Номер провадження 33/804/19/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року місто Бахмут Донецької області

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Смірнова В.В., за участю захисника - Поляцько О.Ю., розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на постанову судді Краматорського міського суду Донецької області від 13 листопада 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та йому призначене адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 13 листопада 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Судом першої інстанції встановлено, що 13.10.2019 року о 09-00 годині водій ОСОБА_1 д/о м. Краматорськ вул.. Шкільна, будинок № 2, керував автомобілем ВАЗ-2107, державний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (тремтіння пальців рук, почервоніння очей, запах алкоголю з ротової порожнини). Від продуття Алкотестеру «Drager» на місці, проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі відмовився. Таким чином, водій порушив п. 2.5 ПДР України, що є правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати, ухвалити нову, якою провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Свої вимоги вмотивує тим, що постанова суду винесена необґрунтовано, без будь-яких підстав та його провина у судовому засіданні не була доведена будь-якими належними та допустимими доказами.

Посилається на те, що справа була розглянута без його участі, чим порушено його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Стверджує, що від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку не відмовлявся.

Вважає, що суд, пославшись на пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без їх виклику та допиту в судовому засіданні, порушив його право на захист.

Крім того, відеозапис, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, вважає недопустимим доказом, оскільки він прямо не зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, як того вимагає Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС від 06.11.2015 року № 1376.

Додає, що відеозапис є недопустимим доказом, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, яким технічним засобом він здійснений, звертає увагу, що аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.11.2018 (справа №524/5536/17).

Вважає, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови не повно та об`єктивно розглянув справу, внаслідок чого зробив помилкові висновки щодо наявності в його діях адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні апеляційної інстанції захисник адвокат Поляцько О.Ю. підтримала доводи апеляційної скарги та просила задовольнити її у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційна інстанція приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Ця норма правового акту є імперативною, не допускає жодних виключень.

Як вірно встановив суд першої інстанції, порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху і, як наслідок, вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 144459 від 13.10.2019 року, поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та відеозаписом, доданим до протоколу.

Згідно до протоколу ОБ № 144459 від 13.10.2019 року, 13.10.2019 року о 09-00 годині водій ОСОБА_1 д/о м. Краматорськ вул.. Шкільна, будинок № 2, керував автомобілем ВАЗ-2107, державний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (тремтіння пальців рук, почервоніння очей, запах алкоголю з ротової порожнини). Від продуття Алкотестеру «Drager» на місці, проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Із переглянутого у судовому засіданні апеляційної інстанції відеозапису, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 процесуальні права та наслідки відмови від проходження даного огляду, в присутності двох свідків пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою тесту «Драгер» або в медичному закладі у лікаря, на що він відмовився.

Посилання ОСОБА_1 на те, що долучений до матеріалів адміністративної справи відеозапис, відповідно до положень КУпАП не є належним доказом, в зв`язку з не зазначенням в протоколі технічного засобу, за допомогою якого його було здійснено, підлягають відхиленню з огляду на наступне.

Так, відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Тобто показання технічних приладів, що мають функції відеозапису, є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення.

Із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що він містить запис про доручення в якості додатків до нього пояснення свідків, відеозапис, рапорт, запис про те, що ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом. Сам факт відсторонення або невідсторонення від керування не є тією обставиною, яка безпосередньо впливає на наявність складу та події правопорушення.

Зі змісту постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року, на яку посилається ОСОБА_1 у своїх доводах, вбачається, що Верховним Судом визнано неналежним доказом відеозапис, в зв`язку з відсутністю посилання на технічний засіб, яким було його здійснено, в постанові про накладення адміністративного стягнення, яка була винесена співробітниками поліції, а не в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що під час складання адмінпротоколу ОБ № 144459 від 13.10.2019 року, ОСОБА_1 був повідомлений про дату, місце та час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього, про що запис у відповідній графі, але в судове засідання 13 листопада 2019 року не з`явився, клопотань про відкладання розгляду справи не надав. У зв`язку з цим суд першої інстанції мав всі підстави розглянути справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому суд апеляційної інстанції не вбачає процесуальних порушень під час розгляду справи щодо ОСОБА_1 судом першої інстанції.

Крім того, під час перевірки законності постанови суду першої інстанції в порядку апеляційної процедури, були досліджені всі матеріали справи, вивчені та перевірені усі заперечення апелянта стосовно обставин події адміністративного правопорушення.

При цьому в судовому засіданні апеляційного суду був присутній адвокат Поляцько О.Ю., а тому всі права ОСОБА_1 були дотримані під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанову суду першої інстанції необхідно залишити без змін як законну та обґрунтовану, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційна інстанція , -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Краматорського міського суду Донецької області від 13 листопада 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та призначене адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Донецького

апеляційного суду В.В.Смірнова