ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 657/1509/20
Провадження № 33/819/497/20 Головуючий в 1 інстанції Скригун В.В.
Категорія: ст. 44-3 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Батрак В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2020 року. Херсонський апеляційний суд під головуванням судді Батрак В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Сальник Наталії Анатоліївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Каланчацького районного суду Херсонської області від 11.11.2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 .

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн.

ВСТАНОВИВ:

Згідно з постановою місцевого суду, 07 жовтня 2020 року о 12.15 год. ОСОБА_1 на робочому місці у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: Херсонська область, Каланчацький район, с. Олексіївка, вул. Шкільна, 15, перебувала без індивідуальної захисної маски, та рукавичок чим порушила пп. 1 п.10 Постанови КМУ № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 22 липня 2020 року.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду захисник Сальник Н.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, однобічне та неповне з`ясування всіх обставин справи, просить оскаржувану постанову скасувати, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а провадження у справі закрити.

Захисник Сальник Н.А., зазначає, що місцевий суд вказуючи про те, що ОСОБА_1 перебувала за прилавком магазину без захисної маски чи респіратора та без рукавичок, при цьому не зазначив, чи здійснювала вона продаж продуктів харчування. Захисник зазначала, що наявний у матеріалах справи фотознімок продавців за прилавком не встановлює вини ОСОБА_1 у інкримінуємого їй правопорушення, зауважила, що вказаний фотознімок зроблений з порушеннями ст. 307 ЦК України та не може слугувати належним доказом по справі. А отже факт відсутності маски у ОСОБА_1 не доведений та не зафіксований.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Від адвоката Сальник Н.А. надійшла заява, в якій остання просить розглядати апеляційну скаргу без її участі.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції виконано належним чином.

Висновок районного суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, при обставинах викладених у постанові, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується перевіреними в судовому засіданні доказами, яким суд дав належну оцінку.

Так, положеннями ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

У відповідності до п.п.1 п.10 постанови КМУ від 22.07.2020 року №641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 заборонено перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби.

У відповідності до ст. 41 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Відповідно до наявних в матеріалах справи пояснень, наданих ОСОБА_1 під час складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення, вона не заперечувала та підтвердила в поясненнях обставини, за яких порушила вимоги карантинних заходів.

Враховуючи те, що вимоги Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" поширюються на коло як фізичних осіб, так і суб`єктів господарської діяльності, у працівників поліції були законні підстави для складання протоколу відносно ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, судом зроблено обґрунтований висновок про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Не приймаються до уваги доводи захисника апелянта про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого вказаною нормою.

При складанні протоколу, ОСОБА_1 були роз`ясненні права, передбачені ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, при цьому вона не відмовилася давати пояснення щодо вчиненого правопорушення, будь-яких зауважень щодо змісту протоколу від неї не надходило, тобто вона реалізувала своє право на захист. Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотримання вимог ст.ст.254, 256 КУпАП.

З огляду на викладене вище, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, дослідивши всі зібрані у справі докази, дав їм належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Твердження апелянта про те, що при складанні протоколу були здійсненні фото фіксація, про яку зазначено в матеріалах справи та не було повідомлено її про такі дії, що є суттєвим порушенням, не спростовують висновків суду про доведеність ОСОБА_1 у вчиненні цього правопорушення.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не здійснювала продажу харчових продуктів є необґрунтованими, оскільки останню притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.10 постанови КМУ від 22.07.2020 року №641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», тобто об`єктивна сторона правопорушення виражена саме у діях особи, які не були спрямовані на перебування в захисній масці або респіраторі в період введення карантинних заходів і це жодним чином не спростовує доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП. Також зазначене спростовується наявним у матеріалах справи трудовим договором укладеним між ФОП ОСОБА_2 та самою ОСОБА_1 , де вказано що остання займає посаду продавця.

Інші доводи в апеляційній скарзі відсутні.

Стягнення на ОСОБА_1 судом накладено відповідно до вимог ст.33 КУпАП у межах, установлених санкцією ст.44-3 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу порушника, із врахуванням майнового стану особи, її вини, відсутності обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, які повністю узгоджуються між собою, а доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.

Отже, підстави для скасування постанови суду першої щодо ОСОБА_1 та задоволення апеляційної скарги, відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Каланчацького районного суду Херсонської області від 11.11.2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн - залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: