Провадження № 33/824/144/2020 Доповідач у 2 інстанції Зіміна В.Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ Зіміної В.Б., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , потерпілої - ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_2 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 5 грудня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 5 грудня 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173 КУпАП та звільнено від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП обмежившись усним зауваженням.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 21.10.2019 року близько 21.40 год. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство економічного та психологічного характеру відносно своєї сестри ОСОБА_2 , умисно обмежив доступ до гарячої води, приготування їжі, тобто здійснив дії, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Не погоджуючись з рішення суду потерпіла ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом неповно з`ясовано обставин, що мають значення для справи.

Апелянт зазначає, що умисне домашнє насильство економічного та психологічного характеру - безпідставне позбавлення ОСОБА_2 можливості користуватися вдома гарячою водою, яке триває з 04.02.2018 року, хоча вона своєчасно сплачує комунальні платежі.

Крім того, апелянт вказує, що ОСОБА_1 у лютому 2018 року забрав кабель живлення від стаціонарної електроплити, що унеможливлює доступ до неї іншим мешканцям квартири.

Заслухавши пояснення потерпілої ОСОБА_2 , яка підтримала свою апеляційну скаргу та просила її задовольнити, ОСОБА_1 , який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції, в цілому, були дотримані.

Суд першої інстанції оцінивши в сукупності зібрані та дослідженні докази по справі, прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ГР № 180823 від 25.10.2019 року, де зазначено, що ОСОБА_1 21.10.2019 року близько 21.40 год. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство економічного та психологічного характеру відносно своєї сестри гр. ОСОБА_2 , умисно обмежив доступ до гарячої води, приготування їжі, тобто здійснив дії, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП; заявою ОСОБА_2 , в якій вона зазначає, що систематично страждає від домашнього економічного та психологічного насильства з боку ОСОБА_1 по відношенню до неї та просить вжити спеціальні заходи щодо протидії домашньому насильству; рапортом ДОП Голосіївського УП ГУНП в м. Києві від 25.10.2019 року, в якому зазначено, що під час розгляду матеріалу ЖЄО №67943 від 09.10.2019 року, була проведена бесіда з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , які підтвердили, що в них дійсно відбувались сімейні конфлікти на побутовому ґрунті, але їх також вчиняла ОСОБА_2 (а.с. 2, 3, 8).

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, під насильством в сім`ї розуміється умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

Враховуючи вказані докази вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП є доведеною.

Разом з тим, згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

За змістом даної норми закону, малозначне правопорушення - це діяння, яке не становить великої громадської небезпеки, не заподіяли або не здатні були заподіяти скільки-небудь значної шкоди громадським або державним інтересам, так само як правам і свободам громадян чи іншим охоронюваним законом цінностям.

Як вбачається зі змісту постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 05.12.2019 року, суд визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, та врахувавши особу правопорушника та ставлення його до вчиненого, звільнив його від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що між ним та сестрою виникають непорозуміння на побутовому ґрунті. Він за згодою співвласників встановив в квартирі лічильники гарячої та холодної води, але ОСОБА_2 відмовилась сплатити свою частку витрат по їх встановленню.

ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції цей факт визнала, але пояснила, що її не було повідомлено, що обмеження в доступі до гарячої води, пов`язане саме з тим, оскільки з братом вони фактично не розмовляють.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, в повній мірі дотримався вимог закону, з`ясував усі фактичні обставини справи, дослідив наявні у матеріалах справи докази, дав їм оцінку та з урахуванням того, що матеріальної шкоди та тяжких наслідків своїми діями ОСОБА_1 нікому не завдав, дійшов до обґрунтованого висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, належним чином вмотивувавши його.

За таких обставин постанова судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05 грудня 2019 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для зміни чи скасування цієї постанови суд не вбачає у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 5 грудня 2019 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.Б. Зіміна