Провадження № 3/727/3/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2020 року Суддя Шевченківського райсуду м. Чернівці Мамчин П.І., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого робітником ТОВ «Рено-Сервіс», інваліда третьої групи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.130 ч 1 КпАП України, -

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду м. Чернівці надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КпАП України. З протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що 13 грудня 2019 року приблизно о 01 год. ОСОБА_1 в м. Чернівці по вул. Гагаріна, 35 керував автомобілем марки ВАЗ 211540 д.н. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп*яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп*яніння водій відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що 13 грудня 2019 року він надав свій транспортний засіб товаришу, який залишив його на автомийці по вул.. Гагаріна м. Чернівці. Коли він прийшов його забрати, до нього підійшли працівники поліції та запропонували пройти перевірку на стан алкогольного сп*яніння. Відмовився від проходження освідчення, оскільки автомобілем не керував, є інвалідом третьої групи після ДТП, йому взагалі заборонено вживати спиртні напої, постійно приймає ліки. Просить закрити провадження у справі відносно нього.

Дослідивши матеріали справи та переглянувши відео з бодікамер поліцейських, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення основним завданням його є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу, прав та законних інтересів підприємств, установ, організацій, встановленого порядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного та неухильного додержання Конституції і Законів України, поваги до прав, честі та гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 130 ч.1 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Суб*єктом вчинення адміністративного правопорушення є будь-яка особа, яка керувала транспортним засобом за диспозиції вказаної у статті.

Об*єктивна сторона правопорушення виражається у керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема переглянутого відео з бодікамер поліцейських, автомобіль марки ВАЗ 211540 д.н. НОМЕР_1 припаркований, ОСОБА_1 стоїть біля автомобіля. В матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Вважаю, що працівниками поліції не проведено всебічного, повного та об`єктивного дослідження та зібрання фактичних даних у справі, також останні діяли не у відповідності до своїх повноважень та способу, передбачених чинним законодавством, тому протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний допустимими доказом в розумінні ст.251 КУпАП, а інші докази не підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, які були б підставою для вимог щодо проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до положень ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім цього, в порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під випливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено чи видавалось правопорушнику як водію транспортного засобу направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння відповідно до форми, наведеної в додатку 1 до цієї Інструкції, та до матеріалів справи таке направлення не долучено.

За умов недотримання працівниками поліції вимог щодо виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, відмова особи від проходження медичного огляду (у закладі охорони здоров`я) на стан сп`яніння не може слугувати підставою для твердження про порушення ним п. 2.5 ПДР України.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

При цьому слід виходити з вимог статті 62 Конституції України та передбаченого у ній принципу презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення особи не може ґрунтуватись на припущеннях.

Крім того, враховуючи положення Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях і всі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачаться на її користь, вважаю, що працівниками поліції не проведено всебічного, повного та об`єктивного дослідження зібрання фактичних даних у справі, що не дає підстав для висновку про ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в тому разі, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Оскільки ОСОБА_1 , відносно якого складено протокол заперечує факт керування транспортним засобом, при цьому, у суду відсутні інші належні та допустимі докази, які б могли спростувати пояснення правопорушника, таким чином, незаконна відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не знайшла свого підтвердження, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ст.130 ч.1 КпАП України, провадження по справі слід закрити на підставі ст. 247 п.1 КпАП України.

Враховуючи вищевикладене, провадження по справі слід закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.130 ч.1, 221, 247 ч. 1 п.1, 251, 254, 256, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КпАП України провадженням закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її проголошення через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

СУДДЯ: