Справа № 139/8/20
Провадження № 3/139/3/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2020 року смт Муровані Курилівці

Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Тучинська Н.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов за підсудністю із Мурованокуриловецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , непрацюючого,

В С Т А Н О В И Л А:

Щодо ОСОБА_1 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 вмінено у вину, що він 14 грудня 2020 року близько 22-ої години в с. Немрче Мурованокуриловецького району по вул. Центральна керував автомобілем Mitsubushi Galant, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, однак від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Свою винність у вчиненні правопорушення ОСОБА_1 не визнав, пояснив: 14 грудня 2019 року він гостював у своїх родичів в с. Немерче. Впродовж дня він вживав спиртні напої у великих кількостях. Ввечері його родич ОСОБА_2 віз його додому, але в долині машина поламалася (очевидно, порвався ремінь). Він залишився в автомобілі, а ОСОБА_2 пішов шукати інший ТЗ, щоб відтягти поламаний автомобіль. Він прокинувся від сну в автомобілі, бо до нього приїхали працівники поліції і заявили, що він керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, пропонували пройти тест на стан сп`яніння. Він відмовлявся це зробити, оскільки не керував ТЗ, а спав у ньому. Після цього його на службовому автомобілі поліцейські повезли чомусь не до ОСОБА_3 , а до Могилів-Подільської ОСОБА_4 . ОСОБА_5 лікарні працівниками поліції та лікаркою йому було знову запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, але він не погодився, попросив забезпечити участь у цій процедурі адвоката, однак, на його прохання ніхто не реагував. Поліцейські довезли його з м. Могилів-Подільський до повороту на с. Немерче, а тому він знову зателефонував до ОСОБА_2 , і той забрав його з траси додому. Наголошує, що 14 грудня 2019 року він вживав спиртне, але автомобілем не керував. Просив вибачити його за поведінку з поліцейськими та закрити справу.

З ініціативи судді під час розгляду справи було допитано як свідка ОСОБА_2 . Свідок пояснив: Він є родичем ОСОБА_1 , зокрема, одружений з його сестрою. 14 грудня 2019 року вони приїхали до родичів в с. Немерче. Впродовж дня вони гостювали у багатьох родичів, ОСОБА_1 вживав у великих кількостях спиртні напої, а він керував його автомобілем Mitsubushi Galant, оскільки не вживає алкоголю уже майже сім років. Коли вони переїжджали селом через долину, автомобіль поламався, він залишив ОСОБА_1 в ньому, а сам пішов шукати трактора, щоб відтягти автомобіль до родичів. Коли він повернувся до автомобіля, - залишив ОСОБА_1 там не було. Уже пізно вночі той зателефонував йому і попросив забрати з траси, розповів про події з поліцейськими.

Під час розгляду справи також було відтворено технічний запис події, зафіксований на диску, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення.

За наслідками розгляду справи вважаю, що працівниками поліції не було дотримано вимог статті 266 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 07 листопада 2015 року, з огляду на наступне:

Завданням кодексу про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

Відповідно до п. 2 цього Прядку, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до п. 3 цього Порядку, огляд проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Із обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 204784 від 15 грудня 2019 рокуслідує, що ОСОБА_1 керував ТЗ з ознаками алкогольного сп`яніння, але відмовився на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Однак, як слідує із заслуханих в суді пояснень самого ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 , - ОСОБА_1 14 грудня 2019 року не сідав за кермо свого автомобіля Mitsubushi Galant, номерний знак НОМЕР_1 , оскільки вживав того дня спиртні напої, а водієм його автомобіля був ОСОБА_2 .

Не доводиться подія керування ОСОБА_1 транспортним засобом і технічним записом, вчиненим на нагрудну камеру поліцейського. При відтворенні відеозапису встановлено, що поліцейські підійшли до автомобіля, який здійснював стоянку не на дорозі, а на траві, вікна в автомобілі були запітнілі (що підтверджує версію ОСОБА_1 про те, що він спав в автомобілі), а вигляд самого ОСОБА_1 сонний.

Крім того, цим відеозаписом стверджуються пояснення ОСОБА_1 про те, що на місці зупинки йому не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння, а відразу повезли до Могилів-Подільської ОЛІЛ.

Як зазначалося вище та передбачено п. 6 розділу Х Інструкції, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Поліцейський, який склав протокол щодо ОСОБА_1 не вказав, які дії вчинив той, ухиляючись від медичного огляду на стан сп`яніння.

Крім того, свідками відмови ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан сп`яніння зазначені медсестра ОСОБА_6 та черговий лікар ОСОБА_7 працівники Могилів-Подільської ОЛІЛ. З пояснень цих свідків, які викладені на заздалегідь надрукованих бланках з ідентичним текстом пояснень, слідує, що вони були свідками, коли ОСОБА_1 відмовився пройти огляд (не медичний) на стан сп`яніння за допомогою спеціального техзасобу, який мається у поліцейських.

У судді відсутні підстави приймати цей доказ як належний та такий, що містить в собі достовірну інформацію. Так, не надаю віри тій обставині, що чергові медсестра та лікар з м. Могилів-Подільський могли бути на місці події с. Немерче Мурованокуриловецького району. Крім того, черговий лікар Могилів-Подільської ОЛІЛ ОСОБА_7 , яка мала б запропонувати доставленій особі пройти медичний огляд на стан сп`яніння та провести його, не може бути свідком цієї події, бо є її учасником та певною мірою зацікавленою особою.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються зокрема, поясненнями свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Частиною 1 ст. 254 КУпАП передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол.

За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю ( ст. 252 КУпАП).

Для визнання адміністративного правопорушення таким, що містить ознаки правопорушення, діяльність особи має бути такою, що може розцінюватись як правопорушення, передбачене тією чи іншою статтею.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельник проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Також ЄСПЛ неодноразово наголошував, зокрема, в рішеннях у справах "Гурепка проти України (N2)" від 08 квітня 2010 року, "Лучанінов проти України" від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Встановлені під час розгляду справи обставини не підтверджують достовірність викладених у протоколі даних про обставини правопорушення. Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Враховуючи принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, приходжу до висновку, що поданими до суду матеріалами не доведено подію саме керування ОСОБА_1 о 22-ій годині 14 грудня 2019 року транспортним засобом Mitsubushi Galant, номерний знак НОМЕР_1 , а тому в його діях по відмові пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння взагалі не може бути складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП). Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 130, п. 1 ст. 247, ст.ст. 1, 9, 23, 34, 221, 249, 251, 252, 276, 277, 279, 280, 284 КпАП України, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами), -

П О С Т А Н О В И Л А:

Справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадженням закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП .

Суддя: _____________