Справа № 447/1940/20 Головуючий у 1 інстанції: Головатий А.П.
Провадження № 33/811/1410/20 Доповідач: Галапац І.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника правопорушниці ОСОБА_1 адвоката Ратича Т.М. на постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 08 вересня 2020 року,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 420,40 грн. судового збору.

Згідно постанови судді, 13 липня 2020 року близько 12:20 год., перебуваючи на робочому місці, ОСОБА_1 , як продавець продуктового ларка ПП « ОСОБА_2 », що знаходиться за адресою: м. Новий Розділ, перехрестя пр. Шевченка і вул. Стуса, 1а, здійснювала торгівлю без засобів індивідуального захисту, а саме рукавичок та маски, не забезпечила відстань між покупцями між собою та продуктами, чим порушила постанову КМ України від 22.03.2020 №24, за що передбачена відповідальність ст. 44-3 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник правопорушниці ОСОБА_1 адвокат Ратич Т.М. покликається на те, що рішення суду є незаконним і необґрунтованим.

Зазначає, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Вважає неналежними і недопустимими наявні в матеріалах справи докази.

Просить скасувати постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 08 вересня 2020 року відносно ОСОБА_1 та закрити провадження в справі за ст. 44-3 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

20 листопада 2020 року захисник правопорушниці адвокат Ратич Т.М. подав зміни до апеляційної скарги та просить звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП і обмежитися усним зауваженням, оскільки вона вину у вчиненому визнала та щиро розкаюється, проживає разом із чоловіком та двома синами, старший з яких є інвалідом третьої групи з дитинства.

Зазначає, що ОСОБА_1 допомагає непрацездатним батькам пенсіонерам та за місцем роботи отримує мінімальну заробітну плату.

Наголошує, що ОСОБА_1 вперше притягається до адміністративної відповідальності, крім цього, вчинене нею діяння не заподіяло істотної шкоди та не спричинило тяжких наслідків, також відсутні обставини, що обтяжують відповідальність.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що така підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП за обставин викладених у постанові є обґрунтованим, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, яким судом першої інстанції дана належна правова оцінка, що ніким не оспорюється під час апеляційного розгляду.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП, відповідно до яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При цьому суд, за наявності підстав, повинен розглядати питання про можливість звільнення осіб від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП.

Положення зазначеної статті відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність обраного заходу впливу меті відповідальності. Також даний принцип передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчиненого, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.

Так, апеляційний суд вважає, що вчинене ОСОБА_1 діяння лише формально містить ознаки, що характеризують правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП, яке не є суспільно небезпечним з огляду на можливі негативні наслідки, що притаманні для цього виду правопорушення та є типовими, і суб`єктивно, не спрямовано на умисне порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм.

Отже, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного та особи правопорушниці ОСОБА_1 , яка раніше до адміністративної відповідальності не притягалася, згідно довідки про склад сім`ї, виданої заступником начальника відділу реєстрації виконавчого комітету Новороздільської міської ради, проживає разом із чоловіком та двома синами, старший з яких ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, є інвалідом третьої групи з дитинства; на утриманні ОСОБА_1 також перебувають батьки похилого віку, окрім цього, з огляду на її майновий стан, а саме, що основним джерелом доходів сім`ї є її заробітна плата в мінімальному розмірі, за наявності обставини, що пом`якшує відповідальність щире розкаяння винної та відсутності обтяжуючих обставин, приходить до висновку за можливе у даному конкретному випадку, на підставі ст. 22 КУпАП, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності передбаченої ст. 44-3 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

апеляційну скаргу захисника правопорушниці ОСОБА_1 адвоката Ратича Т.М. задоволити.

Постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 08 вересня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. скасувати.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням та закрити провадження в справі.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати

з розгляду кримінальних справ

Львівського апеляційного суду Галапац І.І.