Справа № 930/2064/20
Провадження № 33/801/970/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Царапора О. П.
Доповідач: Панасюк О. С.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Панасюка О. С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Немирівського районного суду Вінницької області від 10 вересня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною другою статті 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Немирівського районного суду Вінницької області від 10 вересня 2020 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною другою статті 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 грн 00 к на користь держави з конфіскацією собаки породи «Німецька Вівчарка» за те, що 25 липня 2020 року приблизно о 18 год 00 хв по вул. Центральній в с. Вовчок Немирівського району Вінницької області, собака породи «Німецька Вівчарка», яку утримує ОСОБА_1 , покусала громадянку ОСОБА_2 , яка під час виконання її службових обов`язків перебувала біля її домогосподарства.

ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на цю постанову, у якій, посилаючись на неправильне застосування суддею суду першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, недоведеність обставин, які суддя вважав встановленими, просила скасувати постанову судді Немирівського районного суду Вінницької області від 10 вересня 2020 року, а провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що всупереч приписам статей 7, 268, 271, 277-2 КУпАП суддя суду першої інстанції розглянув справу без її участі. Повідомлення про час і місце розгляду вона не отримувала. Вказувала, що напад її собаки на ОСОБА_2 був здійснений на території її домогосподарства через самовпевненість останньої, оскільки на хвіртці є табличка з попереджувальним написом про наявність собаки в подвір`ї. Крім того, заяви про розгляд справи за її відсутності не писала, оскільки була зацікавлена у розгляді справи та наданні пояснень з цього приводу. Протокол про адміністративне правопорушення 25 липня 2020 року складений працівником поліції з порушенням вимог статті 256 КУпАП без участі свідків.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною першою статті 277-2 КУпАП встановлено, що повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Пункт 2 частини першої статті 278 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема питання про те, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Як видно з матеріалів справи ОСОБА_1 не була повідомлена про час і місце розгляду справи, оскільки у справі не має її розписки про отримання судової повістки про виклик до суду на 10 вересня 2020 року.

Таким чином, справа про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності була розглянута без її повідомлення про час і місце її розгляду, що є безумовною підставою для скасування постанови судді.

Відповідно до частини другої статті 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

При цьому наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку (до такого висновку прийшов Верховний Суд у справі № 308/8763/15-а, постанова від 11 липня 2018 року).

Відповідно частини четвертої статті 294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

Як зазначалось, за приписами статей 277-2, 278 КУпАП справа про адміністративне правопорушення не може бути призначена та розглянута раніше, ніж через три дні після вручення судової повістки особі, яка притягується до відповідальності.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 вчинила правопорушення 25 липня 2020 року, справа до Вінницького апеляційного суду надійшла 24 листопада 2020 року, відповідно, до розгляду призначена (з урахуванням розумних строків на доставлення судової повістки) на 07 грудня 2020 року.

Оскільки технічно справа не могла бути розглянута апеляційним судом у строк, визначений частиною другою статті 38 КУпАП, то провадження у ній підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Щодо заяви ОСОБА_1 про розгляд справи у її відсутності (а. с. 9), то вона не має правового значення для вирішення справи, тому що право особи знати про час і місце розгляду її справи (що за сталим тлумаченням Європейського суду з прав людини є складовою частиною передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд) забезпечується безумовним обов`язком суду повідомляти особу про час і місце розгляду її справи. Заява особи про небажання брати участь у розгляді справи виходячи зі змісту зазначених вище норм процесуального права, не позбавляє суд обов`язку повідомляти її про час і місце розгляду справи.

Крім того, заява ОСОБА_1 не могла бути взята до уваги судом першої інстанції як доказ її небажання брати участь у розгляді справи, зокрема, тому що вона виконана на зараня підготовленому працівниками поліції бланку і ними ж відібрана в момент складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності регулюється виключно КУпАП та законами України, в жодному з яких не передбачено право працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення вирішувати питання щодо участі/неучасті особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у розгляді її справи судом.

При цьому апеляційний суд звертає увагу, що у протоколі про адміністративне правопорушення взагалі зазначено про те, що страва про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частину другою статті 154 КУпАП має розглядатись виконавчим комітетом Вовчоцької сільської ради Немирівського району Вінницької області. Натомість заява про розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 адресована голові Немирівського районного суду Вінницької області Науменку С. М., проте автоматизованою системою документообігу суду справу було розподілено судді цього суду Царапорі О. П. (який очевидно не мав підстав розглядати заяву, адресовану іншому судді цього суду, не залежно від того, що такий суддя займає адміністративну посаду).

Керуючись статтями 247, 294 КУпАП Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Немирівського районного суду Вінницької області від 10 вересня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною другою статті 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати, провадження у справі закрити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя О. С. Панасюк