Справа № 323/3424/19
Провадження № 3/323/9/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2020 р.м. Оріхів

Суддя Оріхівського районного суду Запорізької області О.В.Плечищева, за участю адвоката Молоткової В.В.,розглянувши матеріали, які надійшли з сектору превенції патрульної поліції Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130, ст. 122- 2 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

25 листопада 2019 року на адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення, в якому вказується, що 15 листопада 2019 року о 22 годині 15 хвилин в с.Таврійське Оріхівського району Запорізької області по вул.Гагаріна, гр-н ОСОБА_1 , керував автомобілем "ВАЗ 2103" д.н. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини роту, шатка хода), від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 25 листопада 2019 року на адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення, в якому вказується, що 15 листопада 2019 року о 22 годині 15 хвилин в с.Таврійське Оріхівського району Запорізької області по вул.Гагаріна, гр-н ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "ВАЗ 2103" д.н. НОМЕР_1 на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу поданим червоним та синім проблисковим маячком не зупинився, був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі,чим порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 122-2 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 інкримінується вчинення кількох адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом.

Враховуючи викладене, адміністративні справи за № 3/323/8/20 (323/3423/19) та №3/323/9/20 (323/3424/19) слід об`єднати в одне провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , його представник адвокат Молоткова В.В. не згодні з протоколами про адміністративні правопорушення, прохають справу закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Так, ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що працівники поліції під`їхали до його будинку, до якого він під`їхав на своєму автомобілі, пояснили що на його транспортному засобі був неосвітлений номерний знак, хоча жодних несправностей його автомобіль не мав, почали наполягати на тому, що він керував машиною в стані алкогольного сп`яніння, не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння ні за допомогою приладу на місці зупинки, ні в закладі охорони здоров`я. Жодних свідків працівники поліції не залучали.

Заслухавши ОСОБА_1 , його адвоката Молоткову В.В., вивчивши надані матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАПадміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП суду повинні бути надані докази, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Поряд з цим, ч. 3 ст. 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущенні. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідальність особи за ст. 122-2 КУпАП передбачена, зокрема за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Відповідальність особи за ч.1ст.130 КУпАП передбачена, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Приписами ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані зокрема знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Відповідно до п. 9.2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.01.2001 року № 1306 (далі - Правила дорожнього руху), водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами ст.ст. 278, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Для визнання діяння правопорушенням і, відповідно, застосування передбачених правовими нормами санкцій необхідно встановити наявність у діянні особи складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року, №1103 (далі Порядок), та п.п. 6, 7 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року, №1452/735 (далі Інструкція), працівники поліції, вважаючи, що особа керує автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, мали б провести огляд водія на цей стан з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, а в разі незгоди його з результатами огляду чи відмови від огляду з використанням спеціальних технічних засобів, організувати його огляд у закладі охорони здоров`я.

Так, допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що правила дорожнього руху він не порушував, працівниками поліції його автомобіль не зупинявся, поліцейські не пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці, а він не відмовлявся в присутності двох свідків. Також він не відмовлявся в присутності свідків від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

На підтвердження чи спростування зазначеного, судом неодноразово викликалися в судове засідання свідки, зазначені в протоколах про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які маються в матеріалах справи.

Вказані свідки в судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам, судові повістки з повідомленням повернулися з відміткою про вручення. Оскільки вказані особи в судове засідання не з`явились для надання показів, не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, їх покази, які маються в матеріалах справи не можуть бути беззаперечним доказом вчинення водієм адміністративного правопорушення, що узгоджується з позицією Касаційного адміністративного суду України у справі № 560/751/17.

Крім того в матеріалах справи мається диск з відеозаписом правопорушення, який не можна вважати належним доказом, оскільки в порушення ч.3 ст.283 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 062209 не має посилань на технічний запис, за допомогою якого здійснено відеозапис, що узгоджується з позицією Верховного суду України у постанові № 428/2769/17 від 24.01.2019 року.

Виходячи із вищезазначеного, суддя, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, керуючись п.1 ст.247, 251, 284 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Оріхівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Плечищева О.В.