Справа № 387/993/20
Номер провадження по справі 3/387/608/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2020 року смт. Добровеличківка

Суддя Добровеличківського районного суду Кіровоградської області Майстер І. П.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Добровеличківського РВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Дніпро) відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст. 183-1 КпАП України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 в період із 13.02.2019 по 19.02.2020 не сплачував аліменти на користь неповнолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до повноліття дитини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, внаслідок чого виникла заборгованість, розмір якої перевищує суму відповідних виплат за 6 місяців та становить 26637 гривень 00 копійок.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, та пояснив, що важко хворіє, на даний час не має коштів щоб сплатити аліменти, а також йому не було відомо про наявність у нього заборгованості по аліментах так як виконавча сулжба про це його не повідомляла.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 дослідивши наявні докази суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст.245 КпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В протоколі про адміністративне правопорушення № 15 від 30.09.2020 зазначено, що при примусовому виконанні виконавчого листа № 387/922/18 від 30.11.2018, про стягнення аліментів, ОСОБА_1 не сплачує аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, чим утворив заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців за період з 13.02.2020 по 30.09.2020, яка становить 24035,50 гривень (а.с. 1-2).

Диспозиція ч.1 ст.183-1 КпАП України визначає адміністративним правопорушенням несплату аліментів на утримання, зокрема, дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Отже, обов`язковою умовою настання відповідальності за вказаною статтею КпАП України є обізнаність особи про пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання та наявність обов`язку сплачувати аліменти.

Водночас свідок ОСОБА_5 , який працює державним виконавцем Добровеличківського РДВС повідомив, що будь-якого підтвердження вручення ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження немає. Також в телефонному режимі з ОСОБА_1 не спілкувався, а спілкувався в телефонному режимі та повідомив про наявну заборгованість.

Отже суд доходить до висновку, що матеріали справи не міститься доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 був обізнаний із існуючою заборгованістю, а саме те, що державний виконавець довів до його відома інформацію про існування заборгованості, не попередив про можливі наслідки в разі невчасної сплати або невиконання вимоги про сплату аліментів, зокрема щодо можливості притягнення його до адміністративної відповідальності.

Тобто немає підтвердження того, що скаржник був обізнаний про наявність виниклої заборгованості по сплаті аліментів.

Суд також зазначає, що складений протокол про адміністративне правопорушення від 30.09.2020 №15 не містить частини ст.183-1 КпАП України, що також є істотним порушення з врахуванням принципів правової визначеності. Суд зазначає, що в матеріалах справи наявний лист про складення вказаного протоколу за ч.1 ст.183-1 КпАП України, однак такий лист не може бути доповненням до протоколу або визначати кваліфікацію наявного правопорушення.

Оскільки винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі, а тому обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та«Барбера, Мессегеі Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Під час розгляду справи ОСОБА_1 заперечував наявність своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КпАП України.

Відповідно до ч.1 ст. 7 КпАП України, ст. 62 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Постанова судді згідно ст. 283 КпАП України має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Застосовуючи закріплений в ст.62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, суддя дійшов висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КпАП України не доведена.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 276, 277, 279, 280, 283 КпАП України,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КпАП України закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги через Добровеличківський районний суд Кіровоградської області .

Суддя Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області І. П. Майстер