Справа № 417/921/20
Провадження № 33/810/238/20
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Сєвєродонецьк 04 грудня 2020 року

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Луганського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу захисника Красноруцького О.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Марківського районного суду Луганської області від 06 листопада 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який є інвалідом третьої групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень без конфіскації

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що 14 серпня 2020 року об 11.00 годині ОСОБА_1 за місцем проживання: по АДРЕСА_1 займався господарською діяльністю без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, а саме здійснював торгівлю продуктів харчування, тютюнових виробів, алкогольних напоїв та бензину.

В апеляційній скарзі захисник просить вищевказану постанову скасувати та закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення. Вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції були допущені такі порушення норм матеріального та процесуального права. При оформленні протоколу про адміністративне правопорушення були порушені вимоги ст. 256 КУпАП, оскільки невірно було вказано місце вчинення правопорушення, що слугувало підставою для повернення протоколу для належного оформлення. З цього приводу посилається на постанову Верховної Ради України № 807-ІХ від 17 липня 2020 року «Про утворення та ліквідацію районів», яким Марківський район Луганської області було ліквідовано і відповідно невірно зазначено місце вчинення правопорушення. Посилається на відсутність доказів про не реєстрацію ОСОБА_1 як суб`єкта господарювання. Стверджує, що судом не була надана юридична оцінка протиріччям між показаннями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , котрі пояснили про не причетності ОСОБА_1 до незаконної господарської діяльності. Свідки - ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 знаходяться в неприязних стосунках з ОСОБА_1 , тому, на думку захисника, до їх показань слід віднестись критично. Вказує, що підтвердження ОСОБА_1 у судовому засіданні в суді першої інстанції обставин продажу свідкам товарів, було іронією, через глибоко обурення неправдивими показами свідків та перебування його в стані сильного душевного хвилювання. Посилається на порушення права на захист ОСОБА_1 , оскільки судове засідання 06 листопада 2020 року було проведено без його участі, що є порушенням ст.268 КУпАП. Спираючись на принцип презумпції невинуватості, стверджує, що в матеріалах справи взагалі відсутні об`єктивні докази, підтверджуючі факт торгівлі продуктами харчування, тютюновими виробами, алкогольними напоями та бензином ОСОБА_1 за місцем його проживання, зокрема й щодо систематичної такої діяльності.

Заслухавши пояснення захисника Красноруцького О.М., який підтримав апеляційні вимоги та надав пояснення аналогічні її змісту, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст.164 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Стаття 3 Господарського кодексу України визначає, що під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно з ч. 1 ст. 58 цього Кодексу суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

У відповідності до ст. 42 цього Кодексу підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Суддя при розгляді даної справи встановив, що 14 серпня 2020 року об 11.00 годині ОСОБА_1 за місцем проживання: по АДРЕСА_1 займався господарською діяльністю без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, а саме здійснював торгівлю продуктів харчування, тютюнових виробів, алкогольних напоїв та бензину.

На підтвердження цих обставин суддя послався на такі докази: протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №132745 від 14 серпня 2020 року, письмові пояснення свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , котрі підтвердили обставини торгівлі ОСОБА_1 за місцем його проживання продуктів харчування, тютюнових виробів, алкогольних напоїв та бензину.

Окрім того, допитані суддею свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 підтвердили ці обставини безпосередньо у судовому засіданні.

Будь-яких даних, які б спростовували показання свідків, свідчили, що вони обумовлюють правопорушника, в матеріалах справи відсутні.

В супереч доводам апелянта показання свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , котрі пояснили, що їм невідомі обставини провадження господарської діяльності ОСОБА_1 , не спростовує висновок судді про вчинення особою інкримінуємого йому адміністративного правопорушення.

Посилання на порушення права на захист ОСОБА_1 , оскільки судове засідання 06 листопада 2020 року було проведено без його участі, що, на думку апелянта, є порушенням ст. 268 КУпАП - безпідставне.

У відповідності до змісту постанови, що оскаржується, ОСОБА_1 та його захисник приймали участь у розгляді цієї справи в суді першої інстанції, надали відповідні заперечення.

Не участь ОСОБА_1 у судовому засіданні 06 листопада 2020 року, істотно не вплинуло на законність постанови. Окрім того, апеляційним судом шляхом проведення апеляційного розгляду за участі захисника, було відновлено права особи, що притягається да адміністративної відповідальності, перевірені доводи цієї особи, проте не встановлено підстав для закриття справи.

Зміна територіального устрою та зазначення в судому рішенні попередньої назви населеного пункту, де вчинено адміністративне правопорушення, не істотним порушенням, що могло вплинути на його законність.

В протоколі про адміністративне правопорушення АПР18 № 132745, який згідно з ст. 251 КУпАП є доказом, зазначено про відсутність державної реєстрації ОСОБА_1 як суб`єкта господарювання, тому посилання апелянта на відсутність, що такої реєстрації немає є неспроможними.

За таких обставин, ОСОБА_1 порушив п. 1 ст. 58 Господарського кодексу України, через що в його діях містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, що вірно було визначено суддею при розгляді цієї справи.

З огляду на наведене, при розгляді апеляційної скарги не встановлено неправильного застосування норм матеріального права, або порушення норм процесуального права, які тягнуть за собою скасування постанови судді.

Керуючись п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу апеляційну захисника Красноруцького О.М. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Марківського районного суду Луганської області від 06 листопада 2020 року- без змін.

Постанова набирає чинності негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук