БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1690/2020
Провадження № 3/497/676/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2020 року суддя Болградського районного суду Одеської області Кравцова Алла Валентинівна, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград матеріали про адміністративне правопорушення, що надійшли до суду 08.12.2020 року відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Целіноград, Казастан, зі слів - офіційно непрацевлаштований - влітку працював на виноградниках, наразі перебуває на обліку в центрі зайнятості, одружений, має сина, якому 16-ть років, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , особу якого встановлено за паспортом НОМЕР_1 , що виданий 30.07.2004р. Болградським РВ ГУ ДМС України в Одеській області,

- про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124, ст.122-4 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

03.12.2020 року поліцейським СРПП№3 Болградського ВП в Одеській області були складені протоколи про адміністративне правопорушення серії ОБ №095483 та серії ОБ №095436, згідно яких 05.11.2020р. о 18:15 годині у с.Тополине Болградського району Одеської області на вул.Сонячна ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ-2108 д/н НОМЕР_2 , та рухаючись по а/д Ізмаїл-Болград, скоїв наїзд на пішохода гр. ОСОБА_2 в результаті якого пішоход отримав незначні тілесні ушкодження - забої, та після цього покинув місце ДТП, автомобіль отримав механічні пошкодження.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєнні ДТП визнав, пояснивши, що він дійсно винний, оскільки був неуважний, і його пояснення повністю узгоджуються з відомостями та доказами, що містяться в матеріалах справи щодо обставин ДТП, проте стверджував, що він рухався на своєму автомобілі ВАЗ-2108 з м.Ізмаїл з друзями, та побачив раптово за селом Тополине, між селам Оксамитне та Тополине після того, як його засліпив зустрічний транспорт, на дорозі трьох пішоходів в чорному одязі, один з яких у темну пору доби рухався по центру проїжджої частини дороги без світловідбивних смуг. Тому він, як водій, помітивши раптово пішохода в останню мить, і намагаючись уникнути наїзду, маневрував, проте уникнути зіткнення не зміг, в результаті пішохід травм не отримав - лише разом з лобовим склом його, ОСОБА_1 , автомобіля влетів у салон його автомобіля, та, окрім цього, при ДТП у салоні його автомобіля якимось чином опинився мобільний телефон постраждалого пішохода. Після ДТП пішохід скатився з капоту автомобіля і впав на землю. Він, ОСОБА_1 , разом з пасажирами свого автомобіля, вибігли з салону автомобіля та запропонували пішоходу допомогу, піднявши його з положення "лежачи" - посадили його на узбіччі, але пішохід та його товариші відмовилися від пропозицій допомоги викликати швидку, або відвезти їх до лікарні чи додому, і тому лише після цього він, ОСОБА_1 , поїхав додому в м.Болград. Оскільки лобове скло автомобіля було розбите, він попросив ОСОБА_3 свого товариша, який був у салоні його автомобіля в цій поїздці, залишити в нього свій автомобіль - на подвір`ї його приватного будинку і той погодився. Наступного дня його, ОСОБА_1 і його друзів і автомобіль знайшли працівники міліції, від яких він дізнався про те, що потерпілий ОСОБА_2 в лікарні, поїхав до нього, пропонував допомогу, але потерпілий відмовився, повідомивши, що в нього ушкодження відсутні - він лише під наглядом та отримав профілактичне лікування.

ОСОБА_3 в якості свідка надав суду пояснення, будучи попередженим про кримінальну відповідальність та приведеним до присяги, та підтвердив суду обставини, щодо яких надав пояснення ОСОБА_1 : в момент ДТП він, свідок, знаходився на передньому сидінні автомобіля ОСОБА_1 , вони були тверезі, водій взагалі не вживає алкоголь, оскільки в нього виразка шлунку. Сам момент зіткнення він, свідок, не бачив, але відчув удар і те, як в нього на руках опинився потерпілий разом з лобовим склом автомобіля, яке посипалося - що навіть він, свідок, порізався ним. Лобове скло потерпілий видавив поверхнею своєї нижньої частини спини, удар начеб-то не був сильним, бо автомобіль старенький, а потерпілий високий міцний парубок. Підтверджує, що ОСОБА_1 намагався надати потерпілому допомогу вони усі пасажири й водій ОСОБА_1 вийшли з автомобіля, підняли потерпілого з положення "лежачи" - посадили його, пропонували потерпілому і його друзям допомогу, але він відмовився, запевняв, що усе нормально, в нього нічого не травмовано. Було зрозуміло, що він наляканий і він, свідок, навіть подумав, що той злякався відповідальності за те, що йшов посеред дороги - по білій серединній смузі - по розмітці. Лише після того, як потерпілий категорично відмовився від допомоги і сказав, що цілий, - вони поїхали з місця ДТП. Ніхто не втікав - поліцію не викликали, оскільки постраждав лише ОСОБА_1 - його автомобіль був пошкоджений: розбиті лобове скло та права передня фара. Вже в його домоволодінні, після того, як ОСОБА_1 залишив автомобіль, вони почули звук виклику мобільного телефону і за тим звуком знайшли за передніми сидіннями смартфон ХюАйВей, але, не маючи ніякого досвіду користування смартфоном, не змогли відповісти на дзвінок, а телефон відразу розрядився. ОСОБА_1 сказав, що вдома його зарядить і буде шукати, комі він належить, проте вранці до нього прийшли працівники поліції і він надав свої пояснення у відділку поліції.

