Справа № 234/431/20
Провадження № 3/234/364/20
ПОСТАНОВА

іменем України

13 січня 2020 року

Суддя Краматорського міського суду Донецької області Переверзева Л.І., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення ВЗ 33 №000039 від 12.01.2020 року, який надійшов з військової частини НОМЕР_1 відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянина України, місце служби і посада: військова частина НОМЕР_1 , механік-оператор апаратної взводу роти зв`язку 3 батальйону зв`язку, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Краматорського міського суду Донецької області протокол про адміністративне правопорушення з військової частини НОМЕР_1 відносно ОСОБА_1 про скоєння адміністративного правопорушення ВЗ 33 №000039 від 12.01.2020 року, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Згідно протоколу, 11.01.2020 року близько 20 години 00 хвилин під час перевірки наявності особового складу вузла зв`язку «Рейс» на території базового табору «сармат» (м. Краматорськ, в.ч. НОМЕР_3 ) був виявлений в стані алкогольного сп`яніння військовослужбовець військової служби за контрактом ОСОБА_1 . Про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння свідчать зовнішні ознаки, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, гіперемія обличчя, виражене тремтіння пальців рук, нестійка хода, порушена координація рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду в КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Краматорська» відмовився, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав в повному обсязі, пояснив, що він дійсно знаходився на території військової частини в нетверезому стані.

Згідно ст. 172-20 КУпАП відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

В ч. 3 ст. 172-20 КУпАП зазначено, що дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот п`ятнадцяти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб..

Разом з цим, судом відзначається, що відповідно до положень частини 1 статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Верховний Суд однозначно сформулював правову позицію щодо тлумачення поняття «особливий період». Так, постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 205/1993/17-ц (касаційне провадження № 61-1664св17) установлено, що особливий період діє в Україні від 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію». Також у цій справі наголошується, що Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав.

Вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ВЗ 33 №000039 від 12.01.2020 року, іншими матеріалами справи, поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП України, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень, застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, у вигляді штрафу.

Також приходжу до висновку, що в даному випадку таке стягнення буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчиненню нових правопорушень порушником, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись статтями 33, 40-1, 172-20 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі двохсот п`ятнадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 3655, 00 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 420, 40 (чотириста двадцять, 40) гривень.

На постанову може бути подана апеляційна скарга, яка подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л. І. Переверзева