ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/819/25/20 Головуючий в 1 інстанції Данилевський М.А.
Категорія: ч. 4 ст. 85 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Батрак В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2020 року. Херсонський апеляційний суд під головуванням судді Батрака В.В., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні його апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на постанову Голопристанського районного суду Херсонської області від 14 квітня 2017 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. та постановлено стягнути судовий збір у розмірі 320 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з постановою місцевого суду, ОСОБА_1 , відповідно до наказу №12/13-УДП від 09.07.2013 року, будучи призначеним директором Херсонської філії TOB «Укрдобропроф», тобто будучи посадовою особою та керівником Херсонської філії TOB «Укрдобропроф» не забезпечив дотримання встановлених квот добування водних біоресурсів загальнодержавного значення у Дніпровсько-Бузькій естуарній системі у 2017 році (тарані), що призвело вилову водних живих ресурсів (тарані) у розмірах, що перевищують встановлені ліміти на 186 кг.

Так, 09.02.2017 року під час перевірки звіту обсягів вилову водних біоресурсів, проведеним управлінням охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Херсонській області, відповідно до звіту, наданого ОСОБА_1 , виявлено факт перевищення вилову тарані на 186 кг від встановленої квоти добування водних біоресурсів загальнодержавного значення у Дніпровсько-Бузькій естуарній системі у 2017 році (затверджені наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 16 грудня 2016 року № 542), чим заподіяно збитки рибному господарству України на суму 68303,29грн. згідно з Методикою розрахунку збитків, заподіяних рибному господарству внаслідок порушень правил рибальства та охорони водних живих ресурсів, затвердженої спільним наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України та Міністерства аграрної політики України від 12.07.2004 року №248/273.

Тобто, вищевказаними діями ОСОБА_1 вчинене адміністративне правопорушення передбачене ч.4 ст.85 КУпАП, а саме: грубе порушення правил рибальства (вилов водних живих ресурсів у розмірах, що перевищують встановлені ліміти або встановлену правилами любительського і спортивного рибальства добову норму вилову) вчинене посадовою особою.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 з посилання на практику ЄСПЛ, зазначає про неможливість своєчасного отримання оскаржуваного судового рішення та його своєчасне оскарження через тривалу хворобу та фактичне проживання не за місцем реєстрації. На підтвердження додає копії відповідних медичних документів та документів, що підтверджують його фактичне проживання з 2010 року за адресою: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано фактичні обставини справи, а саме той факт, що вилов понад ліміт стався ще 27.01.2017 року при промисловому лові риби в районі острова Янушев у Дніпровському лимані бригадою рибалок де відповідальним за лов був ОСОБА_3 . Допущене перевищення встановленої квоти на 2017 рік на вилов тарані у розмірі 186 кг, сталося через те, що при мінусовій температурі повітря, при витягуванні знаряддя лову, сталася затримка, через зачеп і риба була у заснулому стані, а тому випускати її було неможливо, щоб не сталася екологічна катастрофа. Вся риба була здана на склад та оприбуткована з повідомленням відповідних органів.

Крім того, на думку апелянта судом не було взято до уваги і той факт, що він на місці лову в той день не був, так як знаходився у м. Херсоні, а на місці в той час був старший інспектор рибоохорони Яковлев О.О. Незважаючи на це Яковлев О.О. в судовому засіданні допитаний не був.

Також, апелянт зазначає про фальшування дати в журналі вилову риби шляхом внесення іншої дати, а саме замість дати 27.01.2017 року - 05.02.2017 року, а отже і протокол про вчинення адміністративного правопорушення складений на підставі недопустимих доказів.

Заслухавши суддю - доповідача, ОСОБА_1 на підтримання доводів клопотання та апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи клопотання та апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступного.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Згідно ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 285 КУпАП після закінчення розгляду справи про адміністративне правопорушення копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи копія оскаржуваної постанови у встановлений законом строк ОСОБА_1 не вручалася та не висилалась, оскільки в матеріалах відсутні будь-які дані про це. Зі спливом певного проміжку часу копія постанови направлялась ОСОБА_1 , однак не адресою його фактичного проживання, а за адресою реєстрації.

З урахуванням викладеного та обставин зазначених ОСОБА_1 в клопотанні на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження ОСОБА_1 пропущений з поважних причин, а відтак він підлягає поновленню.

Згідно положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладаючи на нього відповідне стягнення суд першої інстанції, всупереч вимогам ст. ст. 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП належним чином не встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тобто однобічно розглянув справу, без з`ясування фактичних обставин, що мають істотне значення для її розгляду, та не звернувши уваги на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

Судове рішення повинно бути ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.

Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції виходив з того, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП та його вина доведена доказами, які містяться в матеріалах справи. Однак апеляційний суд не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Апеляційним судом встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 021122 від 09.02.2017 року, за інформацією доданою у звіті ТОВ «Укрдобропроф» про обсягти вилову ВБР на 01.02.2017 року від 06.02.2017 року, виявлений факт перевищення на 186 кг встановленої квоти на вилов тарані у 2017 році (дозволена кількість 392 кг, фактична 578 кг). Порушення допущено виробничим підрозділом користувача ТОВ «Укрдобропроф», відповідальним за лов був ОСОБА_3, 27.01.2017 року під час проведення промислової операції тритоніння неводу. Внаслідок зазначеного порушення нанесено збиток рибному господарству України. Своїми діями директор Херсонської філії ТОВ «Укрдобропроф», ОСОБА_1 , порушив п.6.1.1. Правил промислового рибальства в басейні Чорного моря», ст.ст. 9, 26, 34, 63 Закону України «Про тваринний світ», відповідальність зо що, передбачена ч. 4 ст. 85 КУпАП.

Диспозиція ч. 4 ст. 85 КУпАП встановлює відповідальність за грубе порушення правил рибальства (рибальство із застосуванням вогнепальної зброї, електроструму, вибухових або отруйних речовин, інших заборонених знарядь лову, промислових знарядь лову особами, які не мають дозволу на промисел, вилов водних живих ресурсів у розмірах, що перевищують встановлені ліміти або встановлену правилами любительського і спортивного рибальства добову норму вилову).

Таким чином, об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП виражається в грубому порушенні правил рибальства, а саме рибальство із застосуванням вогнепальної зброї, електроструму, вибухових або отруйних речовин, інших заборонених знарядь лову, промислових знарядь лову особами, які не мають дозволу на промисел, вилов водних живих ресурсів у розмірах, що перевищують встановлені ліміти або встановлену правилами любительського і спортивного рибальства добову норму вилову.

Отже, диспозицією ч. 4 ст. 85 КУпАП визначений вичерпний перелік протиправних діянь, за які передбачено адміністративну відповідальність санкцією статті.

Таким чином, для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 85 КУпАП суд мав отримати докази того, що він при здійсненні рибальства застосовував вогнепальну зброю, електрострум, вибухові або отруйні речовини, інші заборонені знаряддя лову або виловив водних живих ресурсів у розмірах, що перевищують встановлені ліміти або встановлену правилами любительського і спортивного рибальства добову норму вилову.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Разом з тим, як вбачається з протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, його показань під час судового засідання та іншим матеріалів провадження, безпосередньо сам ОСОБА_1 у вилові риби в зазначений в протоколі період, проведення промислової операції тритоніння неводу, участі не вбрав, а відповідальним за лов був ОСОБА_3 . Крім того, під час лову тарані був безпосередньо присутній головний інспектор Держрибінспекції Яковлев О.О , яким будь -яких порушень щодо проведення лову риби зафіксовано не було.

Відповідно до п.6.1.15 «Правил промислового рибальства в басейні Чорного моря» затвердженого наказом Держкомітету рибогосподарства України №164 від 08.12.1998 року, затвердженого в Мінюсті України 09.03.1999 року 3147/3440 прилов риби випускається у рибогосподарські водні об`єкти в живому вигляді (заснула риба, інші водні живі ресурси оприбутковуються шляхом складання акту та записом у журналі обліку вилучених водних ресурсів).

Як вбачається з матеріалів провадження, матеріалів провадження надмірно виловлена тарань в кількості 186 кг була в заснулому стані, а тому була оприбуткована згідно до вимог діючих нормативно - правових актів.

Отже, ні протокол про вчинення адміністративного правопорушення, ні інші матеріли провадження не містять посилань на те, які саме дії були вчинені безпосередньо ОСОБА_1 , та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява N 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), як і у кримінальному провадженні, суд у справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Апеляційним судом встановлено, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б вказували на факт безпосереднього вчинення ОСОБА_1 протиправних діянь визначених диспозицією ч.4ст.85 КУпАП та які б підпадали під ознаки грубого порушення правил рибальства, за які передбачено адміністративну відповідальність санкцією зазначеної статті.

Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, висновок суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП є передчасним та ґрунтується на припущеннях.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на викладене, адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, а постанова суду першої інстанції скасуванню.

Керуючись ст.ст. 247, 287, 288, 293, 294, 295 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови Голопристанського районного суду Херсонської області від 14 квітня 2017 року, якою його визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Голопристанського районного суду Херсонської області від 14 квітня 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн., скасувати.

Провадження відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

З оригіналом згідно.

Суддя Херсонського апеляційного суду В.В. БАТРАК