пр. № 3/759/120/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2020 року м. Київ

суддя Святошинського районного суду м. Києва Косик Л.Г., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративнх правопорушень, передбачених ст. 122-2, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 06.12.2019 о 00 годині 10 хвилин, рухаючись по бул. Кольцова 20 в м. Києві, за кермом мопеда "Yamaha", б/н, він-кодНОМЕР_2 , з ознаками аклогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків.

Крім цього, 06.12.2019 о 00 год. 10 хв., рухаючись по бул. Кольцова 20 в м. Києві, за кермом мопеда "Yamaha", б/н, він-кодНОМЕР_2,не був уважний та залишив свій мопед, не вчинивши всіх заходів, що призвело до його падіння на автомобіль "Toyota" д.н.з. НОМЕР_1 . При ДТП всі транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Крім цього, 06.12.2019 о 00 год. 10 хв., рухаючись по бул. Кольцова 20 в м. Києві, за кермом мопеда "Yamaha", б/н, він-кодНОМЕР_2, не зупинився на вимогу працівників поліції, а саме: ігнорував вимогу червоного та синього проблискового маячку з звуком сигналом, був затриманий шляхом переслідування.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав в повному обсязі, щиро розкаявся та запевнив, що зробив для себе належні висновки.

Вислушавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Враховуючи встановлений механізм ДТП, умови дорожньої обстановки, в якій вона відбулася, а також характер дій обох учасників пригоди, суд приходить до висновку, що водій ОСОБА_1 повинен був керуватись вимогами розділу п. 2.3б та п. 15.12 ПДР України.

Відповідно до п.2.3 «б» ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 15.12 ПДР України, водій не повинен залишати ТЗ, не вживши всіх заходів, щоб не допустити його самовільного руху, проникнення до нього і(або) незаконного заволодіння ним.

Таким чином, враховуючи механізм ДТП, характер отриманих транспортними засобами механічних ушкоджень, суд приходить до висновку, що виникнення ДТП є прямим наслідком допущення порушень п.п. 2.3 «б», 15.12 ПДР України саме ОСОБА_1 .

Стосовно складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд виходить з наступного.

Так, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння - почервоніння обличчя, нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, виявлені працівниками поліції у ОСОБА_1 в розумінні п.3 розділу 1, п.1 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан сп`яніння, а у випадку відмови в проходженні огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

На відеозаписі з боді-камери на диску DVD-R зафіксовано пред`явлення поліцейським вимоги пройти ОСОБА_1 огляд на стан аклогольного сп`яніння із попереднім роз`ясненням його процесуальних прав та наслідків відмови від проходження огляду, що визначає окремий склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.130 КУпАП. ОСОБА_1 добровільно, свідомо відмовився в присутності двох свідків - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується письмовими поясненнями останніх та зафіксовано на відеозаписі.

Підстави ставити під сумнів достовірність наявних у справі доказів відсутні, оскільки ці докази повністю узгоджуються між собою, доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення, порушенні вимог п.2.5 ПДР, та не спростовують правомірності дій інспекторів ПП щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, які діяли у повній відповідності до вимог КУпАП на Інструкції.

Приймаючи до уваги викладене, дослідивши зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад наступних адміністративних правопорушень: за ст. 122-2 КУпАП за ознаками: невиконання водієм вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, за ст.124 КУпАП за ознаками: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за ч.1 ст.130 КУпАП за ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Обираючи вид і міру стягнення суд відповідно до ст.33 КУпАП враховує особу ОСОБА_1 , який фактично вину визнав, щиро розкаявся, від явок до суду не ухилявся, вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу з позбавленням права керуванням транспортними засобами, остаточно визначивши адміністративне стягнення за правилами ст.36 КУпАП в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 27, 30, 33-36, 40-1, 124, 130 ч.1, 245, 268, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-2, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення:

- за ст. 122-2 КУпАП - у виді штрафу в розмірі 9 (дев`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 153 (сто п`ятдесят три) грн. 00 коп. в дохід держави;

- за ст.124 КУпАП - у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) грн. 00 коп. в дохід держави;

- за ч.1 ст.130 КУпАП - у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

У відповідності до ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, остаточно визначивши адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва.

Суддя Л.Г. Косик