Справа № 946/9102/19
Провадження № 3/946/70/20
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 січня 2020 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі судді Яковенка І.І., за участю секретаря судового засідання Яковенко І.А., притягуваного ОСОБА_1 , розглянув справу про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 20 грудня 2019 року о 02:53 годині в м. Ізмаїлі Одеської області по просп. Суворова, 216, керував транспортним засобом марки «Mercedes E 320 CPI», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку відмовився, порушивши вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні винним себе у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що з усіх присутніх в автомобілі він єдиний був тверезий і тому саме він сів за кермо автомобіля не зважаючи на те, що він не має права керування транспортними засобами, оскільки не отримував посвідчення водія. Він дійсно відмовився проходити огляд на стан сп`яніння, оскільки був тверезий, у зв`язку з чим і не визнає себе винним у вчиненні правопорушення.

Однак, не зважаючи на невизнання вини притягуваним ОСОБА_1 , його вина у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння повністю підтверджується дослідженими судом доказами.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Як було вище зазначено, притягуваний ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що він відмовився пройти огляд на стан сп`яніння.

Зазначені обставини підтверджуються також даними письмових пояснень двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , доданих до протоколу про адміністративне правопорушення.

Пояснення притягуваного ОСОБА_1 , а також письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 співвідносяться не тільки між собою, а і повністю відповідають даним відеозапису, здійсненого поліцейським на технічний прилад, закріплений на форменому одязі. Так, на відеозаписі зафіксовано, що поліцейський запропонував притягуваному ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки поліцейським за допомогою технічного засобу та в медичному закладі, на що притягуваний відповів відмовою. Відповідно до зазначеного фрагменту відеозапису поліцейський звертається до свідків, запитуючи їх чи почули вони відповідь притягуваного.

Встановлені уповноваженою службовою особою органу Національної поліції обставини вчинення правопорушення зафіксовані також і у протоколі про адміністративне правопорушення, згідно з даними якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та у присутності двох свідків від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на місці та в медичному закладі.

Суд визнає зазначені докази допустимими, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог ст.266 КУпАП та Закону України «Про Національну поліцію».

Сукупність досліджених судом доказів свідчить про їх достатність для встановлення обставин вчинення правопорушення та винесення судом постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Суд критично оцінює і не приймає до уваги посилання притягуваного на те, що він невинуватий у вчиненні правопорушення, оскільки був тверезий.

Так, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення може полягати в таких діяннях:

керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;

відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Оскільки в ч. 1 ст. 130 КУпАП зазначені діяння перелічені як альтернативні, то для кваліфікації за ч. 1 ст. 130 КУпАП достатньо вчинення особою лише одного з них, в даному випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Перебування особи в стані сп`яніння або ж тверезість особи при її відмові від огляду на стан сп`яніння не має значення для кваліфікації за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Встановлені судом обставини свідчать про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та про доведеність винності ОСОБА_1 в його вчиненні.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Суд враховує те, що ОСОБА_1 вчинив умисне правопорушення, характер якого вказує на те, що воно є грубим.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Притягуваний ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що не отримував посвідчення водія, що також підтверджується довідкою відділу організації несення служби в м. Ізмаїл УПП в Одеській області відповідно до якої згідно з базами (банками) даних, що входять до єдиної інформаційної системи МВС, ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, беручи до увагу особу ОСОБА_1 , те, що він не є водієм, оскільки не має права керування транспортними засобами, а також безальтернативну санкцію ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд дійшов висновку, що з метою його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень на нього, як на іншу особу, необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

В силу ч. 1 ст. 401 КУпАП, з ОСОБА_1 має бути стягнутий судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2020 року, що складає 420,40 грн.

Керуючись ст. ст. 283 285 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420,40 грн (чотириста двадцять гривень сорок копійок).

Повний текст постанови виготовлений 10 січня 2020 року.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду І.І. Яковенко