справа № 415/6698/20
провадження № 3/415/1771/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" грудня 2020 р. м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Старікова М.М., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, розлученого, працюючого водієм ПП «Люксавто-СДК», не є особою з інвалідністю, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

20 жовтня 2020 року о 16 годині 20 хвилин в районі будинку 33 по вул. Червоній м. Лисичанська водій ОСОБА_1 на транспортному засобі РУТА 25, державний номерний знак НОМЕР_1 , перевозив пасажирів за маршрутом № 109 в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, чим порушив Правила щодо карантину людей, передбаченого ст. 29 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», пп.2 п. 11 постанови КМУ від 22.07.2020 року № 641.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП визнав повністю, пояснивши, що він працює водієм ПП «Люксавто-СДК» на маршруті № 109. 20 жовтня 2020 року о 16 годині 20 хвилин він, здійснюючи посадку пасажирів попередив останніх про зайняття ними місць тільки для сидіння, однак декілька громадян, зайшли в автобус перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, поводивши себе зухвало та посварившись з іншими пасажирами категорично відмовилися виходити з автобусу. Так як перевезення пасажирів на автобусному маршруті здійснюється ним відповідно до затвердженого розкладу, він вимушений був виїжджати за розкладом. В районі будинку 33 по вул. Червоній м. Лисичанська він був зупинений працівниками поліції, які, за порушення правил щодо карантину людей, склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ст.44-3 КУпАП.

У вчиненому щиро розкаявся, свою провину усвідомив, зобов`язався надалі такого не вчиняти, про те що сталося жалкує. Вперше притягується до адміністративної відповідальності та просив суд суворо його не наказувати, оскільки в нього на утриманні перебуває хвора непрацездатна мати похилого віку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою вони сумісно проживають. У зв`язку з її тяжкими захворюваннями він здійснює за нею догляд та лікування, на що витрачається велика кількість грошових коштів. Незважаючи на те, що він працює, сплата штрафу у визначеному санкцією статті розмірі для нього є непомірним.

Суд, вислухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що винність ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у суді: крім визнання своєї провини правопорушником в судовому засіданні, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які відповідно до ст. 251 КУпАП суд визнає належними, допустимими, та які повністю доводять провину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі:

- відтвореною і дослідженою в судовому засіданні відеозйомкою з нагрудних камер співробітників патрульної поліції від 20 жовтня 2020 року, що міститься на СD носії, з якої вбачається, що дійсно водій ОСОБА_1 на транспортному засобі РУТА 25, державний номерний знак НОМЕР_1 , перевозив пасажирів за маршрутом № 109 в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу.

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення п.п. 2 п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби «COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 44-3 КУпАП.

На час складання протоколу про адміністративне правопорушення стаття 44-3 КУпАП складалася з однієї частини наступного змісту: «Порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами».

Диспозиція норми ст.44-3 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні правила щодо карантину людей.

Підпункт 2 пункту 11 Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби «COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2» (далі Постанова КМУ) на території України на період дії карантину забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

21 листопада 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби COVID-19)» №1000-ІХ від 06.11.2020 року, відповідно до якого статтю 44-3 КУпАП доповнено частиною другою, диспозиція якої передбачає відповідальність за перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, що тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

При цьому законодавцем, санкцію та диспозицію ч.1 ст.44-3 КУпАП, під ознаки якої підпадають дії ОСОБА_1 , змінено не було.

За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Згідно вимог ч.1 ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Оскільки Законом України № 1000-ІХ від 06.11.2020 не було пом`якшено чи скасовано відповідальність за діяння, котрі не охоплюються частиною другою (якою було доповнено ст.44-3 КУпАП), зазначений Закон до інших діянь не має зворотної дії в часі і застосуванню підлягає закон в редакції, чинний на час вчинення таких діянь, тобто в редакції Закону України № 530- ІХ від 17.03.2020.

Вирішуючи питання про застосування до правопорушника виду адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд враховує, що відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами.

При призначенні стягнення, суд відповідно до ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

В якості обставин, що згідно зі ст. 34 КУпАП, пом`якшують відповідальність правопорушника, суд приймає до уваги щире розкаяння винного.

Обставин, що згідно зі ст. 35 КУпАП, обтяжують відповідальність правопорушника, суд не вбачає.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а згідно ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

У пункті 18 рішенні Європейського суду з прав людини від 16.10.2008 року у справі «Ізмайлов проти Росії» (пункт 18) Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар.

Відповідно до статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Приймаючи до уваги вище наведене, враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо пропорційності покарання, його відповідності тяжкості правопорушення та недопущення особистого надмірного тягаря для особи, з урахуванням обставин вчиненого правопорушення, оцінивши подані докази у їх сукупності, з огляду на те, що ОСОБА_1 вперше вчинив вказане правопорушення, визнав факт порушення умов карантину, щиро розкаявся, надав критичну оцінку своїх дій, приймаючи до уваги відомості про особу, що притягується до адміністративної відповідальності, враховуючи що в нього на утриманні знаходиться непрацездатна мати похилого віку, яка має ряд хронічних вікових захворювань та потребує догляду і допомоги, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КупАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити, що буде достатнім для забезпечення виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 44-3, 221, 284, 285, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 44-3 КУпАП, і обмежитись усним зауваженням, справу провадженням закрити.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд.

Суддя: М.М. Старікова