Справа № 211/6896/20
Провадження № 3/211/3224/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Папарига В.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Довгинцівського відділення поліції Криворізького відділу поліції ГУ Національної поліції у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої ФОП « ОСОБА_2 » приймальником, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 21.11.2020 року серії ВАБ 116594, 21.11.2020 року приблизно о 12.00 хв. Довгинцівським ВП було виявлено, що ОСОБА_1 перебуваючи на своєму робочому місці павільйон ФОП « ОСОБА_3 » по АДРЕСА_2 , здійснювала прийом вторинної сировини у карантин вихідного дня, чим порушила вимоги п.п.4 п. 15 Постанови КМУ № 641 від 22 липня 2020 року, а саме: діяльність в сфері торгівельного та побутового обслуговування. Своїми діями вчинила адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не визнала факт вчинення нею адміністративного правопорушення, її захисник адвокат Стригунова Г.І. просила провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Вислухавши, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, її захисника, перевіривши обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, дослідивши письмові матеріали справи, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з такого.

Частиною 2 ст.7 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 зі змінами Постановою Кабінету Міністрів України № 956 на всій території України з 12.03.2020 року до 31 грудня 2020 року встановлено карантин.

Стаття 44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція ст.44-3 КУпАП має бланкетний характер, а тому для з`ясування змісту порушення необхідним є звернення до відповідних нормативно правових актів, якими встановлено відповідні правила та норми, а також до рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Кваліфікуючі ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, мають бути конкретно зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення як того вимагає ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, об`єктивною стороною складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є здійснення винною особою діянь, які прямо заборонені Законом України«Про захистнаселення відінфекційних хвороб» та деталізовані у постанові КабінетуМіністрів України№ 641від 22.07.2020 року, рішеннями органів місцевого самоврядування.

Підставою складання зазначеного протоколу стало виявлення працівником поліції порушення ОСОБА_1 п.п. 4 п. 15 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року.

Положеннями підпункту 4 пункту 10 Постанови КМУ від 22.07.2020 № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» передбачено, що додатково до обмежень, передбачених пунктом 10 цієїпостанови, в період з 00 годин 00 хвилин суботи до 00 годин 00 хвилин понеділка на території України з 14 листопада 2020 р. до 30 листопада 2020 р. забороняється: приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення.

Проте, як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 є найманем працівником ФОП « ОСОБА_4 », що підтверджується копією договору від 07.12.2017 року, тобто не є окремим суб`єктом господарювання та суб`єктом вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 44-3 КУпАПу зв`язку з порушенням правил карантину, які були встановлені урядом згідно з Постановою № 641 від 22.07.2020 року (в редакції на дату складення протоколу), тому ОСОБА_1 не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Працівниками поліції не було надано до суду документів на підтвердження того, що ОСОБА_1 є посадовою особою та несе адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

За правилами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, окрім іншого, показаннями свідків.

Відповідно до п. 15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України №1376 від 06.11.2015 року, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.44 -3 КУпАП не зазначено жодних свідків та не долучено їх пояснень, які б підтверджували обставини викладені в протоколі.

Суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Акцентується увага, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

У відповідності до положень ст.62Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пунктом 1 ч. 1ст. 247 КУпАП встановлено, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи викладені в протоколі обставини, докази додані до протоколу, суд вважає необхідним провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1ст. 247 КУпАПза відсутністю в діях ОСОБА_5 складу адміністративних правопорушень, передбаченихч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 44-3 , 247, 280, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: В. А. Папарига