Потерпілий ОСОБА_2 суду надав аналогічні пояснення щодо місця й часу ДТП, але стверджував, що йшов узбіччям, а не проїжджою частиною дороги. Чому ОСОБА_1 стверджує, що вони переходили дорогу - не знає. Він, потерпілий, дійсно не був травмований, полежав у лікарні добу під наглядом. Швидку допомогу викликав його старший брат через півгодини, як він, потерпілий, повернувся додому після ДТП. Вже вдома він, потерпілий, кинувся, що загубив телефон, вони з братом на нього телефонували, чули, як хтось зняв трубу, розмовляє, але відповіді не дочекалися і телефон вимкнувся. Тому вирішили про усе повідомити поліцію. Телефон йому повернули, ОСОБА_1 вибачився, компенсував витрати - на ремонт пошкодженого монітора телефона і перебування у лікарні, претензій до нього не має.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, вислухавши ОСОБА_1 , свідка та потерпілого, суд дійшов висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених: ст.124 КУпАП за кваліфікаційною ознакою - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу чи іншого майна, а також - ст.122-4 КУпАП за кваліфікаційною ознакою - залишення водієм транспортного засобу у порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, оскільки його вина у скоєнні цих двох правопорушеннях підтверджується, окрім його власних пояснень, наданих в ході судового засідання, - також вищезазначеними протоколами про адміністративні правопорушення, поясненнями свідка та потерпілого, а також іншими доказами, що були надані суду, ф які містяться в матеріалах справи та були досліджені в ході судового засідання, які не визнані неналежними. Матеріали справи містять розписку потерпілого про те, що він не має до ОСОБА_1 претензій матеріального характеру.

Розглянувши обидва протоколи про адміністративні правопорушення, та вирішуючи питання про призначення адміністративного стягнення ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності згідно з вимогами ч.2ст.36 КУпАП, відповідно до якого в разі, "якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення призначається в межах санкції, встановленої за більш тяжке правопорушення з числа вчинених", - у даному випадку - статтею 124 КУпАП, оскільки справа з цим протоколом та з протоколом про адміністративне правопорушення за ст.122-4 КУпАП щодо ОСОБА_1 - підлягають розгляду в одному провадженні.

Тому, враховуючи особу ОСОБА_1 , характер вчиненого ним, беручи до уваги ступінь його вини, наслідки вчиненого, наявність обставин, які вважає пом`якшуючими покарання - відшкодування шкоди, завданої ДТП та наявність неповнолітньої дитини, та, за відсутності обставин, що обтяжують покарання - що передбачені ст.33 КУпАП, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності у виді штрафу, що передбачено санкцією більш тяжкої статті - 124-ї статті КУпАП, з двох - за якою кваліфіковані дані правопорушення, оскільки інше - більш м`яке або більш суворе адміністративне стягнення не буде достатнім для виховання та попередження скоєння інших правопорушень, і не відповідатиме меті покарання.

На підставі вимог ст.40-1 КУпАП, п.5ч.2ст.4 ЗУ «Про судовий збір», з правопорушника підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня поточного року - що, наразі, становить 420,40грн.

Керуючись ст.ст.9-11, 33, 40-1, 122-4,124, 221, 268, 283-285, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Справи про адміністративні правопорушення за ст.ст.122-4 та 124 КУпАП з протоколами про адміністративні правопорушення серії ОБ №095483 і ОБ №095436 від 03.12.2020р. щодо ОСОБА_1 об`єднати в одне провадження.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП, та у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого 124 КУпАП, і на підставі санкції статті 124 КУпАП призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніш, ніж через п`ятнадцять днів з дня отримання копії даної постанови, а в разі її оскарження не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня розгляду справи апеляційним судом; штраф вноситься до установи банку України (ч.1ст.307 КУпАП); в разі несплати штрафу у встановлений строк, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, та витрати на облік зазначених правопорушень, розмір яких встановлюється постановою КМУ.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя А.В. Кравцова