Справа № 199/9623/19
ПОСТАНОВА

іменем України

14 січня 2020 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Щербина-Почтовик І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого у АДРЕСА_1 ,

-який притягується до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

-за участю особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , захисника Федорця Є.Є.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 336411 від 13 .11.2019 року, 09.08.2019 року о 22:45 годині в м. Дніпрі по вул. Солончаковій в районі будинку №109, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем ВАЗ 2104 державний номерний знак НОМЕР_1 своєчасно не вчинив всіх заходів щодо зменшення швидкості, аж до зупинки, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_2 .

На думку посадової особи, уповноваженої на складання протоколу, своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_3 заявив клопотання у якому просив закрити провадження посилаючись на ст. 38 КУпАП, враховуючи той факт, що кримінальне провадження від 10.08.2019 року внесене до ЄРДР за № 30001959 на підставі постанови слідчого від 19.10.2019 кримінальне провадження закрито, а строки притягнення ОСОБА_1 до відповідальності минули.

Судом 04.12.2019 року із врахуванням роз`яснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», - призначено у межах адміністративного провадження №199/9623/19 за фактом цього ж ДТП за звинуваченням ОСОБА_1 судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському НДЕКЦ МВС України. При цьому на вирішення експертизи поставлені наступні запитання:

1) яким чином, в даній дорожній обстановці, повинні були діяти водії ОСОБА_1 та пішохід ОСОБА_2

2) чи мав технічну можливість водії ОСОБА_1 та пішохід ОСОБА_2 уникнути даної пригоди?

3) дії кого водія, ОСОБА_1 чи пішохода ОСОБА_2 , в даній дорожній обстановці, не відповідали вимогам Правил дорожнього руху, які знаходяться в причинному зв`язку з даною пригодою?

Так, 28.12.2019 року, до суду з Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України надійшло клопотання експерта від 19.12.2019 року за №11/10.1/1351, у відповідності до якого, експерт посилаючись на положення ст. 273 КУпАП просив надати додаткові вихідні данні від учасників провадження.

Ознайомившись з клопотанням експерта захисник ОСОБА_3 , подав до суду заяву у якій вказав, що на теперішній час транспортний засіб, який приймав участь у ДТП « ВАЗ 2104» державний номерний знак НОМЕР_1 наразі відчужений власником на користь третіх осіб, а сам ОСОБА_1 будь-яких додаткових пояснень та відповідей які запитані експертом - надати не може.

При цьому, потерпілий ОСОБА_2 на виклики суду не реагує, про що свідчать неодноразові направлення на його адресу судових повісток, будь яких клопотань та пояснень з його боку не надходило.

Таким чином, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення у своїй сукупності, пояснення учасників провадження, та протокол згідно якого ОСОБА_1 висунуте порушення п. 12.3 Правил дорожнього руху, у зв`язку з чим суду не вдається можливим дійти ґрунтовного переконання про наявність винності водія ОСОБА_1 , а тому вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як свідчать матеріали даної справи, суд при розгляді справи врахував роз`яснення про які зазначив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», а саме те, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки у справі «Надточий проти України від 15.05.2008» Суд зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

А тому, зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), виходжу з того, що суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно приписів ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п. 1) ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи, те що за наявних у матеріалах провадження доказах не можливо зробити ґрунтовного висновку про наявність у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності вини у ДТП, оскільки те що ОСОБА_1 дійсно порушив вимог 12.3 Правил дорожнього руху та саме його дії знаходяться у причинному зв`язку з настанням ДТП належним чином не підтверджено, а тому слід вважати, фактично порушення ним вимог Правил дорожнього руху ґрунтується на припущеннях у зв`язку з чим провадження по справі на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП необхідно закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В. Щербина-Почтовик

14.01.2020