшет надійшло повідомлення про те, що по вул. Менделєєва водій автомобіля «Опель Вектра» з реєстраційним номером НОМЕР_1 у нетверезому вигляді протаранив бордюр та поїхав у бік вул. Миру. Рухаючись по вул. Миру, ними був виявлений транспортний засіб «Opel Vectra» із зазначеним реєстраційним номером під керуванням ОСОБА_1 , який не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.3 «подвійна суцільна лінія» та не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.п. 8.5.1, 2.4 (а) ПДР України. Під час спілкування з водієм були виявлені наступні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою «Алкотест Драгер» та у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків у встановленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 ПДР України. Відносно ОСОБА_1 був складений протокол серії БД № 192353 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та винесена постанова серії ДП18 № 535507 за ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с. 5).

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 № 535507 від 05.10.2019 ОСОБА_1 05 жовтня 2019 року о 17:41 год., керуючи транспортним засобом «Opel Vectra» з реєстраційним номером НОМЕР_1 (що належить ОСОБА_3 ), рухаючись біля будинку № 36 по вул. Миру м. Рубіжне, не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.3 «подвійна суцільна лінія» та не мав при собі посвідчення водія категорії «В», чим порушив п.п. 8.1, 2.4 (а) ПДР України, своїми діями скоївши адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 122 ч. 1, 126 ч. 1 КУпАП, внаслідок чого на нього було накладене адміністративне стягнення із застосуванням ст. 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн. Вказаний штраф був сплачений ОСОБА_1 18.10.2019 у повному обсязі, що підтверджується відповідною квитанцією, долученою до матеріалів справи разом з копією цієї постанови судом за клопотанням захисника (а.с. 65, 66).

Із дослідженого диску з відеозаписами з боді-камер працівників патрульної поліції, що міститься в матеріалах справи (а.с. 9) вбачається, що автомобіль «Opel Vectra» з реєстраційним номером НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції 05.10.2019 о 17:42 год. Після зупинки автомобіля працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що він вчинив адміністративне правопорушення, а саме перетнув подвійну суцільну лінію. Під час перевірки документів ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції також було встановлено, що він не має при собі посвідчення водія, внаслідок чого його було притягнуто до адміністративної відповідальності та винесена відповідна постанова про накладення адміністративного стягнення. Відеозапис не є безперервним та розбитий на частини, і лише о 18:15 год. на початку чергової частини (файлу) відеозапису працівник поліції раптово повідомляє ОСОБА_1 , що у того виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а інформація про керування цим транспортним засобом водієм у нетверезому стані надійшла працівникам поліції на робочий планшет (про що також зазначається у дослідженому судом рапорті працівника поліції Вирлана В.І.).

При цьому будь-які письмові докази на підтвердження існування такого повідомлення (зокрема щодо факту та часу його реєстрації в журналі Єдиного обліку заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події) в матеріалах справи відсутні.

Зважаючи на принципи змагальності та диспозитивності даного виду судочинства, обов`язок довести обставини, на які посилається орган, який ініціює притягнення особи до адміністративної відповідальності, покладається саме на цей орган. У ч. 2 ст. 251 КУпАП наголошується, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Малофєєв проти Росії» від 30.05.2013 та «Карелін проти Росії» від 20.09.2016 наголошується, що суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки в такому випадку обвинувачення буде підтримуватися самим судом, що матиме наслідком порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Таким чином, самостійне вирішення судом питання про витребування зазначеної інформації без наявності відповідного клопотання може свідчити про порушення принципу рівності сторін процесу та права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки діючим законодавством суд не наділений правом відшукувати та витребовувати докази під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з пп. 1 п. 2 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, - затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1026 від 18.12.2018, застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Згідно з п.п 4, 5 розділу ІІ цієї Інструкції під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Однак безперервний відеозапис з портативних відеореєстраторів патрульних поліцейських, як вже зазначалося судом, в матеріалах справи відсутній.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Шмауцер проти Австрії» від 23.10.1995 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається ЄСПЛ кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення ЄСПЛ у справі «Маліге проти Франції» від 23.09.1998).

За змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачається адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (що складає 10200 грн) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

ЄСПЛ поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. ЄСПЛ зазначає, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (рішення у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008).

Отже, судовий розгляд у цій справі має відповідати загальним засадам кримінального провадження, оскільки санкція вказаної статті передбачає штраф, розмір якого значно перевищує як прожитковий мінімум для працездатних осіб в Україні (який станом на 01.12.2019 складає 2102 грн), так і мінімальний розмір штрафу, визначений ч. 2 ст. 53 Кримінального кодексу України (що складає 510 грн), а також передбачає безальтернативне позбавлення права керування транспортним засобом у разі визнання особи винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У рішенні ЄСПЛ «Коробов проти України» від 21.10.2011 зазначається, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінованеправопорушення було вчинене і обвинувачений є винуватим у вчиненні цього правопорушення.

Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Відсутність безперервної аудіо-відео фіксації адміністративного правопорушення за участю ОСОБА_1 від 05.10.2019 у сукупності з відсутністю доказів наявності повідомлення на робочому планшеті патрульної поліції та неможливості допитати у судовому засіданні поліцейського Вирлана І.В. та понятих ОСОБА_4 і ОСОБА_5 позбавляє суд можливості належним чином перевірити та спростувати версію захисту та показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які узгоджуються між собою та із наданими відеозаписами, з яких вбачається, що одразу після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 між поліцейськими та ОСОБА_3 дійсно виникла конфліктна ситуація з приводу притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а на місце зупинки автомобіля невдовзі підійшла ОСОБА_2 .

Так, залишається незрозумілим, чому за наявності повідомлення на робочому планшеті патрульної поліції про керування ОСОБА_1 автомобілем у нетверезому стані останньому було повідомлено про це лише через півгодини після зупинки транспортного засобу та після притягнення його до адміністративної відповідальності за інші порушення Правил дорожнього руху України. При цьому з досліджених відеозаписів з боді-камер працівників патрульної поліції вбачається, що останні тривалий час спілкувалися з ОСОБА_1 безпосередньо та навіть за відсутності відповідного повідомлення на робочому планшеті очевидно мали можливість одразу виявити у нього ознаки алкогольного сп`яніння.

Виходячи з вищенаведеного, пред`явлене ОСОБА_1 обвинувачення за ч. 1 ст. 130 КУпАП є суперечливим і таким, що не підтверджується дослідженими судом доказами поза розумним сумнівом.

Разом із тим, у ч. 3 ст. 62 Конституції України наголошується, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, оскільки в діях ОСОБА_1 не було встановлено поза розумним сумнівом наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у той час як всі сумніви щодо доведеності його вини мають тлумачитися судом на користь останнього, суд вважає за необхідне закрити провад ження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 130, 245, 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня винесення постанови до Луганського апеляційного суду через Кремінський районний суд Луганської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги постанова суду, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя І.Г. Безкровний