НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

17 січня 2020 року Справа № 322/1401/19 (Провадження № 3/322/12/20)

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Гасанбеков С.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла до суду з Новомиколаївського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області 12.12.2019, за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно: ОСОБА_1 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 03.12.2019 серії ГР № 287517 03.12.2019, о 14 год. 30 хв., ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її бік нецензурною лайкою, погрозах, образах та завданні їй удару долонею по голові, на прохання припинити свої дії не реагував, чим вчинив психологічне насильство, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_2 .

Наведені обставини підтверджуються доданими до протоколу письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 03.12.2019, у яких зазначено, що він висловлювався на адресу потерпілої нецензурною лайкою та вдарив потерпілу долонею по голові, від чого вона розплакалась та вибігла з квартири, а також письмовими поясненнями від 03.12.2019 потерпілої ОСОБА_2 , яка зазначила, що від завданих їй ОСОБА_1 ударів по голові вона зазнала болю, а тілесних ушкоджень їй спричинено не було.

ОСОБА_1 підписав протокол, а під час розгляду справи про адміністративне правопорушення також визнав вищезазначені обставини, що мали місце 03.12.2019, в частині спричинення психологічного насильства, у вчиненому щиро розкаявся. Разом з цим, ОСОБА_1 під час розгляду справи заперечив факт завдання удару потерпілій. Свідки зазначеної події, відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення відсутні.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності. Відтак, у разі наявності в діяннях особи складу злочину, настання відповідальності за нормами КУпАП виключається.

Частиною першою статті 173-2 КУпАП передбачено відповідальність, за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дія або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що психологічним насильством є форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Пунктом 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що фізичним насильством є форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

З наведених норм чинного законодавства випливає, що такі форми домашнього насильства як психологічне та фізичне можуть проявлятися у різних діях винної особи, проте адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства у фізичній та/або психологічній його формі, з огляду на приписи ч. 2 ст. 9 КУпАП, може наставати лише, якщо такі дії не охоплюються диспозицією особливої частини Кримінального кодексу України (далі КК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється на родичів та інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання.

Суддя визнає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 03.12.2019 домашнього насильства у формі психологічного насильства відносно його співмешканки ОСОБА_2 , яке полягало у висловлюванні в її бік нецензурною лайкою, погрозах та образах. Оцінивши перелічені докази у їх сукупності та дослідивши обставини даної справи, суддя дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 цими діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

При обранні виду та розміру стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суддею враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та майновий стан.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 , відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 КУпАП, є його щире розкаяння. Обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , передбачені ст. 35 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене, з метою виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень, суддя визнає за необхідне застосувати до порушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилом ст. 283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Згідно з ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, тобто 2 102,00 грн. (ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік»), що становить 2 102,00*0,2 = 420,40 грн.

Разом з цим, інкриміновані ОСОБА_1 дії 03.12.2019, які полягали у завданні ОСОБА_2 удару долонею по голові, що завдав потерпілій фізичного болю, не підпадають під визначення «психологічне насильство», передбачене п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а є фізичним насильством, відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 1 цього Закону, та охоплюються диспозицією ч. 1 ст. 126 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за умисне завдання удару, побоїв або вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень. Таким чином, в цій частині провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в зазначених діях ОСОБА_1 складу і події адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 253 КУпАП якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування. Проте, враховуючи відсутність у матеріалах справи доказів вчинення ОСОБА_1 фізичного насильства відносно потерпілої, що полягало у завданні ним 03 грудня 2019 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , удару долонею по голові, що завдав їй фізичного болю без спричинення тілесних ушкоджень, суд не вбачає підстав для передачі матеріалів прокурору або органу досудового розслідування.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст.ст. 40-1, ч. 1 ст. 173-2, ст.ст. 221, 247, 283-285, 289, 294 КУпАП, суддя

постановив:

1. Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 грн. (сто сімдесят гривень 00 коп.), за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень 40 коп.).

3. Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, в частині дій, що полягали у завданні ним 03 грудня 2019 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , удару долонею по голові, що завдав їй фізичного болю без спричинення тілесних ушкоджень, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.С. Гасанбеков