ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Рєпін К.К., за участю секретаря судового засідання Трепетіної І.В., захисника адвоката Морозова В.С. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, ідентифікаційний код не встановлений, працює: ТОВ «Агрейн Транс», м. Кременчуг, Полтавська обл., проживає за адресою: АДРЕСА_1

встановив:

Згідно протоколу, 08.09.2019 о 02:00 год. по вул. Звенигородській, 25, в с. Богачівка, Звенигородського району, Черкаської області, водій т/з Scania д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , будучи причетним до ДТП до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, вжив алкоголь (горілку), чим порушив п. 2.10є ПДР України.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

У попередньому судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, заперечив проти притягнення його до адміністративної відповідальності посилаючись на те, що у день, час та місці вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення він дійсно був причетний до ДТП, але алкогольні напої не вживав. Також повідомив, що йому не надавався акт медичного огляду на підставі якого було складено висновок лікаря про перебування ним у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, фактично ніякого огляду на стан сп`яніння у лікарні взагалі не проводилось, а лікар визначив стан сп`яніння лише оглянувши його.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Морозов В.С. заперечував про притягнення ОСОБА_1 з підстав зазначених останнім. Крім того, зазначив, що у наданому суду акті медичного огляду на підставі якого було складено висновок лікаря про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння вказано, що стан алкогольного сп`яніння визначався за допомогою технічного засобу, проте в порушення Інструкціі про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування від впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція) не зазначено дату останньої повірки технічного засобу, а тому результати огляду є недійсними.

Суд, заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дійшов до наступного.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 наданий висновок лікаря Звенигородської центральної районної лікарні щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 від 08.09.2019 року № 131, відповідно до якого за результатами проведення огляду ОСОБА_1 08.09.2019 року о 04:40 год. встановлено, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Постановою суду з Звенигородської центральної районної лікарні було витребовано акт медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №131 складеного о 04 годині 40 хвилин 08.09.2019 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (далі акт медичного огляду) на підставі якого було складено вищевказаний висновок.

Відповідно до п. 9 розділу 3 Інструкції, використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, підтверджуються сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

У додатку 3 до Інструкції наявна форма акту медичного огляду, у п. 18 якої зазначено, що у разі викорастання технічних засобів для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі, крім іншого, лікарем зазначається дата останньої повірки технічного засобу.

Разом з тим, у акті медичного огляду ОСОБА_1 не вказано дату останньої повірки технічного засобу, який був використаний для визначення наявності стану алкогольного сп`яніння.

Згідно п. 22 розділу 3 Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Таким чином, суд визнає недопустимим доказом висновок лікаря Звенигородської центральної районної лікарні щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 від 08.09.2019 року № 131, відповідно до якого за результатами проведення огляду ОСОБА_1 08.09.2019 року о 04:40 год. встановлено, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Оскільки за змістом ст. 266 КУпАП та Інструкції доказами того, що водій перебував у стані алкогольного сп`яніння можуть бути лише дані отримані поліцейськими з використанням спеціальних технічних засобів або дані отримані за результатами огляду водія, у встановленому порядку, в закладах охорони здоров`я, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що водій ОСОБА_1 у день та час вказаних у протоколі перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Отже, дослідженням матеріалів справи встановлено, що вони не містять беззаперечних доказів на підтвердження викладених у складеному стосовно ОСОБА_1 протоколі обставин.

Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 року), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП, необхідно виходити з того, що як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З наведеного випливає, що нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст.6 Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, є обов`язком органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, що в свою чергу звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

За обставин викладених вище, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відомості не підтверджуються доказами у справі та не можна вважати доведеними, а тому протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку також не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено судом не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 КУпАП. Відповідно до п.7 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

Виходячи з того, що на момент розгляду справи закінчився строк для притягнення особи до адміністративної відповідальності, провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 38, 247 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області протягом 10 днів з дня її проголошення.

СуддяК. К. Рєпін