Справа № 715/2422/20
Провадження № 3/715/1150/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.12.2020 смт. Глибока

Суддя Глибоцького районного суду Чернівецької області Цуренко В.А.

секретар судового засідання Оршевська С.М.

розглянувши матеріали справи, які надійшли від Глибоцького ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 за ч.1 ст.130 та ст.122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшли протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , згідно якого він 31 жовтня 2020 року о 04 год. 10 хв., в с. Чагор по вул. Головній Глибоцького району Чернівецької області, керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », на вимогу поліції про зупинку т/з завчасно подану за допомогою проблискового маячка червоного та синього кольорів та звуковим сигналом рупора не зупинився. Був затриманий шляхом перетинання на патрульному автомобілі марки «Mitsubishi» державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_2 ». Чим своїми діями порушив вимоги п.2.4 ПДР України, в подальшому поліцейськими встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , керував вище вказаним т/з з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим своїми діями порушив п.2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 , в судовому засіданні стверджував, що він не був у стані сп`яніння, а матеріали складені з порушеннями, неточностями та неправдивими відомостями, у зв`язку з чим даний протокол не може бути належним доказом, окрім того ОСОБА_1 , в судовому засіданні зазначав, що поліцейські вирішили дати йому пройти тест на стан сп`яніння, оскільки нібито вони виявили в нього ознаки сп`яніння, що не відповідає дійсності. Стверджує, що він відмовився проходити тест, так, як боявся за те, чи правдивий він, оскільки поліцейські дали йому якийсь прилад з трубкою невідомого походження, без пояснення, що це за прилад, для чого він, не представили жодні документи на цей прилад, чи він сертифікований, чи відкалібрований, чи взагалі дійсний та надали незапаковану трубку, в стерильності якої виникали сумніви і він побоявся його проходити, тому і відмовився. Також зазначає, що йому не було відомо та поліцейські не повідомили його та не запропонували в разі відмови пройти огляд на місці, про те, що є можливість пройти огляд у медичній установі, що у свою чергу є грубим порушенням інструкції з проведення відповідного огляду. Окрім того ОСОБА_1 подав до суду письмове клопотання з розгорнутими поясненнями, згідно яких спростовує обставини викладені в даних адміністративних матеріалах, зокрема зазначає про порушення допущені в протоколі серії ОБ №126878 від 31.10.2020 року, акті огляду, направленні на огляд, письмових поясненнях свідків, рапорті поліцейського та посилається на їх невідповідність та недопустимість, тому просить суд провадження за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення, а за ст.122-2 КУпАП свою вину визнає повністю та просить суд суворо не карати, стверджує, що більше таке не повториться.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що вина останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, матеріалами справи не доведена з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. Тобто, виходячи зі змісту ст.ст.280,283 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний особисто з`ясувати, чи було воно дійсно вчинене, а в постанові у справі навести опис встановлених судом обставин за результатами розгляду справи.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); або лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

В матеріалах справи наявні письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких вони зазначають що ОСОБА_1 відмовився пройти тест на стан сп`яніння за допомогою приладу драгер, однак з даних пояснень не вбачається, що громадянин ОСОБА_1 відмовлявся пройти огляд в закладі охорони здоров`я.

Більш того, судом здійснювався виклик даних свідків до суду для надання пояснень у даній справі, однак вказані свідки будучи належним чином повідомлені про місце та час розгляду справи в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до п.d ст.6 Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику і допиту свідків захисту на тих самих умовах, що і свідків обвинувачення.

Згідно акту огляду, в графі «огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками:» зазначено, «алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини», що у свою чергу є грубим порушенням, оскільки для виявлення стану сп`яніння згідно чинної інструкції необхідно, декілька ознак, а їх немає. В графі «за допомогою» зазначено «приладу «Драгер» без відповідного номеру спеціального технічного засобу.

Окрім того судом здійснювався запит в поліцію з метою витребування відеозапису даної події, однак відеозапис так і не був наданий на запит суду, що свідчить про його відсутність.

Відповідно до вимог ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, доказів, які би поза розумним сумнівом підтверджували, що ОСОБА_1 , керував вище вказаним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, у справі немає, а відповідно ст.19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, аналізуючи докази по справі, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не доведена, за таких обставин необхідно закрити провадження в справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вирішуючи питання про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП, то вона доведена матеріалами справи, зокрема: протоколом серії ОБ №126879 від 31.10.2020 року та визнається особою в судовому засіданні.

Отже, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-2 КУпАП.

При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу порушника та ступінь вини.

Враховуючи всі обставини справи та особу порушника, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення буде достатнім для її виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Згідно ст.40-1 КУпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI у редакції від 01.01.2020 року, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року. Станом на 01 січня 2020 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2102,00 грн.

У разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з порушника підлягає стягненню 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 420,40 грн. (З розрахунку 0,2*2102,00=420,40).

На підставі ст.130, 122-2 КУпАП та керуючись ст. ст. 40-1, 247, 251, 280, 284, 287, 294 КУпАП, Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI, у редакції від 01.01.2020 року, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст.122-2 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у видi штрафу в розмірі 9 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 (сто п`ятдесят три) гривні, 00 копійок в доход держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень, 40 копійок в доход держави.

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підстав п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом 10-ти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: