Справа № 742/2975/19 Головуючий у 1 інстанції Циганко М. О.
Провадження № 33/4823/1/20
Категорія - ст. 172-6 ч.1 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2020 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Демченка О.В.,

прокурора - Максиміхіна Ю.В.,

захисника - адвоката Кічі В.В.,

особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 вересня 2019 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, перебуває на посаді сільського голови Івковецької сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп.

Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Судом ОСОБА_1 було визнано винним в тому, що він будучи сільським головою Івковецької сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, відповідно до пп. В п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» №1700-VІІ від 14.10.2014 року є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, у порушення вимог ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» у встановлений законом термін несвоєчасно подав, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік за формою, що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції, а саме, подав таку декларацію лише 12.04.2019 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану ним постанову та закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Не заперечуючи, що фактично декларація подана 12 квітня 2019 року, автор скарги звертає увагу, що Управління захисту економіки в Чернігівській області не відноситься до суб`єктів, які наділені правом перевірки як декларацій, так і повідомлень про суттєві зміни у майновому стані суб`єктів декларування. Такими повноваженнями наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких пов`язана зі здійсненням такої функції. Співробітники Управління захисту економіки в Чернігівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, відповідно до п.4 розділу ІІ Порядку, вправі, виключно у випадку встановлення факту неподання декларації або неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єктом декларування, після отримання письмового повідомлення із НАЗК, як спеціально уповноважений суб`єкт у сфері протидії корупції, на підставі отриманих матеріалів, скласти протокол про адміністративне правопорушення. Тобто, всі обов`язкові дії по проведенню контролю та перевірки уповноважені здійснювати виключно працівники НАЗК. В матеріалах справи відсутні докази затвердження та надсилання Національним агентством з питань запобігання корупції до Управління захисту економіки в Чернігівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 законодавства у сфері запобігання корупції, яке б могло бути підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні представник особи, яка притягнута до адміністративної - адвокат Кіча В.В. підтримав подану апеляційну скаргу та обґрунтував свої вимоги доводами скарги.

ОСОБА_1 підтримав вимоги свого захисника та просив закрити провадження у справі.

Прокурор заперечив проти апеляційної скарги, просив залишити постанову суду першої інстанції без змін, оскільки зібрані по справі докази в повній мірі свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши захисника та особу, яка притягнута до адміністративної відповідальності, думку прокурора, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

З огляду на вказані доводи в клопотанні до апеляційної скарги щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд вважає їх поважними та з метою дотримання принципу доступу громадян до правосуддя, вважає за можливе поновити пропущений процесуальний строк на оскарження судового рішення.

Протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, був складений щодо ОСОБА_1 старшим оперуповноваженим міжрайонного відділу №2 (м. Ніжин) Управління захисту економіки в Чернігівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України.

В супровідному листі за підписом в.о. начальника відділу прокуратури Чернігівської області Ю.Максиміхіна мова йде про прохання організувати опрацювання матеріалів щодо наявності в діях Івковецького сільського голови Прилуцького району ОСОБА_1 порушень вимог Закону України «Про запобігання корупції» (а.с.13).

З листа заступника керівника Прилуцької місцевої прокуратури адресованого начальнику відділу прокуратури Чернігівської області, слідує, що саме Прилуцькою місцевою прокуратурою виявлено факт порушення Івковецьким сільським головою ОСОБА_1 ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави (а.с.14).

Згідно з положеннями ст. 4 Закону України «Про запобігання корупції», НАЗК є спеціально уповноваженим суб`єктом у сфері протидії корупції та центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

Як визначено п. 1 ч. 1 ст. 48 Закону України «Про запобігання корупції», НАЗК проводить щодо декларацій, поданих суб`єктами декларування, такий вид контролю - щодо своєчасності подання.

Порядок встановлення своєчасності подання декларацій визначений положеннями ст. 49 Закону України «Про запобігання корупції». Так, юридичні особи публічного права зобов`язані перевіряти факт подання суб`єктами декларування, які в них працюють відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти НАЗК про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку. Якщо за результатами контролю встановлено, що суб`єкт декларування не подав декларацію, НАЗК письмово повідомляє такого суб`єкта про факт неподання декларації і одночасно письмово повідомляє про факт неподання декларації спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції, а також керівнику юридичної особи публічного права про факт неподання декларації суб`єктом декларування.

Крім того, механізм проведення НАЗК контролю визначений рішенням НАЗК № 56 від 10.02.2017, яким затверджено «Порядок проведення контролю та повної перевірки декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 13.02.2017 за № 201/30069).

Також, рішенням НАЗК № 1375 від 08.12.2017 № 1375 затверджено Роз`яснення щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» (стосовно необхідності попереднього встановлення фактів порушенім антикорупційного законодавства, для порушення кримінального провадження за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 366-1, 368-2 КК України). Хоча Роз`яснення НАЗК не охоплює питань механізму притягнення осіб до відповідальності за передбачені ст. 172-6 КУпАП правопорушення, разом з тим на підставі аналізу чинного законодавства та практики Європейського суду з прав людини НАЗК визначило:

- основним джерелом обставин, які свідчать про декларування недостовірної інформації чи незаконне збагачення можуть бути лише висновки, викладені в рішенні НАЗК за результатами повної перевірки декларації, які не є автоматичним підтвердженням вчинення особою кримінального правопорушення.

