П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" січня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Левко Віра Богданівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

встановила:

22 листопада 2019 року о 19 год 30 хв ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Seat Toledo», н/з НОМЕР_1 , в м. Києві по вул. Р.Окіпної, 3, не дотримався безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення з автомобілем марки «Toyota Avensis», н/з НОМЕР_2 , в результаті чого були пошкоджені автомобілі. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 13.1 правил дорожнього руху України.

Згідно ст. 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав вини у вчиненні адміністративного правопорушення, та зазначив, що 22 листопада 2019 року, приблизно о 19 год 30 хв, керуючи автомобілем марки «Seat Toledo», н/з НОМЕР_1 він здійснював виїзд з прибудинкової території, що за адресою: в м. Києві по вул. Р.Окіпної, 3. Під час виїзду на вулицю Р.Окіпної він здійснив обгін автомобіля марки «Toyota Avensis», н/з НОМЕР_2 , який теж рухався у тому ж напрямку та перестроївшись у смугу для руху транспортних засобів по вулиці Р. Окіпної, відчув удар в задню частину автомобіля транспортним засобом марки «Toyota Avensis», н/з НОМЕР_2 , який він обігнав. При цьому, зазначив водій автомобіля марки «Toyota Avensis», н/з НОМЕР_2 під час виїзду з прилеглої території на вулицю Р.Окіпної у лівій руці тримав мобільний телефон, що могло йому зменшити оглядовість та здійснити наїзд на автомобіль, яким керував ОСОБА_1 . Тому вважає у діях водія автомобіля марки «Toyota Avensis», н/з НОМЕР_2 наявні порушення п. 10.1 правил Дорожнього руху України. Також зазначив, що на момент здійснення дорожньо-транспортної пригоди він уже зайняв відповідну смугу для руху транспортних засобів на проїзній частині по вулиці Р.Окіпної та випереджав автомобіль марки «Toyota Avensis», н/з НОМЕР_2 , а тому вважає, що саме водій зазначеного автомобіля є винуватцем даної дорожньо-транспортної пригоди. Із зазначених підстав просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Також в судовому засіданні надав свої пояснення водій автомобіля марки «Toyota Avensis», н/з НОМЕР_2 ОСОБА_2 , який пояснив, що 22 листопада 2019 року, приблизно о 19 год 30 хв він керував зазначеним автомобілем та виїжджав з прибудинкової території по вулиці Р.Окіпної, 3 у місті Києві на проїзну частину. В цей час за ним рухався автомобіль марки «Seat Toledo», н/з НОМЕР_1 водій якого обганяючи його на прибудинковій території, виїхав на зустрічну смугу для руху транспортних засобів та здійснив правий поворот. При цьому, ОСОБА_1 поворот виконав дуже швидко та виїхав на смугу для руху транспортних засобів у якій знаходився автомобіль ОСОБА_2 , що призвело до зіткнення транспортних засобів. Також зазначив, що при здійсненні повороту праворуч вважав, що автомобіль марки «Seat Toledo», н/з НОМЕР_1 зайняв суміжну смугу для руху транспортних засобів, а саме крайню ліву, проте водій ОСОБА_1 не перестроївся у зазначену смугу в повному обсязі, а частково знаходився у крайній правій смузі, якою рухався він, що і стало підставою для зіткнення.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 22 листопада 2019 року серії ДПР18 № 345605, зі змісту якого вбачається порушення водієм пункту 13.1 правил дорожнього руху України, схемою місця ДТП від 22 листопада 2019 року та поясненнями потерпілого ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 13.1 правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху України, зазначено, що терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення:

безпечний інтервал - відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху.

Суддя критично ставиться до тверджень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в тій частині, що в його діях відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, оскільки, вони спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Як вбачається із схеми місця ДТП від 22 листопада 2019 року, місце зіткнення знаходиться в смузі для руху, по якій пересувався водій автомобіля марки «Toyota Avensis», н/з НОМЕР_2 , щодо розташування автомобіля марки «Seat Toledo», н/з НОМЕР_1 , то він знаходився у двох смугах для руху автомобілів, а саме перестроюючись у крайню ліву смугу, частково знаходився у крайній правій смузі, якою рухався водій ОСОБА_2 . Тому, викладені обставини повинні були бути враховані особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема і в частинні дотримання п. 13.1 правил дорожнього руху України.

Щодо тверджень ОСОБА_1 про те, що водій автомобіля марки «Toyota Avensis», н/з НОМЕР_2 не дотримався п. 10.1 Правил дорожнього руху України, то вони жодним чином не спростовують винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Жодних інших доказів, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП судді не надано.

Як роз`яснено в п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суддя вважає за необхідне ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_1 не відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 40-1, 124, 251, 283-285 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суддя

постановила:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн 00 к.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 к. на користь держави.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя: В.Б. Левко