Справа № 404/9225/19
Номер провадження 3/404/3062/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року м. Кропивницький

Суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Галаган Олексій Валерійович, розглянувши матеріали справи стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , громадянина України, пенсіонера, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

До Кіровського районного суду міста Кіровограда від Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколів про адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст.173-2 КУпАП, які складено ДОП сектору ДОП відділу превенції Кропивницького ВП в Кіровоградській області лейтенантом поліції Левченко О.С.:

- (серії АПР18 №158273 від 08.12.2019 року): 08.12.2019 року о 22-30 год., ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме виражався в її бік грубою нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим міг спричинити шкоду її психологічному здоров`ю;

- (серії АПР18 №158279 від 13.12.2019 року): 12.12.2019 року о 01-20 год., ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме виражався в її бік грубою нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим міг спричинити шкоду її психологічному здоров`ю.

Постановою Кіровського районного суду міста Кіровограда справи, які надійшли з вказаними протоколами про адміністративне правопорушення об`єднані в одне провадження, на підставі ст. 36 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину категорично не визнав та пояснив, що за рішенням суду визначений порядок користування квартирою в якій він проживає разом з колишньою дружиною. Проте, дружина чинить перепони в користуванні побутовою кімнатою, повісивши замок на двері. З цього приводу виникають сварки, через які дружина викликає працівників поліції, намагаючись таким чином позбавити його частини житла, яка належить ОСОБА_1 . Під час таких сварок ОСОБА_2 , постійно його ображає, намагається сильніше зачепити, через що він вимушений відповідати їй, що і відбулося 12.12.2019 року. Події описані в протоколі про адміністративне правопорушення від 08.12.2019 року не відповідають дійсності, оскільки того дня, дійсно постукав до дружини у кімнату та попросив у неї 20 грн. на один день, на що вона відмовила і він пішов до кухні. На адресу ОСОБА_2 нецензурною лайкою не висловлювався, не ображав її.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, вважаю не доведеною його вину у вчиненні правопорушення, а його дії такими, що не підпадають під ознаки правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч. 2 ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з вищепереличених порушень.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», насильство у сім`ї це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Зазначене у цій же статті визначення пояснює, що психологічне насильство в сім`ї - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Розгляд справи проводиться за принципом диспозитивності. Так, згідно до протоколів про адміністративне правопорушення, 08.12.2019 року о 22-30 год. та 12.12.2019 року о 01-20 год., ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме виражався в її бік грубою нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим міг спричинити шкоду її психологічному здоров`ю.

Так, на підтвердження фактів зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення від 08.12.2019 року до суду надано письмові пояснення ОСОБА_2 в яких вона вказує, що 08.12.2019 року біля 22-30 год., її колишній чоловік з яким вона разом проживає, прийшов додому в стані алкогольного сп`яніння, почав стукати до її кімнати та вимагав гроші на горілку, погрожуючи при цьому фізичною розправою, з застосуванням нецензурної лайки. Проте в своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 заперечив факти зазначені в заяві ОСОБА_2 , вказавши що дійсно постукав до дружини у кімнату та попросив у неї 20 грн. на один день, на що вона відмовила і він пішов до кухні. На адресу ОСОБА_2 нецензурною лайкою не висловлювався, не ображав її. Вказаним поясненням у суду не має підстав не довіряти, оскільки вони повністю збігаються з поясненнями наданими ним в судовому засіданні. Суперечності між поясненнями ОСОБА_2 та її колишнього чоловіка працівником поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не з`ясовано та не надано їм належну оцінку.

На підтвердження фактів зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення від 13.12.2019 року фактично надано тільки заяву та письмові пояснення ОСОБА_2 .

Проте вони повністю спростовуються поясненнями наданими ОСОБА_1 в судовому засіданні в яких він вказав, що дружина є ініціатором конфліктів, провокуючи його на скандали створюючи перепони у користуванні побутовою кімнатою, яким у суду не має підстав не довіряти.

Відтак, з пояснень наданих до суду встановлено, що доказів того, що саме ОСОБА_1 своїми одноособовими діями впливав на психіку заявниці та, що від цих дій була завдана чи могла бути завдана шкода її фізичному чи психічному здоров`ю матеріали справи не містять.

Так, у розумінні до вимог п. 14 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» матеріали справи, не містять доказів на підтвердження ознак психологічного насильства вчиненого саме з метою навмисного спричинення емоційної невпевненості, нездатності захистити себе, якими могла завдаватись або завдана шкода психічному здоров`ю.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

За викладених обставин, вважаю вину ОСОБА_1 не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 1, 9, 36, 173-2, 245, 247, 277, 280, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КуПАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови, - без змін, чи зміні постанови.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда О. В. Галаган