Справа № 222/1763/19
Провадження № 3/222/34/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2020 року Суддя Володарського районного суду Донецької області Подліпенець Є.О., при секретарі Темір В.В., за участю прокурора Яруш Р.Ф., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Нікольське справу про адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, за матеріалами, що надійшли з Управління захисту економіки в Донецькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єнакієве Донецької області, громадянина України, працюючого дільничним офіцером поліції Нікольського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

за ч.2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу № -41 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 23.09.2019 року складеного в м. Маріуполь заступником начальника відділу Донецького управління ДВБ Національної поліції України полковником поліції Прохоровим В.А., ОСОБА_1 будучі дільничним офіцером поліції Нікольського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій областіта являючись суб`єктом декларування відповідно до ст. 61 та пп. «з» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України від 14.10.2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції», порушуючи вимоги ч.2 ст. 52 зазначеного Закону, станом на 23.09.2019 року не повідомив НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, а саме про придбання 03.10.2017 року у власність автомобілю «ЗАЗ Форза», вартістю 104589,00 грн., що становить 62,1 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб на 01.05.2017 року та перевищує 50 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб, що дорівнює 84200 грн., чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, не визнав. Суду пояснив, що 07.11.2015 року його прийнято на службу до лав Національної поліції України. 30.12.2016 року його призначено на посаду дільничного офіцера поліції Нікольського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області. Під час проходження служби його та інших співробітників ознайомлювали з вимогами антикорупційного законодавства під підпис. 03.10.2017 року він за договором купівлі-продажу придбав автомобіль «ЗАЗ Форза». Проте, даний автомобіль він придбав не за 104589,00 грн., як зазначено в договорі купівлі-продажу, а за 77500,00 грн., що підтверджується розпискою про отримання продавцем автомобіля грошових коштів за нього, а тому у нього не було обов`язку повідомляти про зміни майнового стану. Також вказав, що переоформленням автомобіля займався продавець, а тому про вартість автомобіля, яка зазначена в договорі купівлі-продажу, йому відомо не було. Він тільки сплатив по квитанціям за переоформлення автомобіля і все. Крім цього, зазначив, що ДВБ НП України не уповноважене на перевірку декларацій, оскільки контроль і перевірка декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій тощо, покладено на НАЗК, висновок якого щодо порушення ним Закону України «Про запобігання корупції», в матеріалах справи відсутній. Просив провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адмінправопорушення, а також в зв`язку зі спливом на час розгляду справи строків передбачених ст. 38 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 пояснив, що раніше він був начальником ОСОБА_1 . Останній звернувся до нього та попросив поїхати з ним в м. Запоріжжя для покупки автомобілю. В обумовлений день вони разом поїхали до м. Запоріжжя для покупки автомобілю. По приїзду на місце, вони зустрілися з продавцем. Після огляду автівки, яка була в гарному технічному стані, продавець та ОСОБА_1 зайнялися оформленням купівлі продажу автомобілю, а він поїхав у своїх справах. При оформленні документів та передачі грошей він присутнім не був.

Дослідивши протокол та додані до нього матеріали, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адмінвідповідальності, допитавши свідка, враховуючи думку прокурора, який під час судового розгляду підтримав висновок про обґрунтованість складеного адміністративного корупційного протоколу та вважає, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 172-6 КУпАП, приходжу до наступного.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, в тому числі, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Частиною 2 статі 172-6 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

Суб`єктом правопорушень у цій статті відповідно до примітки є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» поліцейські є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Згідно наказу (витягу) начальника Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 30.12.2016 року № 446 о/с капітана поліції ОСОБА_1 призначено на посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції Нікольського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи поліцейським, є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Відповідно до відомостей про ознайомлення особового складу Нікольського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_1 . був ознайомлений з Законом України «Про запобігання корупції».

Частиною 2 статті 52 Закону України «Про запобігання корупції» в редакції, що діяла на той час, визначено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Відповідно до копії договору купівлі-продажу транспортного засобу 2341/2017/648755 від 03.10.2017 року, оформленого та підписаного сторонами в сервісному центрі 2341 РСЦ МВС в Запорізька № 2341/2017/648/755 в присутності адміністратора ОСОБА_3 , ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_4 транспортний засіб марки «ЗАЗ», моделі «FORZA», 2012 року випуску, синього кольору, номер кузова (шасі, рама) Y6DAF4854C0013507, номерний знак НОМЕР_1 , та за домовленістю сторін ціна транспортного засобу складає 104589,00 грн.

