Чортківський районний суд Тернопільської області
:
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 січня 2020 року Справа № 608/1273/19

Номер провадження3/608/4/2020

Суддя Чортківського районного суду Тернопільської області Парфенюк В. І. , з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника адвоката Дядика Я. Б.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Чортківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 008847 від 23 травня 2019 року ОСОБА_1 23 травня 2019 року о 01 год. 30 хв. в с. Ягільниця Чортківського району Тернопільської області керував автомобілем марки БМВ, номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота, нечітка хода. Від проходження огляду на факт вживання алкоголю у встановленому законом порядку в присутності свідків відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину в вчиненому правопорушенні не визнав та пояснив, що 23 травня 2019 року о 1-й годині 30 хвилин він вищезазначеним автомобілем не керував. 22 травня 2019 року він дав в користування автомобіль своєму другу, який керуючи цим автомобілем, зачепив паркан ОСОБА_2 , а той в зв`язку з цим розбив на автомобілі скло. В зв`язку з цим його дружина викликала працівників поліції. Приїхали два працівники поліції, також на місці був і ОСОБА_2 , який в протоколі про адміністративне правопорушення записаний свідком. Іншого свідка ОСОБА_3 в той час не було. При ньому працівники поліції протокол про адміністративне правопорушення не складали і підписувати йому нічого не пропонували.

Такі обставини в судовому засіданні підтвердила свідок ОСОБА_4 ..

Захисник Дядик Я ОСОБА_5 в судовому засіданні просив закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначив, що працівники патрульної поліції в установленому порядку не направляли ОСОБА_1 для проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений з порушенням вимог чинного законодавства.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно положень статтей 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.ч. 5 та 6 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу і цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї інструкції.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння є обов`язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку №1103, пункт б розділу IX Інструкції з оформлення матеріалів №1395).

Однак, у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Більше того, в матеріалах справи відсутні будь-які інші докази (відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, пояснення свідків чи інше), які б ствердили, що ОСОБА_1 саме 23 травня 2019 року о 1-й годині 30 хвилин в с. Ягільниця Чортківського району керував автомобілем марки БМВ, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан спяніння.

Виходячи з викладеного суд вважає безпідставним твердження в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 008847 від 23 травня 2019 року про те, що ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки таке є недоведеним.

Крім цього, відповідно до п.6 Розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляд водія на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

У протоколі про адміністративне правопорушення від 23 травня 2019 року свідками правопорушення вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ..

В ході судового розгляду справи встановлено, що 23 травня 2019 року виник конфлікт між ОСОБА_1 і його дружиною ОСОБА_4 , з одної сторони, та ОСОБА_2 , з другої сторони, з приводу того, як пояснив в судовому засіданні останній, що ОСОБА_1 , який керувала автомобілем марки БМВ, номерний знак НОМЕР_1 , зечепив огорожу його господарства, що і стало причиною виклику працівників поліції ОСОБА_4 ..

Таким чином, в силу вищезазначених обставин ОСОБА_2 не міг бути залучений як свідок, оскільки в даній ситуації наявні сумніви щодо його неупередженості.

Під час судового розгляду справи свідок ОСОБА_3 підтвердив, що 23 травня 2019 року він перебував в автомобілі ОСОБА_2 і чув як працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти медосвідчення на стан алкогольного сп`яніння, але він на таке відмовився.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 заперечує присутність свідка ОСОБА_3 на місці інциденту і таке твердження суд не вважає цілком безпідставним, оскільки письмове пояснення свідка, яке містяться в матеріалах справи, суперечать його показанням під час судового розгляду. Зокрема, в поясненні від 23 травня 2019 року свідок вказав, що в його присутності працівники поліції зупинили автомобіль БМВ під керуванням ОСОБА_1 .. Під час перевірки документів водій перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, не чітка хода та мова. Від проходження огляду на факт вживання алкоголю він відмовився в його присутності.

Оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд зазначає наступне.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є джерелом права в Україні кожному гарантовано право на справедливий суд.

Суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Зокрема, як було зазначено вище, ОСОБА_1 повністю заперечив вчинення ним адміністративного правопорушення, він та його захисник вказали на низку порушень вимог закону працівниками поліції під час складення протоколу про адміністративне правопорушення. Інших доказів по справі не здобуто. Допит працівників поліції, які оформляли протокол відносно ОСОБА_1 не є можливим, оскільки на неодноразові виклики працівники поліції в судове засідання не з`явились.

Переглянутий в судовому засіданні відеозапис із нагрудної відеокамери поліцейського не підтверджує обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В такій ситуації протокол про адміністративне правопорушення, як беззаперечний доказ винуватості ОСОБА_1 в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні, не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Наведені факти, у відповідності до статті 62 Конституції України, повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні в судовому засіданні, не підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України та відповідно наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 9, ч. 1 ст. 130, 247, 266, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: В І Парфенюк