Справа № 210/5741/20
Провадження № 3/210/2475/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

"07" грудня 2020 р. суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Літвіненко Н. А., розглянула матеріали, які надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, не відоме, місце проживання: АДРЕСА_1 ,-

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

13 жовтня 2020 року в провадження судді надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу серії ДПР18 №117430, 04.10.2020 року о 22 год. 33 хв. в м. Кривий Ріг, Металургійний р-н, вул.. Віталія Матусевича, буд. 55, водій ОСОБА_1 керувала автомобілем ВАЗ 21104, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Водій ОСОБА_1 від огляду в встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння відмовилася в присутності двох свідків, що зафіксовано на боді-камеру.

Своїми діями ОСОБА_1 , порушила вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачено відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Присутня в судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнала, надала пояснення щодо обставин справи, пояснила, що в її діях немає складу правопорушення. Крім того, ОСОБА_1 заперечує проти фактів викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, пояснила, що від проходження огляду на стан сп`яніння не відмовлялась. Крім того зазначила, що не знаходилась в стані сп`яніння, та взагалі не згодна з тим, що зазначено в протоколі.

Присутній у судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Повалій О.В. підтримала пояснення ОСОБА_1 зазначила, що в діях останньої відсутні підстави для притягнення до адміністративної відповідальності. Крім того надала пояснення по суті справи, провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 заперечувала, не згодна із протоколом, складеним відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Захисник зазначила, що ОСОБА_1 вину не визнає оскільки вона не перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Зазначила, що складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП вважає таким, що не відповідає вимогам КУпАП, адже він складений з порушеннями. Вказує, що ОСОБА_1 не відмовлялась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

З метою повного та всебічного розгляду справи в судовому засіданні був допитаний інспектор ОСОБА_2 , який показав суду, що інспектори діяли згідно інструкції, ОСОБА_1 була зупинена у в`язку з надходженням службової інформації про те, що 04.10.2020 року близько 21.20 год. на лінію 103 було повідомлення, що водій автомобіля д.н.з. НОМЕР_1 знаходиться в стані алкогольного сп? яніння. Патрулюючи екіпажем по вул.. Віталія Матусевича було виявлено вказаний автомобіль ВАЗ21104, д.н.з. НОМЕР_1 та на підставі ст.. 35 п. 3 ЗУпНП було вказане авто. Дійсно, водієм була жінка ОСОБА_1 , яка вийшла з автомобіля, крім того, в салоні автомобіля знаходився її син. Так, під час спілкування з останньою було виявлено різкий запах алкоголю, на що було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, однак ОСОБА_1 почала агресивно реагувати, відмовлятись від проходження огляду на стан сп`яніння, що було зафіксовано на боді камеру та зазначено в протоколі. Крім того, у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 , працівниками поліції були зупинені свідки, встановили особу водія, виписали направлення на огляд з метою встановлення стану сп`яніння, однак водій ОСОБА_1 відмовилась, від проходження, саме тому був складений протокол та останній повідомлено про дату судового засідання. Водій ОСОБА_1 поводила себе агресивно, на зауваження не реагувала, постійно повторювала, що підписувати нічого не буде, їхати нікуди не буде. Після чого покинула машину та сина з собакою та пішла в невідомому напрямку, як потім стало відомо, пішла додому.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що вона сусідка ОСОБА_1 , яка живе в сусідньому під`їзді. 04.10.2020 року ОСОБА_1 біля 22 год. до неї прийшла в тверезому стані, попросилася до туалету, потім поскаржилася на високий тиск, вона дала ОСОБА_4 таблетку для зниження тиску.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, 04.10.2020 року біля 22 год. 15 хв. працівники поліції попросили її засвідчити, що водій ОСОБА_1 відмовилася від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, що вона і засвідчила.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його чиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Статтями 10, 11 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вбачає у діях правопорушника ознаки складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме «Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння вчиненого особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню».

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 117430 від 04.10.2020р.., який складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП інспектором патрульної поліції Ковбаса О.В. відповідно до якого ОСОБА_1 у присутності двох свідків відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку та протоколом про адміністративне правопорушення;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , які долучені до матеріалів справи, де кожен з яких підтвердили те, що ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку;

- рапортом інспектора ПП;

- відеозаписами із боді - камер інспекторів патрульної поліції, на якому відображені факт руху на автомобілі, факт зупинки автомобіля, факт залишення автомобіля водієм на місці зупинки, факт залишення місця зупинки автомобіля водієм, факт втечі від працівників поліції Мілих Н.О. та факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, а також всі обставини складення протоколу про адміністративне правопорушення;

- направленням від 04.10.2020 року на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проте водій відмовився від проходження оглядів.

З відеозапису також вбачається, що ОСОБА_1 була зупинена патрульними поліцейськими у зв`язку з надходженням інформації щодо керуванням в стані алкогольного сп`яніння водієм автомобіля ВАЗ21104, за що передбачена відповідальність за ст..130 КУпАП. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 поводила себе агресивно та нервувала, у зв"язку з чим поліцейський, що розглядав справу запитав, чи вживав водій алкогольні чи наркотичні засоби, оскільки водій поводить себе нервово. Також ОСОБА_1 було запропоновано проїхати до ПНД для проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки її поведінка викликала занепокоєння. Однак водій відмовився їхати до закладу установи на проведення огляду, та відмовився від підписання будь-яких документів, зазначивши, що вона твереза, жодних алкогольних напоїв не вживала, а щодо інших підозр, водій не має наміру щось пояснювати та проходити. Крім того, з відеозапису також вбачається, що остання знаходилася в автомобілі не одна, а з неповнолітнім сином, якого вона покинула на місці зупинки в нічний час доби та пішла в невідомому напрямку, на його прохання залишитися не реагувала. Неповнолітня дитина залишилась разом із працівниками поліції.

Також на відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків, які були зупинені патрульними, запропоновано пройти медичний огляд, та проїхати до ПНД, однак остання не виявила наміру доводити відсутність у неї стану сп"яніння.

Як вбачається з довідки відділення адміністративної практики полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП, згідно національної автоматизованої інформаційної системи від 05.09.2020 р. гр.. ОСОБА_1 отримала посвідчення водія на право керування транспортним засобами серії НОМЕР_2 .

Крім того, суд зазначає, що представник ОСОБА_1 , адвокат Повалій О.В., декілька раз подавав клопотання про перенесення розгляд справи, які судом були задоволені.

Також судом вживались заходи для виклику свідків, які були зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та яких клопотав адвокат для виклику в судове зсідання. Проте не всі свідки, які викликались в судове засідання з`явились.

Адвокат Повалій О.В. наполягала в судовому засіданні допитати свідків, які вказані у протоколі та сусідів, які були свідками події та які не з`явились, а тому перенести судове засідання для повторного їх виклику..

Між тим, суд приходить до висновку, що сторона захисту своїми діями створює штучне затягування розгляду справи з метою закінчення строків притягнення особи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Судом були створені всі належні процесуальні можливості для реалізації ОСОБА_1 права на захист, оскільки останній надавався час на подання своїх письмових пояснень з приводу обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, чим ОСОБА_1 зокрема не скористалась. Судом було надано достатньо часу для виклику свідків, яких клопотала викликати сторона захисту.

Відтак, з метою дотримання необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом справи з дотриманням як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд вважає за необхідне відмовити захиснику Повалій О.В. у клопотанні про перенесення розгляду справи, яке було заявлено усно в судовому засіданні майже в останній день притягнення її підзахисної до адміністративної відповідальності.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати свої процесуальні права. Процесуальні кодекси, як і інші закони, розраховані на добросовісне їх використання.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права.

Враховуючи стислі строки розгляду справ про адміністративне правопорушення, а також те, що судом встановлені всі обставини по справі, допитано особу, відносно якої складено адміністративний протокол, оглянуто відеозапис, допитано свідків та працівника поліції, який безпосередньо складав протокол про адміністративне правопорушення, а тому справа розглядається за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 натомість відмовилась від надання будь-яких пояснень, що зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення. Також заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, невідповідність внесених до протоколу даних, керування транспортним засобом іншою особою не заявляла.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, поліцейськими дотримано вимоги ч. 2 ст. 251, ст. ст. 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст.130КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух і здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно із статтею 31 Закону №580-VIII поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема, перевірку документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.5 ПДР України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Частиною 1 ст. 130КУпАП передбачена відповідальність за:

1) керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції,

2) за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 4 розділу І Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначенимив пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

У розумінні вимог ст. 266 КУпАП, п. 7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Пунктом 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі за змістом Інструкція 2) передбачає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, законодавцем встановлено, що водій зобов`язаний пройти огляд на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння на вимогу працівника поліції, відмова, навіть якщо особа, не перебуває в стані алкогольного чи будь-якого іншого сп`яніння, не допускається.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Судом не встановлені обставини, які пом`якшують відповідальність правопорушника.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, а саме: особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання про призначення адміністративного стягнення, вважаю за необхідне визначити покарання в межах санкції установленої даною статтею у вигляді штрафу на користь держави.

За таких обставин, суд вважає за необхідне накласти на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративного відповідальності підлягає стягненню судовий збір.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється Законом України «Про судовий збір». Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 34, 40-1, 130, 251, 252, 256, 266, 283-285 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за

ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн.. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги про апеляційне оскарження протягом десяти днів із дня її проголошення.

Суддя: Н. А. Літвіненко