П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" січня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Марфіна Н. В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №002577 ОСОБА_1 (далі - особа, що притягається до адміністративної відповідальності), 14 вересня 2019 року о 22 год. 35 хв. по вул.. Покровській в смт. Сосниця Чернігівської області, керував транспортним засобом «Мітсубісі», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя) від проходження на медичного освідування в установленому законом порядку відмовився у присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, пояснив, що дійсно 14 вересня 2019 року його було зупинено інспектором ГРННН №4 Сосницького ВП МВП, капітан поліції Зуйком А. М., який повідомив його про те, що ним було порушено вимоги дорожнього знаку 31 (рух заборонено), на що ОСОБА_1 відповів, що раніше цього знаку на даному місці не було, для здійснив цей рух по інерції, оскільки поспішав відвезти ліки для дитини. На що працівник поліції повідомив про те, що, він п`яний, і якщо буде сперечатись то випише протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Після чого, інспектор почав складати протокол. Під час складання вказаного протоколу було запрошено свідка ОСОБА_2 , який підписав пояснення про те, що він відмовився від проходження на стан алкогольного сп`яніння, запитавши у інспектора чому він сам має це засвідчувати, адже свідків повинно бути двоє, на що інспектор відповів про те, що він сам розбереться з другим свідком. Крім того, ОСОБА_1 відмовився, та просив надати спеціальний засіб для проходження на стан сп`яніння на місці, також, ОСОБА_1 вказує на те, що іншого свідка ОСОБА_3 взагалі не було на місці події.

Представник ОСОБА_1 - Трубіцина - Дивак Т. В. просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, з підстав викладених у письмових поясненнях, які долучено до матеріалів справи.

03 грудня 2019 року до суду надійшла інформація про подію, яка викладена капітаном поліції Зуйок А. М ., відповідно до якої, дійсно 14.09.2019 року перебуваючи в наряді групи реагування патрульної поліції Сосницького відділення поліції Менського відділу поліції ГУНИ в Чернігівській області по забезпеченню безпеки дорожнього руху та охорони громадського порядку і боротьбі зі злочинністю спільно з старшим сержантом поліції Сосницького ВП Дідовцем А.А. та здійснюючі патрулювання вулиць смт. Сосниці Чернігівської області на службовому автомобілі «Шкода Рапід» д.н.з. НОМЕР_2 в рамках забезпечення безпеки жителів смт.Сосниця та гостей, які були присутні на заходах присвячених до «Дня Сосниці», що мав місце в цей день. Близько 22 год 30 хв було помічено автомобіль «Мітсубісі» київської реєстрації, водій якого порушив вимогу дорожнього знаку 3.1 (рух заборонено),що встановлений по вулиці Покровської смт. Сосниця. Даний автомобіль за допомогою маячків синього та червоного кольору було зупинено а під час перевірки документів у водія ОСОБА_1 стало відомо,що останній перебуває з явними ознаками алкогольного сп`яніння (стійкий запах алкоголю з ротової порожнини, млява річ, почервоніння обличчя). В своє виправдання останній повідомив, що сьогодні свято і він вживав спиртні напої. На прохання інспектора пройти медичне освідування в установленому законом порядку в медичному закладі категорично відмовився та пояснив це тим, що дуже поспішає і часу в нього немає. Потім мною було запропоновано пройти освідування на наявність вживання алкогольних напоїв на місці за допомогою приладу «Алкофор - 505», який перебував в службовому автомобілі та який має всі повірки для визначення стану алкогольного сп`яніння і який він також відмовився проходити. Громадянин ОСОБА_1 різними способами намагався уникнути складання на нього адміністративного протоколу і на даний час, але вже в суді намагається уникнути відповідальності і надалі керувати транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння. Відповідно до діючого законодавства за допомогою небайдужих громадян, які виступили понятими під час складання ним адміністративного протоколу за ч. ст. 130 КУпАГІ (керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння або відмова від проходження освідування на прохання працівників поліції) водія було притягнуто до адміністративної відповідальності, та тимчасово вилучено посвідчення водія. Від керування транспортним засобом водія було відсторонено та передано тверезому водію. На громадянина ОСОБА_1 також було складено адміністративну постанову за ч. 1 ст.122 КУпАП (порушення вимог дорожніх знаків). Після складання всіх матеріалів громадянин ОСОБА_1 запевнив інспектора, що він є директором однієї з комерційних фірм та має зв`язки в судових органах і що рішення по даному факту буде на його користь.

Суд дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

З положень ч. 1 ст. 130 КУпАП слідує, що адміністративна відповідальність у даному випадку передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2, 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до норм даної Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов спеціальну підготовку (тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством).

Крім того, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу - направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. (п. 6 Порядку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Порядок вчинення дій співробітниками поліції досить чітко унормовано: спочатку огляд на місці зупинки транспортного засобу - доставлення водія до медичного закладу для проведення огляду - складання протоколу про адміністративне правопорушення, а з урахуванням положень статті 19 Конституції України, згідно з якою органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, недодержання такого порядку тягне за собою наслідком визнання недопустимими одержаних у такий спосіб доказів.

Як убачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а саме з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 пропонувалось пройти медичне освідування у встановленому законом порядку, в той же час, матеріали справи не містять доказів щодо запропонування патрульним поліцейським пройти огляд на стан сп`яніння на місці, як і доказів відмови такого проходження, та відповідним направленням до медичного закладу, в той же час, долучений до матеріалів справи відеозапис даного висновку суду не спростовує.

Також, свідки, які засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження на стан алкогольного сп`яніння в судове засідання не з`явились, також до матеріалів справи не додано доказів того, що саме ті свідки, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення були присутні під час відмови ОСОБА_1 від проходження на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 працівником поліції було відведено від керування автомобілю, оскільки матеріали справи не містять відповідної розписки про передачу автомобіля.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

За таких умов суд, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з їх не відповідністю нормам ст. 256 КУпАП, положенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Накозом МВС 09.11.2015 № 1452/735та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністратвине правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

За таких обставин, враховуючи вище викладене, суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з чим, дане адміністративне провадження, з урахуванням вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю, а судовий збір не підлягає стягненню з особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з встановленням обставин визначених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 6, 33-35, 130, 245, 247, 251, 252, 268, 272, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статтею 287-291 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: