ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 року

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Галущенко Ю.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , студента,

про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшли матеріали справи з протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 140563, складеним 03.05.2019 відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до вказаного протоколу , 23 квітня 2019 року о 15 годині 35 хвилин ОСОБА_1 у м. Запоріжжі на автодорозі М18 Харків-Сімферополь навпроти буд. 121 по вул. Автострадній, керуючи автомобілем «ГАЗ 2410», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не був уважним за кермом, не стежив за дорожньою обстановкою, при зміні напрямку руху, не переконався, що маневр буде безпечним, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «TOYOTA Camry», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п.10.1, 10.4, 2.3 «б» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмований осіб немає.

В судовому засіданні ОСОБА_1 надав пояснення, додаткові письмові пояснення та клопотання про закриття справи, із змісту яких випливає, що 23.04.2019 року близько 15 години 35 хвилин він, керував автомобілем «ГАЗ 2410», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по автодорозі Харків-Сімферополь від вул. Космічної в напрямку вул. Юності в м. Запоріжжі із швидкістю 50 км/год. Дорога має по одній смузі руху у кожному напрямку. Біля будинку № 121 по вул. Автострадній йому необхідно було здійснити розворот, для чого він завчасно ввімкнув покажчик лівого повороту, у зустрічному напрямку автомобілів не було, позаду в попутному напрямку рухався автомобіль «TOYOTA Camry», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в межах смуги руху прямолінійно. ОСОБА_1 змістився ближче до лівого краю смуги, знизив швидкість руху до 10-15 км/год, почав виконувати маневр розвороту в районі розриву дорожньої розмітки 1.1. В момент виконання маневру розвороту, водій автомобіля «TOYOTA Camry» почав здійснювати обгін його автомобіля зліва, перетинаючи суцільну лінію дорожньої розмітки, з виїздом на зустрічну смугу руху, із швидкістю 70 км/год. В результаті водій ОСОБА_2 здійснив зіткнення передньою правою частиною автомобіля «TOYOTA Camry» з передньою лівою частиною автомобіля «ГАЗ 2410». З моменту початку маневру автомобілем під керуванням ОСОБА_1 до зіткнення минуло 3 секунди.

У клопотанні про закриття справи від 17.02.2020 ОСОБА_1 додатково зазначає, що в його діях відсутні прошення ПДР України, а в причинному зв`язку із подією ДТП є порушенням водієм ОСОБА_2 ПДР України.За висновками експерта № 9-442 від 24.09.2019 вихідні дані в обох варіантах (за поясненнями ОСОБА_2 та поясненнями ОСОБА_1 ) є технічно неспроможними, за поясненнями експерта в судовому засіданні, його експертиза не містить жодного висновку, що в діях ОСОБА_1 є невідповідності вимогам ПДР України, що знаходяться в причинному зв`язку із ДТП. До клопотання ОСОБА_1 долучив складені ним схеми, на яких зображені траєкторії руху обох автомобілів та місце їх зіткнення, яке знаходиться на смузі зустрічного руху.

Потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що 04.2019 року близько 15 години 30 хвилин він керував автомобілем «TOYOTA Camry», реєстраційний номер НОМЕР_2 , по вул. Автострадній від вул. Космічної в напрямку вул. Юності в м. Запоріжжі, рухався із швидкістю 50 км/год. Попереду в попутному напрямку рухався автомобіль «ГАЗ 2410», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , приблизно з такою ж швидкістю. При наближенні до буд. 121 по вул. Автодорожній автомобіль «ГАЗ 2410» почав знижувати швидкість та приймати вправо, проте неочікувано, без ввімкнення сигналу повороту, автомобіль « ГАЗ 2410» почав розворот ліворуч. ОСОБА_2 негайно відреагував та почав гальмувати, проте не зміг уникнути зіткнення, оскільки автомобіль « ГАЗ 2410» вже знаходився під кутом майже 90* до проїзної частини, відбувся удар передньою частиною автомобіля «TOYOTA Camry» в ліве переднє колесо автомобіля «ГАЗ 2410», після чого в автомобілі «TOYOTA Camry» спрацювали подушки безпеки та він виїхав на узбіччя зустрічного напрямку, де і зупинився. Вважає, що причиною ДТП є порушення водієм автомобіля «ГАЗ 2410» ОСОБА_1 правил маневрування.

Також при розгляді справи суддею досліджено копії схеми дорожньо-транспортної пригоди, яка підписана обома водіями (а.с.14), письмових пояснень водіїв, що надані на місці ДТП (а.с.15-16), висновків стосовно результатів розгляду звернення ОСОБА_2 , відповідно до яких під час проведення службової перевірки встановлено в діях інспектора поліції ОСОБА_3 порушення вимог Інструкції МВС№ 1395 від 07.11.2015 в частині неналежно складеної схеми ДТП (а.с. 9-12), відомості, зафіксовані в ході додаткового огляду місця ДТП, проведеного 03.05.2019 (а.с. 17-23).

Відносно водія ОСОБА_2 також було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 140513 від 23.04.2019 р. за ст. 124 КУпАП (а.с. 13).

Відповідно до цього протоколу, ОСОБА_2 23.04.2019 року о 15 годині 35 хвилин у м. Запоріжжя на автодорозі М18 Харків-Сімферополь, керуючи автомобілем «TOYOTA Camry», реєстраційний номер НОМЕР_2 , не був уважним та не зміг відповідно відреагувати на зміни у дорожній обстановці, не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.1 «Вузька суцільна лінія» та не переконався в тому, що транспортний засіб, який рухається попереду, не подав сигнал про намір повороту ліворуч, не переконався, що маневр буде безпечним та не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем « ГАЗ 2410» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , чим порушив вимоги п. 10.1, 2.3 «б», 14.2 «б», 8.5.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмованих осіб немає.

Протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 надійшов на розгляд Шевченківського районного суду м. Запоріжжя (справа 336/2695/19).

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.11.2020 провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

У рамках цього провадження за клопотанням адвоката Кального Д.С., який діє в інтересах ОСОБА_2 , судом призначалося проведення судової інженерно-транспортної експертизи, а в подальшому комісійної судової автотехнічної експертизи.

Для проведення експертам надавалися матеріали обох справ про адміністративне правопорушення.

Відповідно до висновку експерта № 9-442 від 24.09.2019 р.при варіанті подій згідно із поясненнями водія ОСОБА_2 ,останній мав діяти відповідно до вимог п.п. 10.1, 12.3 ПДР України, водій ОСОБА_1 повинний був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1, 10.4 ПДР України.

За варіантом подій згідно із поясненнями водія ОСОБА_1 , водій «TOYOTA Camry» ОСОБА_2 повинний був діяти згідно з вимогами п.п. 10.1, 12.4, 14.2 (б) ПДР України, водій ГАЗ-2410 ОСОБА_1 мав діяти відповідно до вимог п. 10.1, 10.4 ПДР України.

За варіантом відповідно до пояснень водія «TOYOTA Camry» ОСОБА_2 визначити технічну можливість у нього уникнути зіткнення з автомобілем ГАЗ-2410 не є можливим, визначити технічну можливість у ОСОБА_1 уникнути зіткнення з автомобілем під керування ОСОБА_2 можливо після визначення у останнього технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем ГАЗ-2410.

При варіанті подій за поясненням ОСОБА_1 ,водій «TOYOTA Camry» мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем ГАЗ 2410 шляхом своєчасного застосування заходів гальмування керованого ним автомобіля.

За варіантом подій згідно з поясненнями водія ОСОБА_2 , визначити, чи є невідповідності вимогами п.п. 10.1, 10.4 ПДР України в діях водія ОСОБА_1 , а також визначити, чи є невідповідності вимогам п.п. 10.1, 12.3 ПДР України в діях водія ОСОБА_2 можливо після визначення технічної можливості у водія «TOYOTA Camry» ОСОБА_2 уникнути зіткнення з автомобілем ГАЗ-2410.

При варіанті подій за поясненнями водія ОСОБА_1 в діях водія автомобіля «TOYOTA Camry» ОСОБА_2 є невідповідності вимогам п.п. 10.1, 12.4, 12.9, 14.2 (б) ПДР України, в діях же водія ГАЗ-2410 ОСОБА_1 , невідповідностей вимогам ПДР України не вбачається.

Слід зазначити, що вихідними даними для проведення цієї експертизи були, зокрема пояснення ОСОБА_1 щодо місця ДТП, яке зазначене у схемі місця ДТП від 23.04.2015, тобто на смузі попутного (спільного для обох учасників) напрямку руху.

При проведенні комісійної судової автомеханічної експертизи № 1385-20 в якості вихідних даних за поясненнями ОСОБА_1 , зокрема, враховувалася додаткова схема ДТП, що складена за його участі 30.05.2020 р., де місце зіткнення, з його слів, розташовано на смузі зустрічного руху.

У висновках цієї експертизи зазначено таке.

Оскільки у поясненнях ОСОБА_1 містяться певні розбіжності щодо розташування місця зіткнення транспортних засобів, а тому дослідження технічної спроможності пояснень ОСОБА_1 проводиться по-варіантне.

За варіантом № 1 розглядалося місце зіткнення, вказане ОСОБА_1 згідно із схемою додаткового огляду за його участю (а.с. 18). У такому разі в поясненнях водія ОСОБА_1 містяться технічно неспроможні вихідні дані в частині або розташування місця зіткнення в повздовжньому напрямку, або в частині відсутності перетину дорожньої розмітки 1.1. до моменту зіткнення.

За варіантом № 2 розглядалося місце зіткнення, вказане ОСОБА_1 , відповідно до схеми ДТП (а.с. 14). У поясненнях водія ОСОБА_1 містяться технічно неспроможні вихідні дані або в частині зафіксованого розташування місця зіткнення на схемі місця ДТП або в частині руху по зустрічній смузі 3,0 секунди зі швидкістю 10-15 км/год, або комплекс вихідних даних варіанту, що розглядається. Визначити експертним шляхом, які саме вихідні дані є технічно неспроможними не надається можливим, у зв`язку з відсутністю слідової інформації на схемі місця ДТП, яка б могла підтвердити їх або спростувати. Оскільки експертним шляхом визначити, які саме вихідні дані варіанту, що розглядається, є технічно неспроможними не надається можливим, тому дослідження по комплексу вихідних даних даного варіанту не проводиться, так як може привести до хибних висновків.

При варіанті дорожньої обстановки за поясненнями ОСОБА_1 , в діях водія автомобіля «TOYOTA Camry» ОСОБА_2 вбачаються невідповідності технічних вимог п. 10.1 ПДР України, які з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з ДТП зіткненням з автомобілем ГАЗ-2410

За варіантом дорожньої обстановки відповідно до пояснень ОСОБА_2 , водій автомобіля «ГАЗ 2410» ОСОБА_1 для забезпечення безпеки руху, повинен був діяти згідно технічних вимог п. 10.1., 10.4. Правил дорожнього руху України, він мав технічну можливість запобігти технічному характеру ДТП - зіткненню з автомобілем «Toyota». У даному варіанті дорожньої обстановки в його діях водія автомобіля «ГАЗ 2410» ОСОБА_1 вбачаються невідповідності технічним вимогам п. 10.1., 10.4. Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з технічним характером ДТП - зіткненням з автомобілем «Toyota». Водій автомобіля «TOYOTA Camry» ОСОБА_2 для забезпечення безпеки дорожнього руху, на момент початку маневру ліворуч автомобілем «ГАЗ 2410», повинен був діяти згідно технічних вимог п. 12.3. Правил дорожнього руху України. У даному варіанті дорожньої обстановки, для вирішення питання, щодо наявності (або відсутності) технічної можливості для водія автомобіля «Toyota» ОСОБА_2 запобігти зіткнення з автомобілем «ГАЗ 2410» під керуванням ОСОБА_1 , в розпорядження експерта необхідно надати додаткові вихідні дані, які відсутні у наданих матеріалах справи та не задані постановою суду, а визначити їх експертним шляхом на даному етапі дослідження не надається можливим, про що вказано в дослідницькій частині. Оцінка дій (відповідність/невідповідність) водія автомобіля «Toyota» ОСОБА_4 згідно технічних вимог Правил дорожнього руху України, у даному варіанті дорожньої обстановки, може бути виконана після вирішення питання технічної можливості водію автомобіля «Toyota» ОСОБА_2 запобігти зіткненню з автомобілем «ГАЗ 2410». Питання, чи знаходяться дії водія автомобіля «Toyota» ОСОБА_2 в причинному зв`язку з подією ДТП, у даному варіанті дорожньої обстановки, може бути вирішено після оцінки дій водія автомобіля «Toyota» ОСОБА_2 згідно технічних вимог Правил дорожнього руху України.

На розгляд справи в суді 18.11.2020 учасники справи не з`явилися з невідомих причин,про дату,час та місце розгляду справи були повідомлені шляхом направлення СМС-повісток,які доставлені їм завчасно, клопотань про відкладення розгляду справи не надавали.

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частина 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка визначає право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989 р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain).

Строки, встановлені КУпАП, є обов`язковими для суддів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що:

-одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності;

-«право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави;

-сторона в розумні інтервалу часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження;

-право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та, власне, необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учаснику справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Враховуючи, що вказана справа перебуває в провадженні суду з 16.05.2019 р., позиції ОСОБА_1 , його захисника Шутака Ю.В., а також потерпілого та його представника з`ясовані, суддя вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи.

При вирішенні питання про наявність чи відсутність в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з положеннями ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 4 Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини. Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: …юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У пункті 4.1 вказаного Рішення Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Отже, процедура притягнення до адміністративної відповідальності, ґрунтується, в тому числі, і на закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості: «Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана покаранню, поки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь».

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод для кримінального провадження, у тому числі визначену п. 2 ст. 6 презумпцію невинуватості, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточій проти України» від 15.05.2008). Зокрема, з огляду на санкцію ст. 124 КУпАП у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, яке Європейським Судом визнається кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення у справі «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 року).

З цього випливає, що обов`язок доводити вину, як складову презумпції невинуватості, покладається на адміністративний орган та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі, та не може перекладатися на суд, адже у такому разі суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Європейський суд з прав людини встановив критерій доведеності «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25).

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 04.07.2018 у справі 688/788/15-к, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться в провину порушення:

п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п. 10.4 ПДР України перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

п. 2.3 «б» для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Водночас, зібрані у справі докази є суперечливими та не є достатніми для встановлення винуватості ОСОБА_1 у допущенні порушень правил дорожнього руху, а відтак і у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Зокрема матеріали справи містять суперечливі дані щодо місця зіткнення транспортних засобів. Так, у схемі огляду місця ДТП, що підписана обома водіями (а.с. 2), зазначено місце на смузі спільного напрямку руху автомобілів, але без прив`язки цього місця до краю дороги або горизонтальної лінії розмітки. Схема додаткового огляді місця події, проведена за участі водії ОСОБА_2 , доповнює попередню схему та уточнює прив`язку місця ДТП до сталих об`єктів (а.с 18).

Водночас, у додатковій схемі ДТП, що складена за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце зіткнення транспортних засобів зазначено на зустрічній смузі руху (а.с. 29).

Є суперечливими і показання учасників ДТП щодо дій кожного з них. Так, ОСОБА_2 наполягає на тому, що водій ОСОБА_1 почав здійснював маневр розвороту несподівано, без увімкнення покажчика повороту, при цьому розпочавши його з правого узбіччя.

За показаннями ОСОБА_1 , він здійснював маневр зі смуги свого напрямку руху, знаходячись ближче до її лівого краю, при цьому увімкнувши сигнал повороту. Також ОСОБА_1 вказує на те, що водій ОСОБА_2 розпочав обгін його автомобіля в момент виконання ним маневру розвороту, що ОСОБА_2 відповідно заперечує.

Висновки проведених у справі експертиз залежать від вихідних даних, відповідно до пояснень кожного учасника ДТП, та не вказують однозначно на невідповідність дій водія ГАЗ-2410 ОСОБА_1 . Правилам дорожнього руху України.

Більш того, у висновках експертизи № 9-442, в якій у якості вихідних даних враховувалися, зокрема, первісні показання водія ОСОБА_1 щодо місця ДТП, яке зазначене у схемі місця ДТП від 23.04.2015, тобто на смузі попутного (спільного для обох учасників) напрямку руху, визначено, що при варіанті подій за поясненнями водія ОСОБА_1 в діях водія автомобіля «TOYOTA Camry» ОСОБА_2 є невідповідності вимогам п.п. 10.1, 12.4, 12.9, 14.2 (б) ПДР України, в діях водія ГАЗ-2410 ОСОБА_1 невідповідностей вимогам ПДР України не вбачається.

Інші докази, у тому числі такі, які б підтвердили достовірність показань того чи іншого учасника пригоди, у матеріалах справи відсутні, можливість їх отримання від учасників справи та експертних установ вичерпана.

Отже, аналізуючи зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджені доказами по справі, які б свідчили про невідповідність вимог ПДР України в діях водія ОСОБА_1 та відповідно про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, згідно із критерієм «поза розумним сумнівом»,

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, оскільки суд не має право самостійно збирати докази по справі, які б підтверджували обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, а тому, оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку з чим провадження в справі згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 33, 124, 247, 283, 294 КУпАП, суддя-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу (Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення у взаємозв`язку з положеннями пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України N 2-рп/2015 від 31.03.2015 року).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.А.Галущенко