Справа № 502/2375/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2020 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Маслеников О.А.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення,

яка надійшла від

Ради адвокатів Одеської області

відносно:

ОСОБА_1 - громадянина України, перебуваючого на посаді начальника Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області

за ч. 5 ст.212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

20.11.2019 р. до Кілійського районного суду надійшов протокол від Ради адвокатів Одеської області за яким начальник ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області вчинив правопорушення за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, а саме не надав своєчасно інформацію на адвокатський запит адвоката ОСОБА_2 , поданий в порідку ст. 24 закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» та отриманий відповідною посадовою особою 11.09.2019 р.

В судовому засіданні потерпілий адвокат Кравченко І.В. та його представник ОСОБА_3 підтвердили зміст протоколу, за яким, 19 вересня 2019 року начальник Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_1 , в порушення вимог ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», не надав своєчасно інформацію на адвокатський запит адвоката Кравченко Ігоря Валентиновича, поданого в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 04.09.2019 року, з метою отримання інформації, необхідної для виконання зобов`язань за Договорами, адвокат Кравченко І.В. направив Начальнику Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області адвокатський запит від 04.09.2019 р. № 4/9-19, про що свідчать дані поштового відправлення за №060. Даний адвокатський запит отриманий адресатом 11.09.2019 р. В адвокатському запиті адвокат Кравченко І.В. просив надати наступну інформацію та копії документів: - надати витяг з кримінального провадження № 0000664 від 26.07.2018 із зазначенням заявника, іншого джерела, з якого стало відомо про можливе вчинення кримінального правопорушення, попередньої кваліфікації та фабули кримінального провадження; - повідомити які слідчі (процесуальні) дії проведені слідчим у кримінальному провадженні №0000664 від 26.07.2018 з метою встановлення обставин, що мають значення у цьому провадженні, зокрема: чи допитані заявники у кримінальному провадженні, інші особи (державні реєстратора, підписати протоколів загальних зборів СВК «Єнікіой» та ТОВ «Єнікіой»), чи здійснений тимчасовий доступ до реєстраційної справи ТОВ «Єнікіой», яке є правонаступником СВК «Єнікіой», із отриманням копій відповідних документів (протоколів зборів, статутів, реєстраційних форм тощо), чи проводились судові експертизи тощо; - повідомити відносно того, чи прийнято у кримінальному провадженні № 0000664 від 26.07.2018 остаточне процесуальне рішення? Якщо так, просив надати копію відповідного рішення (постанови) разом з іншими матеріалами (за наявності), які могли слугувати підставою для прийняття відповідного рішення. Однак, в порушення ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокату Кравченко І ОСОБА_8 В. не було надано своєчасно інформацію та копії документів на зазначений адвокатський запит. Відповідно до пояснень, наданих до Ради адвокатів Одеської області, відповідь адвокату Кравченко І.В. була направлена за вих.№44/2/11а/з від 16.09.2019 року. Однак, жодних документів, які б підтверджували направлення відповіді, до Ради адвокатів Одеської області не надано. Відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації на адвокатський запит є незаконним та порушує положення ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Відповідальність за порушення норм ч. ч. 2, 3 ст. 24 Закону, передбачено ч. 5 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Начальник Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_1 порушив гарантоване ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» професійне право адвоката Кравченка І.В., чим останньому заподіяв значну моральну шкоду, що вбачається з наступного. Внаслідок неправомірних дій начальника Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_1 , адвокат Кравченко І.