Справа № 226/2822/20
Справа № 226/2822/20
Провадження № 3/226/1236/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2020 року м.Мирноград

Суддя Димитровського міського суду Донецької області Редько Жанна Євгенівна, розглянувши матеріал, що надійшов від Головного управління ДФС у Донецькій області Державної фіскальної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка працює продавцем у фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі за текстом КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

25.11.2020 до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 0676 від 14.11.2020, відповідно до якого ОСОБА_1 , продавець ФОП ОСОБА_2 , 14 листопада 2020 року о 10.05 год вчинила правопорушення за ч.1 ст.164 КУпАП, а саме: торгівлю підакцизними товарами без відповідної ліцензії у порушення вимог ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 № 481/95-ВР у магазині, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , який на праві власності зі слів продавця належить ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою провину за вказаним фактом правопорушення не визнала, оскільки вона не є підприємцем і не займається господарською діяльністю. При прийнятті на роботу роботодавець запевнив її, що в нього наявна ліцензія щодо продажу тютюнових і алкогольних напоїв. Чоловіки, що у наступному склали протокол, зайшли до магазину з автоматами і не представилися, вона дуже злякалася. Ніякої закупки не проводилося, в цей день взагалі вона нікому не продавала ані сигарети, ані пиво. Сигарети, що зберігалися у магазині і їй не належать, були ними вилучені.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що справа пілягає закриттю через відсутність складу адміністративного правопорушення, виходячи з такого.

Диспозиція ч.1 ст.164 КУпАп передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Тобто об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності.

Згідно зі ст.3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом.

Суб`єктами господарювання є: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

ОСОБА_1 закидається торгівля підакцизними товарами без відповідної ліцензії.

При цьому у протоколі у порушення вимог ст.256 КУпАП, якою регламентується зміст протоколу про адміністративне правопорушення, суть правопорушення не розкрита, обставини його вчинення не зазначені, зокрема яким підакцизним товаром здійснювалася торгівля, кому і в якій кількості конкретний товар було реалізовано.

Прізвища та адреси свідків, які б могли підтвердити обставини правопорушення, у протоколі відсутні.

На підтвердження наявності скоєного правопорушення та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні окрім вказаного протоколу, надано лише письмове пояснення самої ОСОБА_1 , згідно з яким вона з 23.02.2020 працює у ОСОБА_2 , реалізація замовлених сигарет здійснюється з відома роботодавця, ліцензія у приміщенні магазину відсутня, також нею замовляються вина та інша алкогольна продукція, а вилучені в результаті реалізації підакцизного товару кошти передаються дружині роботодавця ОСОБА_3 .

Матеріали справи також містять фототаблицю до протоколу, яка складається з фото паспорту ОСОБА_1 , її трудової книжки, в якій наявний запис про те, що вона з 01.09.2020 прийнята ФОП ОСОБА_2 продавцем продовольчих товарів, фото паспорту ОСОБА_2 , фото вилучених тютюнових виробів та алкогольних напоїв, фото приміщення будівлі магазину та видаткової накладної від 10.11 (тест нечитабельний).

Оскільки протокол не містить відомостей щодо застосування будь-яких технічних засобів при його складанні, додана до протоколу фототаблиця не може вважатися належним доказом.

Ані протокол, ані додані до нього матеріали не містять відомостей на підтвердження статусу ОСОБА_1 , як особи, яка начебто здійснювала господарську діяльність з порушенням закону. Окрім відомостей з її слів, що вона працює продавцем у фізичної особи-підприємця, іншого не встановлено. Не надано доказів й того, що ОСОБА_1 є власником або орендарем приміщення, в якому вона, як найманий працівник, здійснювала функції продавця, та доказів належності їй вилученого при складанні протоколу товару.

Також відсутні будь-які відомості з відповідних державних органів про те, що певні дозвільні документі не видавалися на здійснення вказаного виду діяльності за наведеною адресою тощо.

За приписами ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покаладється на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки у справі «Надточий проти України від 15.05.2008» Суд зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), необхідно зауважити, що суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім. Викладене у протоколі формулювання обставин справи слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Незважаючи на вимоги ч.2 ст.251 КУпАП та практику ЄСПЛ, яка обов`язкова для застосування працівниками ДФС у тому числі, уповноваженими особами не дотримано відповідного доказового забезпечення у справі, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За приписами ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З приводу письмових пояснень ОСОБА_1 , які відповідно до ст.251 КУпАП є доказом, слід зазначити, що оцінку суд надає їм у сукупності з іншими належними і допустимими доказами по справі, оскільки обвинувачення (в розумінні практики Європейського суду з прав людини адміністративна відповідальність має всі притаманні риси кримінальної відповідальності) не може ґрунтуватися лише на пізнавальних свідченнях особи.

З урахуванням вищевикладеного приходжу до висновку, що відсутня можливість суду поза розумним сумнівом встановити наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КпАП України.

Згідно за п.1 ст.247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вилучені у ОСОБА_1 згідно з додатком № 1 до протоколу від 14.11.2020 товарно-матеріальні цінності, частина яких згідно з актом прийому-передачі передана на відповідальне зберігання ОСОБА_1 , а решта відповідно до квитанції з порядковим номером 437 отримана завідувачем другого сектору Управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон АТО Головного управління ДФС у Луганській області Дзюбаком В., підлягають поверненню ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 9, 247, 251, 279, 280, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вилучені згідно з додатком № 1 до протоколу про адміністративне правопорушення № 0676 від 14.11.2020 товарно-матеріальні цінності повернути ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Димитровский міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ж.Є.Редько