Згідно копії квитанції № П634/5784461/1/1 від 03.10.2017 року ОСОБА_1 сплатив 481,91 грн. за перереєстрацію вищевказаного автомобіля.

Відповідно розписки від 03.10.2017 року наданої в судовому засіданні особою, яка притягується до адмінвідповідальності, ОСОБА_4 отримав 03.10.2017 року від ОСОБА_1 гроші в сумі 77500,00 грн. за продаж ним йому автомобіля ЗАЗ Форза, 2012 року випуску.

Згідно п.8 ч.1 ст. 11 Закону України «Про запобігання корупції» до повноважень Національного агентства з питань запобігання корупції належить, зокрема, здійснення в порядку, визначеному цим законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.2 ст. 49 Закону України «Про запобігання корупції» державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов`язані перевіряти факт подання суб`єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього закону декларацій та повідомляти національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

Згідно ч.1 ст. 50 Закону України «Про запобігання корупції», повна перевірка декларації полягає у з`ясуванні достовірності задекларованих відомостей, точності оцінки задекларованих активів, перевірці на наявність конфлікту інтересів та ознак незаконного збагачення і може проводитися у період провадження суб`єктом декларування діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а також протягом трьох років після припинення такої діяльності; - обов`язковій повній перевірці підлягають декларації службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, суб`єктів декларування, які займають посади, пов`язані з високим рівнем корупційних ризиків, перелік яких затверджується національним агентством; - обов`язковій повній перевірці також підлягають декларації, подані іншими суб`єктами декларування, у разі виявлення у них невідповідностей за результатами логічного та арифметичного контролю.

Національне агентство проводить повну перевірку декларації, а також самостійно проводить повну перевірку інформації, яка підлягає відображенню в декларації, щодо членів сім`ї суб`єкта декларування у випадках, передбачених ч.7 ст. 46 цього закону.

Національне агентство проводить перевірку декларації на підставі інформації, отриманої від фізичних та юридичних осіб, із засобів масової інформації та інших джерел, про можливе відображення у декларації недостовірних відомостей.

Згідно ч.2 ст. 50 Закону України «Про запобігання корупції» у разі встановлення за результатами повної перевірки декларації відображення у декларації недостовірних відомостей національне агентство письмово повідомляє про це керівника відповідного державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, в якому працює відповідний суб`єкт декларування, та спеціально уповноважені суб`єкти у сфері протидії корупції.

Отже, здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у тому числі щодо достовірності і повноти відомостей, зазначених суб`єктом декларування у деклараціях, належить до виключної компетенції Національного агентства з питань запобігання корупції.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що перевірка стосовно ОСОБА_1 проводилась працівниками Донецького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, які відбирали пояснення, робили запити, збирали докази, складали протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1, п.п. 1 п. 3, п. 5 «Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 56 від 10.02.2017 р., цей Порядок визначає механізм проведення НАЗК контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статей 48 та 50 Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно п.п. 2 - 5 розділу II Порядку, НАЗК здійснює контроль щодо своєчасності подання декларацій. У разі отримання інформації (повідомлень), передбаченої у підпунктах 1, 2 пункту 2 цього розділу, НАЗК перевіряє факт неподання або несвоєчасного подання декларації суб`єктом декларування. У випадку встановлення факту неподання декларації НАЗК письмово повідомляє про це суб`єкта декларування та спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції у визначеному НАЗК порядку.

В той же час, усі обов`язкові дії по проведенню перевірки, у тому числі після встановлення, що суб`єкт декларування несвоєчасно подав декларацію, чи не повідомив про суттєві зміни в майновому стані, уповноважені здійснювати виключно працівники НАЗК, у тому числі на підставі листа отримати пояснення від такої особи і вирішувати питання щодо її притягнення до відповідальності.

Слід зазначити, що ст. 255 КУпАП передбачено право уповноважених на те посадових осіб органів внутрішніх справ (Національної поліції) складати протоколи про адміністративне правопорушення за ст.ст. 172-4 - 172-9. Статтею 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Проте, Закон України «Про запобігання корупції», який є основним спеціальним Законом у сфері боротьби з корупцією, тільки Національне агентство наділив правом здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (стаття 11 Закону).

Такий висновок також узгоджується з висновком Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладеним у постанові від 11.04.2018р. за касаційною скаргою на рішення Одеського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2017р. у справі за позовом громадянина до Генеральної прокуратури України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії (справа № 814/886/17), де суд зазначив, що НАЗК здійснює повну перевірку декларацій у порядку, передбаченому статтею 50 Закону № 1700-VII. Здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема щодо достовірності і повноти відомостей, зазначених суб`єктом декларування у декларації, належить до виключної компетенції НАЗК.

