Справа № 758/3205/20
3/758/6434/20 Категорія 307
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2020 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Зубець Ю. Г., розглянувши матеріали, що надійшли від Подільського УП ГУ НП в місті Києві після дооформлення, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 144462 від 27 лютого 2020 року, ОСОБА_1 16 лютого 2020 року о 20 годині 00 хвилин по АДРЕСА_1 , вчинив сварку із дружиною, ОСОБА_2 , під час якої висловлювався нецензурною лайкою, кидався в бійку, чим вчинив психологічне насильство в сім`ї.

В судове засідання з`явився захисник ОСОБА_1 - адвокат Гученко П.Ф. та пояснив суду, що адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП було складено з порушенням вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 р. № 1376, а саме, суть адміністративного правопорушення, викладена у протоколі, не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП. Дата та час адміністративного правопорушення внесені з явними ознаками дописування (почерк інший, чорнило інше), матеріали справи не містять дати та часу, зазначених у протоколі. Адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 двічі повертався до Подільського УП ГУ НП України для до оформлення (постанови від 01.06.2020 р. та від 14.09.2020 р.), однак недоліки не були усунені, за виключенням протиправних дописок до протоколу про адміністративне правопорушення. В матеріалах справи міститься копія протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , що свідчить про ймовірні маніпуляції з боку працівників Подільського УП ГУ НП України в м. Києві, так як, відповідно до розділу ІІ (Документування адміністративних правопорушень) п. 8 Інструкції, протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках , один з яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності. Крім того, у Подільському районному суді м. Києва розглядається цивільна справа про розірвання шлюбу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 . Однак, у позовній заяві відсутні будь-які згадки про домашнє насильство. Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що внаслідок дій ОСОБА_1 була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, але ні в протоколі, ні в доданих матеріалах не вказано, чи проводилося безпосереднє обстеження потерпілої лікарем-психіатром, не зазначено, яка саме шкода психічному здоров`ю потерпілої могла бути спричинена, яка психічна хвороба у неї могла розвинутися внаслідок дій ОСОБА_1 , тобто не вказано ознаки, які утворюють склад ст.. 173-2 КУпАП, що має бути підтверджено належними та допустимими доказами, які в матеріалах справи відсутні.

Вислухавши пояснення захисника Гученка П.Ф., дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, довідку за матеріалами ЖЄО, копію заяви ОСОБА_2 , копію пояснень ОСОБА_1 ,, суд прийшов до висновку, що відповідно до ст.247 КУпАП справа відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Так, до матеріалів справи не долучено жодного доказу того, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини, вимоги ст. 256 КУпАП при складенні протоколу про адміністративне правопорушення виконані не були.

Відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів у справі та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, як зазначено в ч.2 ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП і не може бути перекладений на суд.

Вказане відповідає вимогам Конституції України та практиці ЄСПЛ.

Так, відповідно до вимог ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п.2 ст.6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» (Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI), представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже ст.6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно добутих доказів.

Враховуючи викладене, вважаю, що у справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню положення ст.62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, відповідно до ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 173-2, 247, 294, 307, 308 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч.5 ст.7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Суддя Ю.Г. Зубець