Справа № 645/7366/19
Провадження № 3/645/1999/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року місто Харків

Суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Федорова О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Синьогуб А.Ю.,

за участю сторін:

притягуваного - ОСОБА_1

представника притягуваного - адвоката Афанасьєва В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

20.11.2019 року до Фрунзенського районного суду м. Харкова з Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні притягуваний ОСОБА_1 та його представник адвокат Афанасьєв В.І. заперечували проти притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, просили закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не керував 27.10.2019 року близько 03:00 години будь-якими транспортними засобами, на наданих Управлінням патрульної поліції відеозаписах відсутні докази руху автомобіля Volkswagen Transporter, номерний знак НОМЕР_1 , під час зустрічі ОСОБА_1 з працівниками поліції, останній взагалі не був за кермом вказаного автомобіля, що не спростовується запитуваними відеозаписами, у зв`язку з чим вважали, що ОСОБА_1 не можна вважати учасником дорожнього руху. Крім того, наголосили, що Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.12.2019 року по справі № 645/7184/19, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 до Інспектора роти №4 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Харківській області Смирнова Гурій Євгеновича задоволено та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №1672866 від 27.10.2019 року за ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно останнього. Такі обставини, на думку притягуваного та його представника, свідчать про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозаписи, які містяться в матеріалах справи, допитавши свідка, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ч. ч. 1, 2 ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 27.10.2019 року о 02 год. 48 хв. в м. Харкові на перехресті вул. Немишлянська та вул. Тракторобудівників, керував транспортним засобом VOLKSWAGEN Transporter, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest та в закладі охорони здоров`я (КНП ХОР ОНД), відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

П. 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

П. 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.п. 2, 3 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п.п. 6, 7 розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Пункт 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі за змістом Інструкція 2) передбачає, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Співробітником поліції протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 158846 від 27.10.2019 року, складено саме за відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Притягуваний категорично заперечував проти складення відносно нього вказаного протоколу, та стверджував, що він не керував на момент події автомобілем Volkswagen Transporter, номерний знак НОМЕР_1 . Наголосив, що за кермом автомобіля перебував його друг ОСОБА_2 , який на момент приїзду співробітників поліції поїхав на таксі за запасним колесом до свого гаражу, оскільки в ході руху було пошкоджено колесо його автомобіля, а він залишився його чекати на місці зупинки автомобіля. За твердженням притягуваного, ОСОБА_2 був відсутній близько 15 хвилин, та після його повернення він повідомляв співробітникам поліції, що ОСОБА_1 не перебував за кермом автомобіля, проте це не зафіксовано на відеозаписі, який наданий співробітниками поліції.

В судовому засіданні за клопотанням притягуваного допитано в якості свідка ОСОБА_2 , який пояснив суду, що вночі 27.10.2019 року він звернувся до ОСОБА_1 з проханням поїхати за його подругою, на що останній повідомив, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння та не може керувати автомобілем, після чого вони домовилися, що за кермом буде їхати ОСОБА_2 .. В ході руху автомобіля під керуванням свідка вони відчули, що колесо автомобіля пробите, у зв`язку з чим автомобіль був припаркований на узбіччі, та свідок викликав таксі і поїхав до гаражу за запасним колесом, а ОСОБА_1 залишився його чекати. Свідок наголосив, що через деякий час йому зателефонував ОСОБА_1 та повідомив, що до нього під`їхали співробітники поліції та відібрали посвідчення водія, у зв`язку з чим свідок разом із своєю подругою приїхали на місце зупинки автомобіля, де перебували співробітники поліції. Свідок вказав, що був відсутній на місці зупинки автомобіля приблизно 30-40 хвилин. За твердженням свідка, співробітники поліції в його присутності повідомляли, що на автомобіль притягуваного накладений арешт, у зв`язку з чим вони не можуть його забрати, а також в його присутності патрульний стверджував, що автомобіль проїхав на червоне світло світлофору, на що свідок повідомив, що це не відповідає дійсності. Також свідок пояснив, що він наголошував, що за кермом автомобіля перебував він та повідомляв про готовність пройти медичне освідування на стан сп`яніння, на що йому відповіли співробітники поліції, що він не має до цього відношення. Після цього, свідок поїхав зі своєю подругою з місця зупинки автомобіля на таксі, він відвіз її додому, потім поїхав до гаражу, взяв запасне колесо та повернувся до ОСОБА_1 .. За твердженням свідка співробітники поліції на той момент вже поїхали. Вони замінили колесо та поїхали з місця події.

Аналізуючи надані притягуваним та свідком ОСОБА_2 пояснення, суд зважає на розбіжності їхнього змісту. Крім того, суд приймає до уваги, що наявність цих розбіжностей підтверджується переглянутим в ході розгляду справи відеоматеріалу, наданого співробітниками патрульної поліції. На жодному з записів не зафіксовано присутності свідка ОСОБА_2 та його подруги на місці події. Крім того, притягуваний не вказував, що автомобілем керував саме ОСОБА_2 та не повідомляв, що останній поїхав за запасним колесом для його автомобіля. На питання патрульного стосовно того, чому він не зупинявся до того часу, як колесо не було пробите, притягуваний також не зазначав про те, що він не керував автомобілем (диск 2, video , (DSJX302408_АХ2408) 04:00 год.). В подальшому повідомив, що він не рухався на цьому автомобілі, та на питання патрульного щодо особи, яка керувала автомобілем, пояснював, що не може сказати (диск 2, video , (DSJX302408_АХ2408) 04 год. 03 хв.).

З огляду на викладене, суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_2 та вважає, що показання останнього спрямовані на поліпшення становища ОСОБА_1 , який є його другом.

Крім того, суд вважає, що ухвалення Комінтернівським районним судом м. Харкова рішення у справі № 645/7184/19, яким скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №1672866 від 27.10.2019 року за ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 , не є підставою для закриття провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю події або складу адміністративного правопорушення.

Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду, крім протоколу, також підтверджується:

- поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були залучені поліцейськими при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення та були свідками відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я;

- рапортом поліцейського взводу № 1 роти № 4 батальйону № УПП в Харківській області ДПП рядового поліції Куст А.

- відеозаписом на нагрудні бодікамери співробітників УПП, які документували події 27.10.2019 року, на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду /диск 2, video , (DSJX302408_АХ2408) 04 год. 07 хв.);

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 таким правом не скористався, пояснення не надав, від підпису в протоколі відмовився. Заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, невідповідність внесених до протоколу даних притягуваний не заявляв.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, поліцейськими дотримано вимоги ч. 2 ст. 251, ст. ст. 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції.

З врахуванням викладеного поліцейським протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 158846 від 27.10.2019 року стосовно ОСОБА_1 складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам ст. 256, розділам ІІ, ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Доводи притягуваного про складання адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 з порушенням вимог чинного законодавства та про відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення є необґрунтованими і безпідставними та спростовуються дослідженими судом матеріалами справи.

У відповідності до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП, суд вважає вище перелічені докази, які безпосередньо досліджені ним, є належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій притягуваного та визнання його винуватості.

Суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків не містять розбіжностей, а інші матеріали справи підтверджують фактичні обставини справи.

Відповідно до ст. 53 Закону України «Про дорожній рух`юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, підстави для задоволення заяви захисника про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення, відсутні.

Враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, з метою виховання і запобігання вчиненню нових правопорушень, вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 384 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 283, 284 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Конвенцією про захист прав і основоположних свобод людини, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 384 гривні 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Повний текст постанови складений 15.01.2020 року.

Суддя О.В. Федорова