Така сама правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України, від 11 квітня 2018 року по справі №814/886/17, де було зазначено, що «на підставі рішення НАЗК «Про початок діяльності Національного агентства з питань запобігання корупції» від 14.08.2016 № 1 розпочало свою діяльність Національне агентство з питань запобігання корупції, до повноважень якого згідно з п.8 ч.1 ст.11 Закону № 1700-VII належить здійснення в порядку, визначеному цим законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

НАЗК є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику та має повноваження щодо здійснення в порядку, визначеному Законом № 1700-VII, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя зазначених осіб.

Національне агентство з питань запобігання корупції здійснює повну перевірку декларацій у порядку, передбаченому ст. 50 Закону № 1700-VII.

Таким чином, здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема щодо достовірності й повноти відомостей, зазначених суб`єктом декларування у декларації, належить до виключної компетенції Національного агентства з питань запобігання корупції».

Аналогічні висновки містяться у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.10.2018 року (справа № 800/433/17).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» Вища рада правосуддя є колегіальним, незалежним конституційним органом державної влади та суддівського врядування, який діє в Україні на постійній основі для забезпечення незалежності судової влади, її функціонування на засадах відповідальності, підзвітності перед суспільством, формування доброчесного та високопрофесійного корпусу суддів, додержання норм Конституції і законів України, а також професійної етики в діяльності суддів і прокурорів.

Тобто, одним із завдань Вищої ради правосуддя є забезпечення додержання в діяльності суддів норм Конституції і законів України. Досліджуючи питання забезпечення незалежності суддів та авторитету правосуддя ВРП в своєму рішенні від 17 липня 2018 року (справа № 2297/0/15-18) зауважила, що «…за змістом функціональних обов`язків поліція належить до правоохоронних, а не контролюючих органів, її працівники здійснюють виключно оперативно-розшукові заходи. Вжиття превентивних поліцейських заходів урегульовано статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію», при цьому проведення перевірок дотримання вимог антикорупційного законодавства цим Законом до таких заходів не віднесено.

Зазначених вище повноважень з боку НАЗК на здійснення перевірки матеріали адміністративної справи не містять.

Аналогічний висновок зазначений в постанові Одеського апеляційного суду від 03.06.2019 року, справа №520/1359/19, доповідач Журавльов О.Г., № рішення 82148884 та постанові Одеського апеляційного суду від 02.07.2019 року, справа №522/4643/19, доповідач Черевко П.М., № рішення 82781930.

Як зазначалося вище, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно ч.3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

На підставі викладеного, оцінюючи відповідно до ст. 252 КУпАП надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, враховуючи, що досудова перевірка по справі проведена неуповноваженим органом, що дає підстави визнати протокол та інші похідні від нього матеріали неналежними докази по справі, а тому приходжу до висновку про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, а тому провадження по даній справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Між тим, розглядаючи справу повно, всебічно, об`єктивно, та даючи оцінку вісім обставинам, слід зазначити, що доводи особи, яка притягується до адмінвідповідальності ОСОБА_1 з приводу придбання автомобілю за нижчу ціну, яка не підлягає декларуванню, є неспроможними та не беруться до уваги, оскільки сума придбання автомобіля не може підтверджуватися наданою розпискою, а встановлена договором укладеним сторонами в сервісному центрі, який в свою чергу у встановленому законом порядку не визнаний недійсним та є чинним.

Також слід зазначити, що закриваючи справу про адмінправопорушення з підстав передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП (відсутність складу адміністративного правопорушення) суддя не застосовує строки передбачені ст. 38 цього Кодексу, на застосуванні яких наполягала особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки такі процесуальні строки мають відраховуватися лише з моменту вчинення правопорушення, а як встановлено в діях ОСОБА_1 відсутній склад адмінправопорушення.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, враховуючи, що за наслідками розгляду даної адмінсправи провадження по ній підлягає закриттю, а тому ОСОБА_1 звільняється від сплати суми судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 7, 9, 40-1, 245, 247, 251, 252, 256, 268, 279, 280, 283, 284 КУпАП, Законом України «Про запобігання корупції», суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 172-6 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, відносно якої її винесено, її законним представником, захисником, шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Володарський районний суд Донецької області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Є.О. Подліпенець