Єдиний унікальний номер 725/4456/20
Номер провадження 3/725/3349/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2020 року.Суддя Першотравневого районного суду м.Чернівці Вольська-Тонієвич О.В., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КпАП України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 28 вересня 2020 року о 19:00год. керував транспортним засобом марки «BMW 520», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул.Фастівській в м.Чернівці, в стані алкогольного сп`яніння (1,49 проміле). Огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 , за його згоди, проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу ALCOTEST DRAGER ARLM 0436, у присутності двох свідків.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9А Правил дорожнього руху України, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

Під час розгляду справи (02.12.2020р.) ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав. Додатково пояснив, що у вказаний у протоколі час він у стані алкогольного сп`яніння не перебував. Більше того, не керував транспортним засобом, а тільки знаходився у ньому. Під час проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу він категорично не погодився з результатом алкотестеру, однак працівники поліції не запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку із чим просив провадження у справі закрити.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Бошелюк Ю.М. під час розгляду справи підтримала надане нею клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. Звертала увагу суду на процесуальні порушення, допущені працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . У той же час, якщо суд не знайде підстав для закриття провадження у справі, просила надіслати справу за підсудністю за місцем проживання ОСОБА_1 до Садгірського районного суду м.Чернівці.

Незважаючи на те, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав, його вина у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується дослідженими та проаналізованими письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, а також відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора).

При цьому відсутні підстави для надіслання справи для розгляду за підсудністю за місцем проживання ОСОБА_1 - Садгірського районного суду м.Чернівці.

Так, ч.2 ст.276 КУпАП передбачено, що про адміністративні правопорушення справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 129 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Втім, ст.130 КУпАП до даного переліку не входить, а отже і непередбачено альтернативну підсудність розгляду справ даної категорії.

Таким чином, враховуючи те, що перелік категорій справ, які підлягають розгляду за місцем проживання правопорушника є вичерпним та розширенню не підлягає, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для надіслання справи за місцем проживання ОСОБА_1 .

Так, згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна діяльність чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на на встановлений порядок управління.

За приписами ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Верховною Радою України 22 листопада 2018 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон № 2617-VIII), яким визначено поняття кримінального правопорушення, кримінального проступку та визначено особливості початку досудового розслідування у формі дізнання. Вказаинй Закон набув чинності 01 липня 2020 року.

Підпунктом 4 пункту 1 Розділу І Закону № 2617-VIII статтю 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення викладено у новій редакції. Одночасно, підпунктом 17-1 пункту 2 Розділу 1 внесено зміни до Кримінального кодексу України та введено новий склад кримінального проступку у статті 286-1 КК України у такій редакції: "Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", об`єктивна сторона якого включає відповідальність як за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само: передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,; вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного освідування з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого медичного освідування. У частині другій цієї статті передбачена відповідальність за повторне вчинення проступку.

Однак, Законом України від 17 червня 2020 року № 720-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (на підставі статті 8 Конституції України набув чинності в порядку частини 5 статті 94 Конституції України з дня опублікування в офіційному друкованому виданні Верховної Рада України «Голос України» - 03.07.2020 року) виключені норми Закону № 2617-VIII а саме: підпункт 4 пункту 1 Розділу І, яким положення статті 130КУпАП викладено у новій редакції та підпунктом 171 пункту 2 Розділу 1, яким введено в дію положення статті 286-1 КК України.

Згідно з частиною 5 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 720-ІХ до приведення у відповідність із цим Законом законодавчі та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Оскільки Законом № 720-ІХ такі зміни виключені, суд керується положеннями статті 8 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Тобто, до набрання чинності Законом України № 2617-VIII (до 01.07.2020 року) Кодекс України про адміністративні правопорушення передбачав у статті 130 адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. З 01.07.2020 року і до 03.07.2020 року такі діянні криміналізовано шляхом доповнення КК України статтею 286-1, а з 04.07.2020 року такі діяння знову віднесенні до статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Оскільки ОСОБА_1 вчинив дії, які охоплюються складом адміністративного правопорушення, визначеного частиною 1 статті 130 КУПАП після 03.07.2020 року, а саме 28 вересня 2020 року він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, суд вважає, що положення статті 130 КУпАП на момент розгляду справи діють в редакції Закону від 07 липня 2016 року № 1446-VIII, у зв`язку з чим має бути застосований закон, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

При цьому, суд зазначає, що 20 липня 2020 року Комітетом Верховної Ради України з питань правоохоронної діяльності, який відповідно до частини 3 статті 21 Закону України «Про комітети Верховної Ради України» має право надавати роз`яснення щодо застосування положень законів України, були надані роз`яснення щодо окремих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 720-IX від 17 червня 2020 року.

У вказаних роз`ясненнях Комітет зазначив, що частина п`ята статті 94 Конституції України передбачає, що Закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування. Таким чином, частина п`ята статті 94 Основного Закону не допускає набрання законом чинності раніше дня його опублікування. Головною метою цієї конституційної норми, як зазначено в рішенні Конституційного Суду від 6 жовтня 2010 року № 21-рп/2010, є недопущення набрання законом чинності до моменту його офіційного оприлюднення, чим забезпечується реалізація конституційних положень, відповідно до яких закони не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність осіб, ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення (стаття 58 Конституції України). З огляду на зазначене, враховуючи положення частини п`ятої статті 94 Конституції України Комітет вважає, що Закон № 720-IX набрав чинності 3 липня 2020 року, а саме в день його опублікування. Крім того, у зв`язку з набранням чинності 1 липня 2020 року Законом № 2617-VIII, відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного освідування з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого медичного освідування, була закріплена у статті 286-1 «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» України, а статтю 130 КУпАП було змінено. Однак, Законом України № 720-IX внесено зміни до Закону № 2617-VIII, відповідно до яких із Закону № 2617-VIII вилучені положення, які змінювали статтю 130 КУпАП та включали до КК України статтю 286-1. Таким чином Комітет вважає, що з 3 липня 2020 року стаття 130 КУпАП підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинностіЗаконом № 2617-VIII, а стаття 286-1 КК України виключена.

Одночасно суд зазначає, що база даних "Законодавство України" на сайті https://zakon.rada.gov.ua має інформаційний характер і не є офіційним друкованим виданням.

Тому, на даний час частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння.

Із пункту 2.9А Правил Дорожнього руху України слідує, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, згідно роздруківки ALCOTEST 7510 прилад ARLM 0436 ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння (1,49 проміле).

За змістом ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Як вбачається із матеріалів справи, огляд водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився у присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

За клопотанням адвоката Бошелюк Ю.М. судом було здійснено виклик в судове засідання вказаних свідків.

Від свідка ОСОБА_4 до суду надійшли письмові пояснення, які він просив врахувати під час розгляду справи, оскільки в судове засідання, призначене на 04.12.2020р. з`явитися не може. Так, ОСОБА_4 вказав, що він бачив, як працівники поліції зупинили транспортний засіб марки «BMW». Поліцейські попросили його бути свідком під час проходження водієм вказаного транспортного засобу огляду на стан сп`яніння. Коли він підійшов до автомобіля, то побачив водія, який назвався ОСОБА_5 . При цьому у транспортному засобі та біля нього більше нікого не перебувало. Від водія було чути різкий запах алкоголю та він був у збудженому стані. У його присутності (свідка) водій пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер», який виявив вміст алкоголю. ОСОБА_5 погодився з результатом алкотестера та відмовився проходити огляд у закладі охорони здоров`я.

Крім того, в матеріалах справи наявне направлення на огляд водія ОСОБА_1 до ЧОНД з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, однак його огляд не проводився, так як водій до закладу охорони здоров`я не доставлявся.

Згідно пояснень свідка ОСОБА_4 , ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Що ж стосується тверджень ОСОБА_1 з приводу того, що він транспортним засобом не керував, то суд вважає за необхідне зазначити наступне:

Так, у матеріалах справи міститься письмове пояснення ОСОБА_6 , який зазначив, що він є працівником заправки ОККО №28 по вул.Калинівській, 1А м.Чернівці. На заправку заїхав транспортний засіб марки «BMW 520», д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота). Більше того, водій розпивав пиво. В цей час на заправку заїхав екіпаж працівників поліції, яким він (ОСОБА_6 ) відразу повідомив про керування водієм транспортним засобом у стані сп`яніння.

Також свідок ОСОБА_4 у своїх письмових поясненнях адресованих суду вказав, що він бачив момент зупинки працівниками поліції транспортного засобу марки «BMW». Коли він підійшов до автомобіля, біля нього перебував лише ОСОБА_1 , інших осіб не було.

Таким чином, на думку суду, наявними у матеріалах справи доказами повністю підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані сп`яніння.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, що підтверджується його підписом.

Крім того, суд вважає безпідставні посилання адвоката Бошелюк Ю.М. з приводу не відповідності протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст.256 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог чинного законодавства ознаки алкогольного сп`яніння зазначаються працівниками поліції у протоколі тільки у випадку відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння.

При цьому ОСОБА_1 не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що на момент складання протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП він не перебував у стані сп`яніння.

За таких обставин, суд вважає, що зібраних у матеріалах справи доказів достатньо, щоб прийти до переконливого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Обставин, які б помякшували чи обтяжували відповідальність ОСОБА_1 за наслідками розгляду справи не встановлено.

При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника та ступінь його вини.

Враховуючи всі обставини справи, суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, оскільки даний вид адміністративного стягнення буде достатнім для його виправлення.

Крім того, згідно вимог ст. 40-1 КУпАП зі ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 420,40грн.

Керуючись ст.ст.33, 40-1, 283-285, 294 КпАП України,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КпАП України і за його вчинення накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять)грн. 40коп.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти діб з дня винесення постанови до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. В. Вольська-Тонієвич