П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 січня 2020 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Сидорук Є.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Гощанського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп- НОМЕР_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №091569 від 03 жовтня 2019 року вбачається, що 03 жовтня 2019 року о 13 год. 40 хв. на автодорозі Київ-Чоп 298 км водій ОСОБА_1 - водій маршрутного таксі «РІвне-Дроздів» керуючи автомобілем маршрутним таксі марки «Merсedes Benz 609D», д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння : неприродною блідністю обличчя, виразним тремтінням пальців рук, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду у медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_1 , як вбачається з його пояснення по суті зазначеного адміністративного правопорушення, в судовому засіданні своєї вини у вчиненні вказаного правопорушення не визнав та просив суд закрити провадження у справі так як в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Пояснив, що вранці 03 жовтня 2019 року згідно наявного договору з ФОП ОСОБА_2 , який є Перевізником на маршруті «Рівне-Дроздів», в якості водія транспортного засобу - марки «Merсedes Benz 609D», д.н.з. НОМЕР_2 з ранку виїхав на маршрут. Напередодні чи в день виїзду на маршрут алкоголю чи наркотичних засобів не вживав, в стані сп`яніння чи під дією будь-яких медичних або немедичних препаратів не перебував.

Близько обідньої пори, після виїзду на вищевказаному автобусі з смт.Гоща РІвненської області на вдодорогу «Київ-Чоп» в напрямку м.Рівне він був зупинений працівниками поліції, які, без пояснення причин зупинки попросили надати їм документи на право керування транспортним засобом. Після передачі поліцейським належного йому посвідчення водія, ОСОБА_3 дізнався від них, що згідно бази даних поліції він ОСОБА_1 на підставі рішення державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС від 27 березня 2019 року у зв`язку з наявною заборгованістю по сплаті аліментів був тимчасово позбавлений права керування транспортним засобом. На підставі такої інформації, працівники поліції в місці його зупинки автодорозі «Рівне-Чоп» біля смт.Гоща, Рівнеської області о 13 год. 50 хв. склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.126 КУпАП. Крім того, працівники поліції після складання даного протоколу, повідомили, що йому необхідно пройти освідування на предмет сп`яніння в м.РІвному, а тому сказали завершити рух по маршруту за кермом автобуса до автостанції в м.Рівне - після чого ОСОБА_1 продовжив рух за кермом маршрутного автобуса з зупинками для висадки та посадки пасажирів в напрямку м.Рівного, а працівники поліції на службовому автомобілі супроводжували його.

В м.Рівне, після здачі ним маршрутних документів по прибуттю на автостанцію «Рівне» він прибув до наркодиспансера в м.Рівне по вул. Князя Володимира, де йому було запропоновано пройти освідування, на що він дав свою згоду. Лікар надав йому алкотестер, в який він подув і результати якого показали відсутність ознак алкогольного сп`ніння. Тоді на вимогу присутніх працівників поліції лікар запропонував йому пройти також перевірку на предмет наркотичного сп`яніння у формі здачі сечі, на що він погодився і шо намагався зробити в приміщенні туалету наркодиспансера, однак протягом кількох десятків хвилин не змін цього зробити, так як до часу доставлення в диспанцер відвідав туалет, а також перебував в стані стресу від вищевказаних подій. Об`єктивну неможливість здачі сечі працівники поліції розцінили як його відмову від подальшого проходження медичного огляду і, запросивши двох чоловіків як понятих, склали про це відповідні документи, копії який йому не вручали. З твердженнями працівників поліції ОСОБА_1 категорично не згідний, оскільки працівники поліції у випадку наявності підозри про його перебування в стані сп`яніння не мали права допускати його до кермування автобусом пасажирами з місця його першої зупинки смт.Гоща до автостанції м.РІвне, крім того він ( ОСОБА_1 ) виконував всі вимоги працівникіа поліції : прибув до наркодиспансеру, пройшов перевірку на предмет алкогольного сп`яніння і намагався здати аналізи (сечу) на длослідження з приводу наркотичного сп`яніння, однак цього не зміг зробити з фізіологічних причин, а працівники поліції не хотіли довго очікувати завершення його спроб здати сечу. Лікар з наркотиспанцера, який проводив освідчення, не пропонував йому в інший спосіб отримати біологічні зразки на досолідження (здати кров, провести змиви поверхні губ шкіри обличчя тощо), як це передбачено п.12 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735, натомість, обмежившись лише пропозицією здати сечу, лікар погодився в твердженням працівників поліції і безпідставно підтвердив ніби-то факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного обстеження.

В судове засідання викликалвся ОСОБА_4 особа, яка складала Протокол про адміністартивн правопорушення, однак він не з`явивсь з невідомих суду причин.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Диспозиція частини другої статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення(далі - КУпАП) встановлює адміністративну відповідальність за повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.ч.2, 3, 5, 6 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до положень п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров"я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (надалі «Інструкції»), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї «Інструкції», поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до розділу «III. Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів», вищевказаної «Інструкції»:

Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я України, Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів. За збереження та транспортування ємностей з біологічним середовищем до іншого закладу охорони здоров`я, цілісність пломбування відповідає заклад охорони здоров`я, у якому проводився відбір біологічного середовища. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.

Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Кожний випадок огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , долучених до матеріалів, що надійшли до суду, долучено примірник Направлення на огляд водія транспортного засобу до ОСОБА_5 від 03 жовтня 2019 року о 14 год. 30 хв. на предмет підозри щодо ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_2 на наркотичне сп`яніння ( за підписом працівника поліції ОСОБА_4 ). Акт медичного огляду ОСОБА_1 в розпорядження суду разом з матеріалами справи про адміністартвине правопорушення не надавався.

Одночасно, згідно клопотанням захисника особи, яка притягнується до адміністративної відповідіальності адвоката Зражевського О.В. до матеріалів справи долучено адвокатський запит від 15.10.2019 року та матеріали відповіді з КП «Рівненський обласниц центр психічного здоров`я населення» Рівненської обласної ради (за вих.№1623 від 16.10.2019 року), з яких вбачається, що по факту та результатам обстеження ОСОБА_1 03.10.2019 року в даній медичній установі наявні наступні документи (копії яких долучено до матеріалів відповіді на адвокатський запит) :

Направлення на огляд водія транспортного засобу до ОСОБА_5 , датоване 03.жовтня 2019 року 13 год. 45 хв. на предмет підозри щодо ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_1 на медичне обстеження через виявлену неприродну блідність обличчя, виражене тремтіння пальців, зіниці очей не реагують на світло (без зазначення виду сп`яніння, на яке такі ознаки вказують) за підписом працівника поліції ОСОБА_4 .

Таким чиноми, надане в розпорядження суду разом з матеріалами справи про адміністартивне правопорушення Направлення на медичний огляд від 03.10.2019 року ОСОБА_1 містить інші відомості щодо місця проживання ОСОБА_1 та підстав направлення вказаного водія на обстеження, ніж в примірнику цього ж Направлення, що залишилося в розпорядженні медичної установи, яка проводила огляд ОСОБА_1 , що є неприпустимим оскільки зазначені примірники одного й того ж документу повинні містити ідентичні данні (записи).

Зі змісту наданого медичною установої завіреного наледним чином примірника Акту медичного огляду вбачається, що ОСОБА_1 з часу його явки в місце проведення освідчення 14 год. 40 хв. 03.10.2019 року, пройшов перевірку на предмет виявлення ознак алкогольного сп`яніння, зокрема о 14 год. 55 хв. 03.10.2019 року з використанням пристрою «Alcotest Drager 6810», по результатам чого було констатовано відсутність ознак алкогольного сп`яніння ( 0,00 % ).

Також, в змісті даного Акту міститься інформація про наявність пропозиції ОСОБА_1 здати сечу на вміст наркотичних речовин, яку він не здав. Інформація про пропозицію до ОСОБА_1 щодо дослідження таких біологічних середовищ як слина змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, а також крові (обов`язковість відібірання яких передбачене п.12,13 розділу ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що "знижують увагу та швидкість реакції»з даного Акту медичного огляду не вбачається, що підтверджує достовірність пояснення ОСОБА_1 щодо факту проходженя ним обстежень на предмет сп`яніння в мцсці проведення огляду.

Наявний в матеріалах справи Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №091569 від 03.10.2019 року складений о 16 год. 15 хв., тобто через 1 год. 35 хв. з моменту доставлення ОСОБА_1 до медично] установи (час доставлення вбачається з Акту медичного огляду), що підтверджує пояснення ОСОБА_1 про тривалість часу його перебування в медичній установі на обстеженні на предмет сп`яніння у зв`язку із його спробами здати пропоноване біологічне середовище сечу.

Також, як вбачається з наданих захисником ОСОБА_1 матеріалів запиту та відповідей до управління партульної поліції про факт та обставини складання даного протоколу, матеріали відеозапису обставин виявлення та фіксації правопорушення з боку ОСОБА_6 відсутні і такі до суду в складі документів справи не надавалися.

Приписами ст.129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

За ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КпАП України.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Обов`язковість вищенаведеного рішення і висновків Конституційного Суду України встановлена ст.69 Закону України «Про Конституційний Суд України».

З аналізу положень ч.2 ст.130 КУпАП слідує, що суб`єктом притягнення до адміністративної відповідальності може бути особа за керування транспортним засобом в стані спяніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Виходячи з наведених норм законодавства, оцінивши всебічно, повно і об`єктивно, за своїм внутрішнім переконанням, в їх сукупності з точки зору їх достатності, належності, керуючись законом та правосвідомістю досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає встановленим, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (зокрема, ОСОБА_1 було пройдено перевірку технічним засобом на предмет алкогольного сп`яніння), натомість в медичній установі, яка проводила його огляду, не було проведено відібрання зразків для лабораторного дослідження з усіх можоливих біологічних середовищ, визначених цитованими вище нормативно-правовоими актами (крім сечі), неможливість здачі якої ОСОБА_1 була безпідставно та передчасно розцінена працівником поліції як відмова від проходження огляду по наслідка чого було складено Протокол серії ДПР 18 №091569 і докази протилежного не містяться ні в протокол, ні доданих до нього матеріалів справи, наданих в розпорядження суду.

Згідно ст.62 Конституції України: Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 не міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду Сидорук Є.І.