Справа № 164/456/20 Провадження № 33/802/516/20 Головуючий у 1 інстанції: Невар О.В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2020 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника Лукашука А.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Маневицького районного суду Волинської області від 09 червня 2020 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп. судового збору.

Згідно з рішенням суду ОСОБА_1 визнаний винним за те, що 15 березня 2020 року близько 22 год 05 хв на вул. Незалежності, у смт. Маневичі Волинської області, він керував автомобілем, марки «Renault Master» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, вказує на незаконність постанови суду першої інстанції. Апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення місцевого суду, оскільки не був присутній при розгляді справи у суді першої інстанції, у зв`язку із переломом гомілки правої ноги. Копію постанови отримав лише 22.06.2020, а тому вважає строк на апеляційне оскарження пропущеним з поважних причин, просить його поновити, а постанову судді скасувати і закрити провадження у справі за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши доводи скарги та вивчивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та подану апеляцію у повному обсязі, доходжу висновку, що строк на апеляційне оскарження рішення суду підлягає поновленню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 мотивує тим, що отримав копію постанови судді Любомльського районного суду Волинської області від 09 червня 2020 року лише 22 червня 2020 року. Як вбачається з матеріалів справи, розгляд справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП відбувся 09 червня 2020 року за відсутністю останнього (а.с.35). Однак, 05 червня 2020 року перед розглядом справи місцевим судом ОСОБА_1 подав заяву про відкладення судового засідання, у зв`язку із переломом гомілки правої ноги, що підтвердив випискою із медичної картки (а.с.34). Таким чином, на думку суду апеляційної інстанції, строк апеляційного оскарження підлягає поновленню, так як він пропущений з поважних причин.

Відповідно до положень ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Положення ст.280 КУпАП регламентують, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з приписами ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги закону при винесенні постанови місцевим судом дотримані.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 15.03.2020 серії ДПР18 № 220596, 15 березня 2020 року близько 22 год 05 хв на вул. Незалежності, у смт. Маневичі Волинської області, ОСОБА_1 керував автомобілем, марки «Renault Master» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`янінням (а.с.1).

Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що твердження апелянта не узгоджуються з іншими доказами у справі.

Так, як вбачається з протоколу, він складався з участю двох свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , які засвідчили свою присутність власноручними підписами (а.с.1).

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 є колишнім працівником поліції, а отже, зацікавленою особою, жодним чином не заслуговують на увагу, оскільки вимогами Інструкціі про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачено, що свідками не можуть бути працівники поліції.

Факт керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння також стверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15 березня 2020 року, згідно з яким особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, перебувала у стані алкогольного сп`яніння (а.с.3).

Крім того, у матеріалах справи наявні протокол про адміністративне затримання серії АЗ № 160762 від 15 березня 2020 року та рапорт поліцейського СРПП № 3 Маневицького ВП ГУНП у Волинській області Кушніра М.М. від 16 березня 2020 року, які також підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2, 4-5).

Також з відеозапису нагрудних камер працівників поліції вбачається, що у медичному закладі при огляді ОСОБА_1 на стан сп`яніння прилад «Алкотест 6510» показав вміст алкоголю у крові першого 1,51 % (а.с.7, час відео 03:41).

На запит Волинського апеляційного суду КП «Маневицька ЦРЛ» була направлена копія акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, № 38 від 15.03.2020 щодо ОСОБА_1 , відповідно до якої останній перебував у стані алкогольного сп`яніння із вмістом алкоголю в крові 1,51 % (а.с.70).

Крім того, у графі 16 вказаного акту сам ОСОБА_1 у відомостях про останнє вживання алкоголю вказав: «21-00 15.03.2020 3 бут. пива» (а.с.70 зворот).

Таким чином, сам ОСОБА_1 під час проведення медичного огляду визнав факт вживання алкоголю.

Таким чином, заперечення ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому правопорушенні, апеляційний суд розцінює як спосіб уникнення ним адміністративної відповідальності.

Нових доказів суду апеляційної інстанції стороною захисту надано не було.

За таких обставин, вважаю рішення суду першої інстанції про порушення водієм пункту п.2.9«а» Правил дорожнього руху та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, правильними.

Що стосується доводів апеляційної скарги про порушення права на захист ОСОБА_1 , у зв`язку із розглядом справи за його відсутності, то вони не заслуговують на увагу, так як повністю спростовуються матеріалами справи.

Дана справа перебувала на розгляді у місцевому суді майже три місяці з 23.03.2020 по 09.06.2020 (а.с.11, 35).

За весь цей час ОСОБА_1 не з`явився до суду на розгляд справи, а неодноразово подавав клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.13, 17, 24, 28, 33). При цьому додавав довідки з лікувального закладу.

Проте суд апеляційної інстанції ставиться критично до таких клопотань та довідок з лікувального закладу, оскільки на запит апеляційного суду чи перебував ОСОБА_1 на лікуванні та яким діагнозом, з КП «Маневицька ЦРЛ» за №1734/01-11/2-20 від 06.11.2020 надійшла відповідь, згідно з якою ОСОБА_1 перебував на лікуванні в КП «Маневицька ЦРЛ» в терапевтичному відділенні з 31.07.2015 по 10.08.2015 (а.с.69).

Крім того, у своєму клопотанні від 21.05.2020 ОСОБА_1 просив відкласти судовий розгляд справи у зв`язку з переломом гомілкової кістки (а.с.24).

Однак з відповідей з КП «Маневицька ЦРЛ» №1820/01-11/2-20 від 19.11.2020 та КП «Маневицький районний центр первинної медико-санітарної допомоги» №1403/01-13/2-20 від 03.12.2020 вбачається, що ОСОБА_1 з діагнозом: закритий консолідуючий перелом зовнішньої кістки правового гомілково-ступеневого суглобу без зміщення звернувся лише 28.05.2020 (а.с.92) та 05.06.2020 (а.с.90), таким чином, вказаними відповідями повністю спростовується той факт, що ОСОБА_1 звернувся до лікувального закладу із переломом ще 21.05.2020.

Враховуючи суттєві суперечності між поданими до суду клопотаннями про відкладення розгляду справи та відповідями із закладів охорони здоров`я, суд апеляційної інстанції вважає, що твердження ОСОБА_1 про безпідставний розгляд місцевим судом справи за його відсутності не заслуговують на увагу, так як повністю спростовуються вищенаведеними матеріалами справи.

Крім того, не з`являючись протягом майже трьох місяців на судовий розгляд, ОСОБА_1 не скористався і можливістю залучити захисника для здійснення захисту його інтересів у суді, оскільки договір із захисником уклав лише 30.07.2020, тобто більш як через місяць після розгляду судом справи щодо нього (а.с.52).

Отже, неявку ОСОБА_1 протягом майже трьохмісячного строку до суду першої інстанції для розгляду справи, апеляційний суд розцінює як намір ухилитися таким чином від накладення безальтернативного адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке відповідно до положень ч.2 ст.38 КУпАП може бути накладено лише протягом трьох місяців з дня вчинення правопорушення.

На думку апеляційного суду, накладаючи адміністративне стягнення, суддя відповідно до вимог ч.2 ст.33 КУпАП, урахував характер правопорушення, дані про особу винного, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив безальтернативне стягнення у виді штрафу із позбавленням права керування транспортними засобами, визначене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, підстави для скасування постанови суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Маневицького районного суду Волинської області від 09 червня 2020 року щодо нього.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Маневицького районного суду Волинської області від 09 червня 2020 року щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов