Справа № 361/7712/20
Провадження № 3/361/4028/20
БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 3/361/4028/20, справа № 361/7712/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«08» грудня 2020 року м. Бровари Київської області

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Василишин В.О., за участю адвоката Усенка М.М., розглянувши адміністративну справу, що надійшла від начальника Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, такого, що працює водієм ФОП « ОСОБА_2 », жителя АДРЕСА_1 ,

- за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

06.11.2020 до Броварського міськрайонного суду Київської області від начальника Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України надійшла адміністративна справа відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення АА № 014997 від 30.10.2020 ,

ОСОБА_1 близько 13 години 11 хвилин 30.10.2020 на нерегульованому перехресті а/д М-01 та

вул. Шкільної в с. Калинівка Броварського району Київської області керував автобусом марки «Богдан» н.з. НОМЕР_1 , надаючи послуги з регулярних пасажирських перевезень за маршрутом № 709 «Київ-Рудня», перевозив пасажирів в кількості 36 осіб, що на 10 осіб перевищувала кількість місць для сидіння, яка передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначеною в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, чим порушив вимоги п.п. 2

п. 11, п. 12 Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 та п. 1. 5 протоколу № 34 позачергового засідання Київської обласної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 23.10.2020, таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП не визнав, стверджував, що на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення в автобусі були вільні сидячі місця, пасажири відмовлялись виходити з салону або сідати, скупчувались біля дверей, готуючись заздалегідь до виходу, наголошував на тому, що не мав законних підстав для відмови пасажирам в обслуговуванні, а також підстав для припинення виконання рейсу, зміни маршруту та графіку руху.

Адвокат Усенко М.М. наголошував на тому, що ОСОБА_1 не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП,оскільки не суб`єктом господарювання, послуг з перевезення пасажирів не надає, керував автобусом під час виконання своїх трудових обов`язків водія, здійснюючи рейс за регулярним маршрутом. Чинним законодавством не передбачено ефективного правового інструментарію для можливості забезпечення водієм дотримання заборони, передбаченої пп. 2 п. 11 постанови КМУ №641 від 22.07.2020, а також чітко не передбачено відповідальну особу за порушення вищевказаної заборони, крім цього, посилання на порушення вимог п. 12 не відносяться до обставин, зазначених у фабулі протоколу про адміністративне правопорушеннясерії АА № 014997 від 30.10.2020. Зважаючи на вищевикладене, просив справу відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , думку адвоката Усенка М.М., дослідивши матеріали справи, виходячи з аналізу змісту п.п. 2 п. 11 постанови КМУ №641 від 22.07.2020, яким передбачено заборону здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, при цьому в п. 11 даної Постанови пряма передбачена відповідальність перевізника за забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, та здійснення контролю за використанням засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок пасажирами під час перевезення, у тому числі виготовлених самостійно, але не визначено особу, відповідальну за порушення п.п. 2 п. 11, а також, враховуючи, що згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди повинні застосовувати при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ, як джерело права практику застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, за якою кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції, кожен кого обвинувачено у вчинені кримінального правопорушення вважається невинуватим, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, мають відповідати принципу справедливості. Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкція вказаної статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого значно перевищує прожитковий мінімум для осіб працездатного віку в Україні, як і значно перевищує мінімальний розмір штрафу, визначений ч. 2 ст. 53 КК України. Крім цього, в матеріалах справи відсутні належні докази, передбачені ст. 251 КУпАП, крім протоколу про адміністративне правопорушення, на підтвердження винуватості особи у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП. Долучений до матеріалів справи відеозапис, що міститься на диску DVD-R не містить інформації щодо предмету доказування, на відеозапису зафіксовано декілька пасажирів, які знаходяться поблизу відчинених дверей, кількість пасажирів в салоні та відсутність вільних місць для сидіння з даного запису не вбачається, тобто неможливо однозначно зробити висновок про порушення вимогп.п. 2 п. 11 постанови КМУ №641 від 22.07.2020 щодо перевищення кількості пасажирів в салоні транспортного засобуніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб під час здійснення регулярного пасажирського перевезення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ у судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів та у доведеності перед судом їх переконливості, при цьому в ст. 62 Конституції України унормовано, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, всі сумніви стосовно доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, адміністративна справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3КУпАП підлягає закриттю на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення

Керуючись ст.ст. 221, 247 п. 1, 283, 284 КУпАП, відповідно до ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляції через Броварський міськрайонний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин