ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/1033/20 Номер провадження 33/814/787/20Головуючий у 1-й інстанції Гусач О. М. Доповідач ап. інст. Рябішин А. О.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Рябішин А.О., з секретарем Журою Н.Л., з участю адвоката Козлової Т.М. , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19 жовтня 2020 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, ІПН НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

про притягнення до адміністративної відповідальності , передбаченої ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені суддею суду першої інстанції обставини

Постановою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19 жовтня 2020 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200(десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Згідно з постановою судді , 24.07.2020 року о 19-30 год. по вул.. Морській в с. Залізний порт Херсонської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом «SKODA FABIA» д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу «Драгер» в присутності двох свідків, чим порушив п.2.9 а, вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи , яка її подала

Не погодившись з даним рішенням судді місцевого суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження у справі відносно нього закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляції зазначає , що огляд на стан сп`яніння проведені з порушеннями. Апелянт зазначає , що не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння , оскільки , по-перше , був впевнений , що вміст алкоголю в крові нижчий за максимально допустимий , а по-друге , в той момент , коли працівники поліції надійшли до нього , він сидів в нерухомому автомобілі. Жоден з наведених у постанові доказів , не підтверджує перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння , оскільки усі документи складені з порушеннями.

Позиція апелянта в судовому засіданні апеляційного суду

В судовому засіданні адвокат Козлова Т.М. апеляційну скаргу підтримала та просила задовольнити з наведених в ній підстав.

Мотиви суду

Заслухавши пояснення адвоката , вивчивши матеріали провадження , перевіривши доводи апеляційної скарги , апеляційний суд доходить до таких висновків.

Згідно з положеннями ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вказані вимоги закону суддею місцевого суду були виконані в повному обсязі.

Так , визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП , суддя суду першої інстанції послався на докази , які були досліджені у повному обсязі, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення , згідно якого ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння згоди водія у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу «Драгер» в присутності двох свідків; тестуванням на алкоголь, яке проведено за допомогою приладу «Драгер»; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; письмовими поясненнями свідків; рапортом поліцейського; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Оцінивши зазначені докази суддя прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Із вказаним висновком судді місцевого суду погоджується і апеляційний суд.

Натомість , доводи апеляційної скарги є непереконливими та висновків судді суду першої інстанції не спростовують.

Так , позиція апелянта в цілому зводиться до того , що він не керував автомобілем , а працівниками поліції допущено ряд процесуальних порушень під час проведення огляду та складання протоколу.

З такими доводами автора апеляції апеляційний суд не погоджується через таке.

Так , в протоколі про адмінправопорушення ОСОБА_1 власноруч зазначив про те , що він відмовляється від пояснень. Разом з тим , він не зазначив , що не керував транспортним засобом та що з боку працівників поліції були допущенні якісь порушення.

Під час перегляду відеозапису з нагрудної камери поліцейського встановлено , що під час досить тривалого спілкування з працівниками поліції , ОСОБА_1 також жодного разу не спростовував факту керування транспортним засобом.

Крім того , суддею місцевого суду правильно зазначено , що саме розташування транспортного засобу на проїзній частині , відчинене скло передньої лівої двері автомобіля та сукупність інших видимих ознак зафіксованих на боді-камеру спростовують показання ОСОБА_1 про те, що автомобіль «SKODA FABIA» д.н.з. НОМЕР_2 був припаркований на дорозі з самого ранку 24.07.2020 року.

З таким спростуванням позиції ОСОБА_1 та його адвоката щодо недоведення факту керування останнім транспортним засобом у повній мірі погоджується і апеляційний суд.

Та обставина , що ОСОБА_1 не був безпосередньо зупинений працівниками поліції під час керування , не впливає на правильність кваліфікації його дій , оскільки , по-перше , жодна норма не вимагає цього , по-друге , докази , перелічені вище у повній мірі доводять вказану обставину .

Апеляційний суд також вважає непереконливими доводи щодо відсутності доказів перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Так , огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння було проведено за допомогою газоаналізатору «Драгер» у присутності двох свідків та підтверджується наявними у справі доказами: роздруківкою «Драгеру»; поясненнями двох свідків.

Крім того , під час відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається , що ОСОБА_1 має явні ознаки алкогольного сп`яніння та сам зізнався у вживанні алкогольних напоїв. Не заперечував факт вживання алкогольних напоїв в суді першої інстанції і сам ОСОБА_1 . Те , що апелянт не очікував такого результату тестування на «Драгері» в жодній мірі не виправдовують його дій.

Доводи апеляції щодо проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою несертифікованого газоаналізатора «Драгер» та щодо інших процесуальних порушень , не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції. Крім того , вони аналогічні тим , що були наведені ОСОБА_1 та його адвокатом в суді першої інстанції , були детально оцінені та спростовані судом.

З вказаною оцінкою у повній мірі погоджується і апеляційний суд.

Переконливих доводів на переконання необхідності відхилення доказів , на які послався суддя суду першої інстанції та прийняття інших , апелянтом не наведено.

Процесуальних порушень , допущених судом під час розгляду справи щодо ОСОБА_1 також не встановлено.

Апеляційний суд вважає , що судовий розгляд проведено з дотриманням вимог законодавства , відповідно до положень статті 245 КУпАП , з своєчасним , всебічним , повним і об`єктивним з`ясуванням кожних обставин.

З огляду на викладене , апеляційний суд приходить до висновку , що суддя суду першої інстанції, правильно встановивши фактичні обставини по справі та обґрунтувавши їх належними і допустимими доказами, постановив законне та обґрунтоване судове рішення про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнення його до адміністративної відповідальності за цією статтею і доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з додержанням вимог статті 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

Порушень законодавства про адміністративні правопорушення, суддею суду першої інстанції, які ставили б під сумнів його висновки, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Зважаючи на вищевикладене, не вбачаю підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення , а постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19 жовтня 2020 року щодо нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін;

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Рябішин