Провадження № 3/219/142/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2020 року суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Любчик О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ГУ ДФС у Донецькій області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 1 ст. 164 КУпАП,

встановив:

відповідно до протоколу № 0999 від 05 грудня 2019 року про адміністративне правопорушення, 05 грудня 2019 року, о 10 год. 30 хв., ОСОБА_1 рухаючись на автомобілі ЗАЗ, номерний знак НОМЕР_2 , з сірої зони до м. Бахмут Донецької області, через КПВВ «Майорське», надавав послуги з перевезення 4 пасажирів, вартість проїзду з одного пасажира становить 150 грн., без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності та одержання ліцензії на провадження даного виду діяльності, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій зазначив, що провину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 164 КпАП України не визнає, просить закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 164 КпАП України, залишити йому автомобіль, який знаходиться у ОСОБА_1 на зберіганні, мотивуючи тим, що 05.12.2019 він перевозив 4 осіб з сірої зони до м. Бахмут Донецької області через КПВВ «Майорське», однак це був одиничний випадок, оскільки, він прямував до м. Бахмут та бажаючи допомогти людям, які також прямували за вказаним напрямком, узяв попутників. Грошові кошти за перевезення осіб не брав. До адміністративної відповідальності за інші чи аналогічні правопорушення він не притягувався, тобто, вважає, що в його діях відсутня систематичність здійснення пасажирських перевезень. При цьому, ОСОБА_1 не зареєстрований як підприємець, який повинен мати ліцензію на провадження такого виду господарської діяльності, як перевезення пасажирів, крім того даним видом діяльності він не займається. З поясненнями наданими до адміністративного протоколу від його імені не погоджується в повному обсязі, оскільки, він надавав інші пояснення, та через неуважність, та через те, що поспішав, підписав пояснення, які були складені відповідальною особою на місці складання адміністративного протоколу, не читаючи їх. Справу просив розглянути у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов до висновку, що провадження по адміністративній справі слід закрити у зв`язку із відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Диспозицією частини 1 статті 164 КУпАП передбачена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документу дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. При цьому, господарська діяльність це будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Частиною 2 статті 3 Господарського кодексу України визначено, що господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.

Згідно зі статтею 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про підприємницьку діяльність», підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, поняття «підприємницька діяльність» («підприємництво») є складовою ширшого за обсягом поняття «господарська діяльність».

З метою визначення складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, необхідно встановити всі характеризуючи ознаки підприємницької діяльності, основними з яких є: самостійність, ініціативність та систематичність. При цьому, чітких кількісних критеріїв систематичності (тобто, скільки разів потрібно зайнятися діяльністю для того, щоб вона вважалася підприємницькою) законодавством не встановлено. Разом з тим, пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Доказів систематичності надання послуг з перевезення пасажирів водієм ОСОБА_1 матеріали справи не містять. Суддя приймає до уваги письмові пояснення ОСОБА_1 , які він виклав в поданій суду заяві від 21.01.2020, відповідно до яких, ОСОБА_1 не зареєстрований як підприємець, який повинен мати ліцензію на провадження такого виду господарської діяльності, як перевезення пасажирів, крім того даним видом діяльності він не займається. 05.12.2019 він прямував з сірої зони до м. Бахмут через КПВВ «Майорське» та бажаючи допомогти людям, які також прямували за вказаним напрямком, узяв попутників, з яких грошові кошти не брав, оскільки вони не спростовані матеріалами справи.

Отже, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 164 КУпАП щодо провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, оскільки вони не підпадають під ознаки господарської діяльності та не мають ознак систематичності.

Керуючись ст.ст. 247, 283-285 КУпАП, суддя,

постановив:

провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О. В.Любчик