ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/317/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2020 р. м. Київ

Суддя Дарницького районного суду м. Києва О.В. Домарєв, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу ДПР18 № 250311 - 06.11.2019 приблизно о 01 год. 30 хв. ОСОБА_1 біля буд. № 6-а по вул. Л. Руденко в м. Києві, керував автомобілем «Citroёn» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка мова. Від проходження огляду у встановленому порядку на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, проте надав письмове клопотання з проханням відкласти розгляд справи у зв`язку із перебуванням у відрядженні за межами м. Києва. Розглянувши дане клопотання, суд приходить до висновку про відсутність підстав для його задоволення, оскільки факт перебування у службовому відрядженні не підтверджений будь-якими документами. У той же час, відповідно до положень ст. 268 КУпАП - неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи за суттю у його відсутність.

У судовому засіданні, яке відбулось 20.12.2019 ОСОБА_1 свою провину у скоєнні зазначеного правопорушення не визнав та суду пояснив, що 06.11.2019 приблизно о 01 год. 30 хв. він перебував біля дому та у нього виник конфлікт з перехожими громадянами, які викликали працівників поліції. Його автомобіль у цей час був припаркований біля кіоску. Не заперечував, що у зазначені у протоколі дату та час він перебував у стані алкогольного сп`яніння, однак стверджував, що автомобілем не керував та навіть не мав при собі ключів та документів на транспортний засіб. Працівники поліції, які прибули за викликом, не прийняли до уваги його твердження та наполягали на проходженні огляду на стан сп`яніння, однак він відмовився від такого огляду, оскільки не керував транспортним засобом.

Допитана у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_2 пояснила, що вона працює продавцем у магазині біля якого 06.11.2019 приблизно о 01 год. 30 хв. виник конфлікт між громадянами. Зазначила, що вона безпосередньо не бачила, що ОСОБА_1 керував автомобілем, а пояснення, які містяться в матеріалах справи вона написала під диктовку працівників поліції та підписала їх.

Працівники патрульної поліції, що здійснювали оформлення відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, у судове засідання двічі не з`явились та не повідомили про причини неможливості прибути до суду.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

А відповідно до положень ст.252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цьогопринципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Між тим, відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У матеріалах справи містяться пояснення ОСОБА_2 , де остання зазначила, що 06.11.2019 близько 01 год. 30 хв. вона стала свідком того, як водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Сітроен» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння за адресою: м. Київ, вул. Руденко, 6-а. Однак у судовому засіданні ОСОБА_2 зазначила, що насправді вона не має можливості беззаперечно стверджувати, що ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля, а пояснення, що долученні до матеріалів справи вона написала на прохання працівників поліції, які зайшли до магазину, у якому вона працює.

Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_1 не був зупинений працівниками поліції за керуванням транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а висновок про керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками сп`яніння був зроблений працівниками поліції та базується на помилкових свідченнях ОСОБА_2 , яка наразі не може стверджувати, що ОСОБА_1 взагалі керував транспортним засобом, суд вважає протокол, складений відносно ОСОБА_1 за ознаками порушення вимог п. 2.5 ПДР України, неналежним доказом.

Будь-які інші докази, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в зазначений протоколі час, в матеріалах справи відсутні.

При цьому, судом вичерпані всі можливості для здобуття доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Аналіз наведених обставин та положень закону дозволяє суду зробити висновок про відсутність належних доказів порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та враховуючи положення ч.1 ст. 247 КУпАП, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому з цих підстав провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 130 ч.1, 247 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя О.В. Домарєв