Провадження № 33/801/38/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковбаса Ю. П.
Доповідач: Рибчинський В. П.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати у цивільних справах Рибчинського В.П.,

за участю захисників ОСОБА_2 - адвокатів Міщенко А.Г. та Кучеренка О.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 03 грудня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 19.10.2019 о 08 год. 26 хв., керуючи транспортним засобом марки «TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150», р/н НОМЕР_1 , на автомобільній дорозі М-12 «Стрій-Знам`янка» 380км, Львівського шосе, не вибрав безпечного інтервалу під час обгону, допустив зіткнення з транспортним засобом марки «ВАЗ 21124» р/н НОМЕР_2 . Під час пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Після чого водій ОСОБА_2 залишив місце пригоди до якої був причетний.

Своїми діями останній порушив п. 2.3(б) 12.1, 13.1, 2.10(а) Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачені ст. 124, 122-4 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 03 грудня 2019 року визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, 122-4 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком 6 (шість) місяців.

Не погоджуючись з такою постановою суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи та невідповідність фактичним обставинам справи, просив скасувати оскаржувану постанову, та ухвалити нову постанову, якою справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Одночасно просить поновити строк на апеляційне оскарження зазначеної постанови, мотивуючи тим, що адвокатом Кучеренком О.М. була подана апеляційна скарга на постанову Вінницького міського суду Вінницької області 16 грудня 2019 року, яка була повернута апелянту через відсутність підпису ОСОБА_2 в апеляційній скарзі. Копію постанови Вінницького апеляційного суду від 21 грудня 2019 року про повернення апеляційної скарги, ОСОБА_2 отримав 26.12.2019 року та вже 28 грудня 2019 року повторно подав апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вивчивши апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до висновків, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до положення ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлене неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Не дивлячись на повне невизнання ОСОБА_2 своєї провини за ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП, вона підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення, складеними уповноваженими особами з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_4 , схемою місця ДТП та іншими наявними у матеріалах справи доказами.

Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_2 складів адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів по справі не вбачається.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлено єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпції факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не вчиняв зазначене правопорушення, оскільки його транспортний засіб не був пошкоджений спростовуються рапортом інспектора відділу розшуку та ОМ ДТП УПП у Вінницькій області ДПП лейтенанта поліції Виноградова М., відповідно до якого під час огляду транспортного засобу марки «TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150», р/н НОМЕР_1 на наявність характерних пошкоджень для ДТП, було виявлено сліди потертостей на передньому правому бризковику (а.с. 8).

Крім того, в рапорті інспектора відділу розшуку та ОМ ДТП УПП у Вінницькій області ДПП лейтенанта поліції Виноградова М. зазначено, що під час телефонної розмови з ОСОБА_2 , останній повідомив, що 19.10.2019 року о 08.00 год він вже перебував у м. Умань зі своєю родиною, а тому не міг бути причетний до даної ДТП, проте апеляційний суд розцінює дані твердження як намагання особи ухилитись від адміністративної відповідальності, оскільки відповідно до рапорту ст. інспектора з ОД відділу розшуку та ОМ ДТП УПП у Вінницькій області ДПП капітана поліції Закревського О. на а/д М12 «Стрий-Знам`янка» 380 км Львівського шосе, водій, керуючи автомобілем марки «TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150», з фрагментом д.н.з. НОМЕР_3 , темно-сірого кольору, допустив зіткнення з автомобілем марки ВАЗ д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , після чого залишив місце ДТП. Зазначене підтверджується камерами зовнішнього відеоспостереження по маршруту руху автомобіля до ДТП та після нього, відповідно до яких 19.10.2019 року близько 08.23 год. автомобіль марки «TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150», д.н.з. НОМЕР_1 , темно-сірого кольору, проїжджає Вінницьке РВП (м. Вінниця, вул. Мечникова, 7, що знаходиться в 2,5 км від місця зіткнення); 19.10.2019 року о 08.24 год даний автомобіль проїжджає кафе «Берлога», він рухається за автомобілем ВАЗ 21124, д.н.з. НОМЕР_2 та 19.10.2019 року близько 08.28 год даний автомобіль проїжджає АЗС «CHIPO» біля клеверного мосту зі з`їздом в сторону м. Києва після пригоди (а.с. 9).

Інші обставини, на які посилається заявник, зводяться до незгоди з постановленим судовим рішенням і свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи не знайшли та висновків суду першої інстанції не спростовують.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

При призначенні ОСОБА_2 стягнення суд першої інстанції з достатньою повнотою врахував усі обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого правопорушення і воно є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 33, 124, 247, 283, 284, 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 03 грудня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 03 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду: В.П. Рибчинський