В. вимушений нести вагомі втрати немайнового характеру, пов`язані з приниженням престижу та його ділової репутації, що були викликані неможливістю отримати необхідну інформацію та надати належну правничу допомогу Клієнту. Так, вчинені начальником Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_1 . перешкоди виконання договірних зобов`язань перед клієнтом, стали наслідком моральних страждань адвоката Кравченка І.В., адже з огляду на неспроможність реалізувати своє професійне право, адвокат Кравченко І.В. позбавлений можливості підтримувати не тільки власний високий професійний рівень, але й рівень Адвокатури України. Незаконні дії директора начальника Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_1 потягли за собою погіршення стосунків адвоката Кравченка І.В. з клієнтом та пошкодили нормальні життєві зв`язки, оскільки, як наслідок, адвокат Кравченко І.В. вимушений докласти окремі зусилля не тільки для відновлення свого порушеного права, але й визначення іншого способу захисту інтересів його клієнта. У зв`язку із викладеним, адвокат Кравченко І.В. звернувся до Ради адвокатів Одеської області із заявою про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 212-3 КупАП. Також, було зазначено, що доводи, які були надані ОСОБА_1 , не є доказами відсутності вини, оскільки внутрішні документи, щодо надання, як зазначає особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповіді на запит не підтверджують факту відправки зазначеної відповіді, а тому не можуть вважатися належними доказами направлення відповіді на його запит.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 зазначив, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю складу адміністративною правопорушення в його діях з огляду на наступні обставини. Адвокатський запит, поданий адвокатом Кравченком І.В., стосується: - надання витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні № 000664; - надання інформації про проведення слідчих дій з наданням копій відповідних документів; - надання інформації про прийняте рішення у вказаному провадженні з наданням копій відповідних документів. Втім, начальник відділення поліції не є розпорядником запитуваної інформації у розумінні кримінального процесуального закону. А особи, в інтересах яких подано адвокатський запит (свідки у справі), не мають процесуальних повноважень щодо витребування копій запитуваних документів кримінального провадження. Так, відповідно до п.19 ч.1 ст.3 КПК України, сторони кримінального провадження - з боку обвинувачення; слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники. В свою чергу, керівник органу досудового розслідування - начальник Головного слідчого управління, слідчого управління, відділу, відділення органу Національної поліції, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу Державного бюро розслідувань, Головного підрозділу детективів, підрозділу детективів, відділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України та його заступники, які діють у межах своїх повноважень (п. 8 ч.1 ст.3 КПК України). Згідно з пунктом 5 розділу І Положення про органи досудового розслідування Національної поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.07.2017 № 570, органи досудового розслідування очолюють: у територіальних (відокремлених) підрозділах поліції - заступники начальників територіальних (відокремлених) підрозділів поліції - начальники слідчих відділів (відділень). Пунктом 9 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 №139, користувачами Реєстру 6: керівники прокуратур та органів досудового розслідування; прокурори; слідчі органів поліції; безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства та Державного бюро розслідувань, детективи Національного бюро; інші уповноважені особи органів прокуратури та досудового розслідування, які виконують функції з інформаційно-аналітичного забезпечення правоохоронних органів та ведення спеціальних обліків (оперативних, оперативно-облікових, дактилоскопічних тощо) відповідно до чинного законодавства. За таких обставин, з урахуванням положень кримінального процесуального законодавства та відомчих нормативних актів, начальник територіального відділення поліції:

