Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2020 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю захисника ОСОБА_2 - адвоката Хитрика Р.І., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 листопада 2019 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, жительку АДРЕСА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривень 20 копійок.

ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона 17.08.2019 року о 03 год. 08 хв. на пр. Волі, 6 в м. Луцьк, Волинської області, керувала транспортним засобом марки «Тойота Ауріс», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушила вимоги п.2.9 (а) ПДР України. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Drager Alcotest 6810», в присутності двох свідків.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_2 оскаржує його з мотивів незаконності, неповноти судового розгляду. В апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що стан алкогольного сп`яніння встановлений не був, під час проведення огляду на стан спяніння з допомогою технічного засобу, алкотест «Drager» був несправний. Також в суді першої інстанції було порушено її право на захист, а тому постанову суду вважає необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, а її висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника Хитрика Р.І., який подану апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі і просив її задовольнити, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Твердження апелянта про порушення її права на захист не заслуговують на увагу, оскільки суддею місцевого суду вживалися усі необхідні та достатні заходи для забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності. З доводами, які викладені в постанові суду щодо можливості розгляду справи за відсутності ОСОБА_2 погоджується і апеляційний суд.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Як вбачається з матеріалів справи, 14 листопада 2019 року Луцьким міськрайоннийм судом ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за правопорушення, яке мало місце 17 серпня 2019 року. При цьому суд з метою дотримання прав ОСОБА_2 неодноразово відкладав розгляд справи за клопотаннями, поданими до суду останньою та її захисником. Такі дії сторони захисту мають ознаки затягування строків розгляду справи та зловживання своїми правами.

Неодноразове відкладення розгляду справи, у свою чергу, могло призвести до пропуску трьохмісячного строку накладення адміністративного стягнення та свідчити про недотримання суддею необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом справи з дотриманням як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 204487 (а.с. 1), роздруківкою тестування на стан алкогольного сп`яніння приладом «Drager Alcotest 6810» з згодою з результатами останньої (а.с.3), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який проводився 17.08.2019 року о 03.14 год. в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810» з результатом 1,81% проміле (а.с.4), відеозаписом з боді камер поліцейських, відповідно до яких ОСОБА_2 на вимогу працівників поліції, в присутності двох свідків, власноруч підписала протокол та пройшла огляд на стан сп`яніння з допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6810» (а.с.6).

Твердження ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що результати приладу газоаналізатора «Drager Alcotest 6810» не можна вважати належним доказом, апеляційний суд розцінює як такі, що не ґрунтуються на законі.

Пунктом 3 Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень, затвердженого наказом МВС №33 від 01.03.2010 року, який є чинним, спеціальним технічним засобом для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, окрім інших, є газоаналізатор «Alcotest 6810».

Вказаний виріб був зареєстрований в Україн ізгідно Порядку державної реєстрації медичної техніки та виробів медичного призначення, затверджений Постановою КМУ від 09.11.2004 року №1497, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію №7261/2007 від 10.02.2010 року, термін дії до 10.02.2015р.

Відповідно до роз`яснень наданих ДП «Український медичний центр сертифікації» №45 від 18.01.2018 включення, згідно вищевказаної Постанови КМУ, газоаналізатора «Drager» «Alcotest 6810», у реєстр медичної техніки та виробів медичного призначення означало можливість його ввезення на митну територію України та введення їх у експлуатацію (початок використання), закінчення ж терміну дії свідоцтва означало припинення можливості їх ввезення та введенню в експлуатацію, але не впливало на вироби, які вже були введені у експлуатацію.

З огляду на вищевикладене, використання медичних виробів газоаналізатора «Drager Alcotest 6810», які були завезені та реалізовані на території України та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10.02.2010 р. по 10.02.2015 р., є законним.

Згідно інструкції з експлуатації газоаналізатора «Drager Alcotest 6810», робоча температура цього приладу становить від -5 до 50 градусів Цельсію. Роздрукованим чеком, який приєднаний до матеріалів справи (а.с.3) зафіксовано робочу температуру приладу +30, 0 градусів.

Доводи апеляційної скарги та захисника Хитрика Р.І. в суді апеляційної інстанції щодо відсутності щорічної повірки і градуювання, а також про несправність електронного діагностичного приладу «Drager Alcotest 6810», про що, на його думку, свідчить значна розбіжність в температурі повітря, не є підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки повідомленням Департаменту патрульної поліції від 13.01.2020 року № 6аз/41/35/02-2020, стверджується перебування в розпорядженні Управління патрульної поліції Волинської області приладу ARCЕ-0193 на підставі актів приймання-передачі. Витяг з мережі Інтернет щодо температурних показників повітря нічної пори доби 17 серпня 2019 року не є беззаперечним доказом такої різниці як і відсутності доказів про стан сп`яніння з меншим проміле, ніж 1,81% (а.с. 4).

Аналізуючи всі зібрані і досліджені у справі докази, яким суд першої інстанції дав правильну правову оцінку відповідно до вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП, приходжу до висновку про доведеність наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правовопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 цього Кодексу та законність і обґрунтованість постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 листопада 2019 року.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що дії ОСОБА_2 слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно з ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення суд першої інстанції, відповідно до даних вимог Закону, врахував характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_2 , ступінь її вини та інші обставини, обравши безальтернативне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Підстав для скасування постанови судді з мотивів, наведених в апеляційній скарзі ОСОБА_2 , апеляційний суд не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 листопада 2019 року щодо неї - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду /підпис/ В.А. Подолюк

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Постанова набрала законної сили 20 січня 2020 року

Помічник судді А.С. Мокійчук

Дата засвідчення копії 21 січня 2020 року