Оскільки повна перевірка декларацій шляхом перевірки правильності та повноти заповнення, логічного і арифметичного контролю є виключною компетенцією НАЗК, то і інший вид контролю - контроль за своєчасністю подання декларацій, теж відноситься до компетенції НАЗК (відповідно до ст.ст. 48-50 Закону України «Про запобігання корупції»).

Протокол про адміністративне правопорушення повинен містити достатні об`єктивні дані, які дійсно свідчать про ознаки конкретного правопорушення. Об`єктивними такі дані можуть бути лише у зв`язку з їх виявленням та встановленням компетентним державним органом в установленому законом порядку. Вкладені в постанові вище норми законодавства дають підстави для висновку, що таким порядком перед початком перевірки щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, є здійснення НАЗК контролю щодо своєчасності подання декларації суб`єктом декларування, встановлення за результатами такої перевірки факту порушення антикорупційного законодавства, а також відображення цього факту у відповідному рішенні НАЗК.

Таким чином, початку перевірки органом Національної поліції, збиранню ним доказів і складенню протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, повинно передувати отримання у встановленому законом порядку висновків НАЗК як єдиного суб`єкта, уповноваженого державою на здійснення контролю щодо своєчасності подання декларації суб`єктом декларування.

Вказаний висновок, на переконання апеляційного суду, не протирічить інформації, викладеній в листі НАЗК до Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 30.05.2017 № 95- 17/173/5/17 (доданий до протоколу, а.с.10-12) про те, що уповноважені органи Національної поліції мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 172-4 - 172-9 КУпАП, та збирати необхідні докази.

Навпаки, позиція апеляційного суду цілком відповідає висновкам Верховного Касаційного адміністративного суду, що викладені в Постанові від 11 грудня 2019 року (Справа №П/811/593/17, провадження №К/990126138/18).

Так, Верховний суд звертає увагу насамперед на те, що контроль за своєчасністю подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а також перевірка достовірності і повноти відомостей, зазначених суб`єктом декларування у декларації належить до виключної компетенції НАЗК. Тобто, якщо НАЗК встановить факт несвоєчасного подання чи неподання декларацій або повідомлення про зміни у майновому стані особою, яка в розумінні Закону № 1700-VIII є суб`єктом декларування і в якої виник обов`язок подати таку декларацію чи повідомлення, то лише висновок цього органу може бути підставою для притягнення такої особи до юридичної відповідальності за порушення вимог законодавства у сфері запобігання корупції.

В протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та в доданих до протоколу документах відсутня інформація з приводу того, чи був дотриманий визначений положеннями ст. 49 Закону України «Про запобігання корупції» порядок встановлення своєчасності подання декларації ОСОБА_1 , до початку проведення перевірки і збирання доказів органом Національної поліції. Відсутня інформація, чи проводився такий контроль НАЗК взагалі.

Відсутня будь-яка інформація, документи, копія декларації або витяг з неї, інші документи щодо ОСОБА_1 , які б були складені НАЗК або були отримані від цього органу, окрім листа, в якому зазначено календарні дати та час, коли мали місце помилки або перебої в роботі ІТС Реєстру (а.с.37-38).

Наявний у матеріалах справи витяг декларації з реєстру (а.с.21-35), який не завірений належним чином, не може вважатися належним доказом відповідно до положень ст. 251 КУпАП.

Суд жодним чином не піддає сумніву повноваження органів Національної поліції проводити перевірку, збирати докази та складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Разом з тим, звертає увагу на те, що сам факт несвоєчасного подання декларації не може свідчити про наявність складу адміністративного правопорушення. Адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання декларацій настає лише у разі подання її з порушенням встановлених строків без поважних причин. Такий факт може бути встановлений лише після проведення відповідної перевірки. Про це ж зазначено у листі голови НАЗК на ім`я Генерального прокурора України № 44-06/21566/19 від 21.03.2019 року.

Як вбачається з досліджених в судовому засіданні доказів, особа, що склала протокол щодо ОСОБА_1 , не зверталася до НАЗК за інформацією саме з приводу подачі декларації ОСОБА_1 . Зокрема, в матеріалах справи відсутній витяг з Єдиного державного реєстру декларацій щодо послідовності дій користувача реєстру, інші відомості, які б давали підстави зробити висновок про відсутність поважних причин подання декларації з порушення строків. Контроль за своєчасністю подання декларації громадянином ОСОБА_1 уповноваженою особою, а саме, НАЗК не проводився (відповідно до ст.ст. 48-50 Закону України «Про запобігання корупції»).

Тобто, всі обов`язкові дії по проведенню контролю та перевірки, у тому числі після встановлення, що суб`єкт декларування несвоєчасно подав декларацію чи не повідомив про суттєві зміни в майновому стані, уповноважені здійснювати виключно працівники НАЗК, у тому числі на підставі листа отримати пояснення від такої особи і вирішувати питання щодо її притягнення до відповідальності. А органи Національної поліції позбавлені контролюючої функції.

За вказаних обставин, враховуючи, що зібрані по справі докази отриманні без дотримання Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Так, пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 284 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 вересня 2019 року щодо ОСОБА_1 .

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП ОСОБА_1 за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяО. В. Демченко