Справа № 455/62/20
Провадження № 3/455/148/2020
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 січня 2020 року м.Старий Самбір

Суддя Старосамбірського районного суду Львівської області Ніточко Л.Й.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), його захисника адвоката Дик С.І., перекладача Кулеша В.С.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділу прикордонної служби «Смільниця» Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України,

про притягнення до адмiнiстративної вiдповiдальностi ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Турецької Республіки, жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, з вищою освітою, непрацюючого,

за ч.2 ст. 204-1 Кодексу України про адмiнiстративнi правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії ЗхРУ №135327 від 07.01.2020 року, ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у групі з громадянами Турецької Республіки ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ), 07.01.2020 року о 22 годині 00 хвилин, намагався незаконно перетнути державний кордон України в Республіку Польща поза пунктом пропуску на напрямку 470 прикордонного знаку, що на території Старосамбірського району Львівської області та був затриманий на відстані 800 м від лінії державного кордону України прикордонним нарядом «Контрольний пост» від відділення інспекторів прикордонної служби «Нижанковичі» в транспортному засобі марки «Ніссан», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням громадянина України ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушив вимогу ст.9 Закону України «Про Державний кордон України» та вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.204-1 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) не визнав себе винним та пояснив, що приїхав в Україну як турист, був п`ятнадцять днів у м.Одесі, пізніше у м. Львові, громадяни ОСОБА_3 (Varcin Abdurrahman), Варчін ОСОБА_14 (Varcin ОСОБА_15 ), Варчін Хаджі (Varcin Haci), Іке Ібрахім (Ike Ibrahim), ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) попросили його про допомогу, щоб відвезти до м.Львова, але так сталося, що інтернет не працював, і не орієнтувався в місцевості, а тому опинилися на кордоні. Проте, що вони знаходяться біля кордону, не знав, туди б і не їхав, в ту ніч мав повернутися до м.Одеси, а пізніше в Туреччину. Наміру перетинати кордон, не було. Шкодує, що вийшла така ситуація, у всіх просить вибачення. З даними особами він познайомився перед Новим роком, чого вони на нього наговорюють, сказати не може, такого і бути не може, він мав їх підвезти до м. Львова, а не до кордону, в такому становищі відчуває себе, наче, винним.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) з участю перекладача ОСОБА_16 , думку захисника адвоката Дик С.І., дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 даного Кодексу передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками…, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і осноположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розмумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обгрунтованість будь- якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до диспозиції ч.2 ст. 204-1 КУпАП відповідальність за даною нормою настає у разі перетинання або спробі перетинання державного кордону України, вчинено групою осіб будь яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що місять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону України.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу.

Суб`єктом правопорушення може бути громадянин України, іноземець або особа без громадянства.

З матеріалів справи та пояснень громадянина Турецької Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) вбачається, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) не мав наміру перетинати Державний кордон України поза пунктом пропуску. Крім того, належними доказами не встановлено, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) вчиняв дії, які полягали у незаконному перетині державного кордону. Рух в сторону державного кордону та факт перебування особи біля лінії державного кордону без будь яких активних дій здійснити спробу його фізичного перетину не можна вважати спробою незаконного перетину кордону поза пунктами пропуску. Протокол про адміністративне правопорушення Серії ЗхРУ №135327 від 07.01.2020 року, протокол про адміністративне затримання від 07.01.2020 року, рапорт начальника відділення інспекторів прикордонної служби «Нижанковичі» (тип В) відділу прикордонної служби «Смільниця» І категорії (тип Б) О.Городецького від 07.01.2020 року, схема ділянки ВІПС «Нижанковичі» Мостиського загону підтверджують лише факт затримання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, але не її винуватість.

Будь-яких доказів протилежного, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять, тому вина ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у вчиненні спроби незаконного перетинання державного кордону України групою осіб базується лише на припущеннях.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

За таких обставин, вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя Ніточко Л.Й.