П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2020 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працює адміністратором закладу «Франкофіл», проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

29 листопада 2020 року о 18 годині 50 хвилин, на пр. Свободи, 6/8 у м. Львові заклад «Франкофіл» здійснював діяльність, приймав відвідувачів, чим порушив вимоги постанови КМУ №641 від 22.07.2020 року(зі змінами №110 від 11.11.2020 року).

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином (шляхом скерування рекомендованої кореспонденції). Відповідно до письмових пояснень у протоколі, з правопорушення не згідна.

Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Зважаючи на обов`язок суду щодо розгляду справи в розумні строки, приходжу до переконання про можливість розгляду справи за відсутності особи щодо якої складено протокол. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку справи, у якій вона є стороною. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту. В поняття «розумний строк» розгляду справи Європейський суд з прав людини включає: складність справи, поведінку заявника, поведінку органів державної влади, важливість справи для заявника. В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За наведених обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності не з`явилася в судове засідання, повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи, тобто судом вжито вичерпних заходів щодо забезпечення участі особи щодо якої складено протокол в судовому засіданні, особа обізнана про наявність даного адміністративного провадження та скерування справи на розгляд до суду, що підтверджується підписом у протоколі, вважаю можливим розгляд справи провести у її відсутності.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст. 44-3 КУпАП, порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, - що тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад вказаного вище адміністративного правопорушення, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №354524 від 29.11.2020 року, рапортом працівника поліції, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , згідно яких остання не заперечує що заклад «Франкофіл» працював у період часу, зазначений у протоколі.

При цьому, заперечення ОСОБА_1 не спростовують належності та допустимості наведених доказів, а також не спростовують факту правопорушення.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП доведена повністю.

Згідно ст.33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обтяжуючих відповідальність ОСОБА_1 обставин судом не встановлено.

Відповідно до ст. 34 КУпАП, обставинами, що пом`якшують провину ОСОБА_1 є те, що остання раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась. Враховую також характер вчиненого правопорушення та відсутність у протоколі даних про заподіяння тяжких наслідків.

Водночас, вважаю, що накладення на ОСОБА_1 стягнення передбаченого санкцією статті 44-3 КУпАП, порушить принцип пропорційності, не відповідатиме засадам справедливості та не матиме розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою стягнення та його наслідками, оскільки, за переконанням суду, в такому випадку особа понесе надмірний індивідуальний тягар.

Одним із принципів реалізації гуманістичних проявів у правовому регулюванні суспільних відносин в Україні є можливість звільнення правопорушника від юридичної відповідальності на підставі визнання уповноваженими посадовими особами вчиненого ним протиправного діяння малозначним для суспільства.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Приймаючи до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, враховуючи характер вчиненого правопорушення, матеріальне становище порушниці, ступінь вини, те, що остання раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, враховуючи вищенаведені дані про її особу, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, а провадження в справі закрити.

Керуючись ст. ст.22, 44-3, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності, у зв`язку з малозначністю вчиненого нею діяння, а провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно останньої закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Стрельбицький В.В.