-не є керівником органу досудового розслідування;

-не є стороною кримінального провадження;

-не має доступу до кримінальних проваджень;

-не має доступу до Єдиного реєстру досудових розслідувань;

-не може надавати вказівки у кримінальних провадженнях та надавати витяги,

-інформацію про проведенні слідчі дії;

-не має повноважень щодо прийняття процесуальних рішень у кримінальних провадженнях;

-не має повноважень без дозволу слідчого або прокурора надавати інформацію у конкретних кримінальних провадженнях.

Не будучи розпорядником запитуваної інформації, ОСОБА_1 доручив розгляд адвокатського запиту уповноваженій службовій особі, керівнику органу досудового розслідування - начальнику СВ Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області Істоміній В.В., якою 16.092019 надано та направлено засобами поштового зв`язку відповідь на адвокатський запит. Відповідь на адвокатський запит є повною та такою, що відповідає дійсності, надана своєчасно. Втім, у будь-якому разі, ОСОБА_1 , не будучи розпорядником запитуваної інформації, не може бути визнаний суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.212-3 КУпАП, оскільки адвокатський запит може бути спрямований не будь-якій особі, а саме уповноваженій особі. За таких обставин, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 212-3 КУпАП. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення від 06.11.2019 складено з порушенням закону та він не може слугувати доказом вчинення правопорушення ОСОБА_1 , а інші докази вини та складу правопорушення в його діях відсутні. Протокол про адміністративне правопорушення може бути складено лише у присутності особи, яка притягається до відповідальності, яка має або підписати протокол або відмовитися від його підписання, про що робиться запис про це. Закон не передбачає можливості «заочного» притягнення до адміністративної відповідальності, проте, протокол містить запис: «У зв`язку із неявкою ОСОБА_1 його підпис на протоколі про адміністративне правопорушення та про отримання примірнику протоколу відсутній». Вказаний запис свідчить про те, що протокол складено за відсутності ОСОБА_1 який, не ознайомлювався з його змістом, При цьому, протокол про адміністративне правопорушення взагалі не містить відміток про роз`яснення прав і обов`язків, передбачених статтею 268 цього Кодексу, а також про роз`яснення статті 63 Конституції України, що є грубим порушенням прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. В порушення ч.1 ст. 256 КУпАП, протокол не містить відомостей про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (крім прізвища, ім`я, по-батькові), які б дозволяли повністю ідентифікувати особу (дату та місце народження, службову або домашню адресу тощо). Враховуючи викладене, просив провадження у справі про адміністративне правопорушення за протоколом від 06.11.2019 р. передбачене ч.5 ст.212-3 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також потерпілого та його представника, дослідивши додані в якості доказів до протоколу про адміністративне правопорушення матеріали, суддя встановив наступне.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Частиною 1 статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що надання адвокату інформації та копій документів, отриманих під час здійснення кримінального провадження, здійснюється в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом.

Відповідальність за ненадання відповіді на адвокатський запит передбачена ч. 5 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення та полягає у накладенні штрафу на посадових осіб від двадцяти п`яти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 1 ст. 15 КУпАП військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також особи рядового і начальницького складів Державної кримінально-виконавчої служби України, служби цивільного захисту і Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, поліцейські несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, санітарних норм, правил полювання, рибальства та охорони рибних запасів, митних правил, вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення тиші в громадських місцях, неправомірне використання державного майна, незаконне зберігання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, невжиття заходів щодо окремої ухвали суду, ухилення від виконання законних вимог прокурора, порушення законодавства про державну таємницю, порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, ці особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. До зазначених осіб не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи і адміністративний арешт.

Відповідно ст. 15 Закону України «Про Національну поліцію», територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання. Територіальні органи поліції утворює, ліквідовує та реорганізовує Кабінет Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ України на підставі пропозицій керівника поліції. Структуру територіальних органів поліції затверджує керівник поліції за погодженням з Міністром внутрішніх справ України. Штатний розпис (штат) та кошторис територіальних органів поліції затверджує керівник поліції. Керівники територіальних органів поліції призначаються на посади та звільняються з посад керівником поліції за погодженням з Міністром внутрішніх справ України. Заступників керівників територіальних органів поліції призначає на посади та звільняє з посад керівник територіального органу поліції. Керівником, заступником керівника територіального органу поліції може бути призначена особа, яка: відповідає загальним умовам вступу на службу в поліцію; має вищу повну юридичну освіту; має стаж роботи в галузі права не менш як п`ять років; має досвід роботи на керівних посадах не менше одного року.

З ч.1 ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію» вбачається, що поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно ст. 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, який затверджений відповідним Законом України та який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Таким чином, складання відносно начальника Кілійського ВП Ізмаїльского ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_1 протоколу про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП уповноваженою особою Радою адвокатів Одеської області не ґрунтувалось на приписах КУпАП, оскільки в даному випадку відносно відповідної особи мало проводитись службове розслідування або службова перевірка Головним управлінням Національної поліції в Одеській області в разі направлення відповідного клопотання Ради адвокатів регіону, поданого за заявою адвоката.

Зважаючи на зазначене, ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення, кваліфіковане Радою адвокатів Одеської області за ч.5 ст. 212-3 КУпАП, та має нести відповідальність за дисциплінарним статутом Національної поліції України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки ОСОБА_1 не є суб`єктом відповідного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, його дії не можуть бути кваліфіковані за відповідною статтею КУпАП через відсутність в ознаках складу правопорушення суб`єкта, що його вчинив, у зв`язку з чим розпочате провадження у справі про відповідне адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП

Керуючись ч. 5 ст. 212-3, п. 1 ч. 1 ст. 247, п. 3 ч.1 ст. 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі через Кілійський районний суд Одеської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Копію постанови направити особі, яка притягувалась до адміністративної відповідальності та потерпілому.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников