П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2020 року м. Волноваха

Суддя Волноваського районного суду Донецької області Безрук Т.В. розглянувши адміністративний матеріал стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої головним бухгалтером селянського (фермерського) господарства «ЮГ», паспорт № НОМЕР_1 , виданий 22.11.2018 року органом 1470, що зареєстрована та проживає у АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 329, у період з 01.04.2020 року по 04.09.2020 року на території мех. двора СФГ «ЮГ» за адресою: Донецька область, Волноваський район, с. Василівка, вул. Прокопенко, всупереч вимогам ч.1 ст.15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», ОСОБА_1 , яка є головним бухгалтером господарства, здійснювалось зберігання пального у паливозаправнику «КАМАЗ» без наявності ліцензії на право зберігання пального. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.164 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи за місцем роботи СФГ «ЮГ» , про причини неявки суд не повідомила.

Дослідивши адміністративний матеріал вважаю, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Диспозицією ч.1 ст.164 КУпАП встановлено, що провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), тягне засобою адміністративну відповідальність.

Тлумачення господарської діяльності визначено ч.1 ст.3 Господарського Кодексу України під господарською діяльністю слід розуміти діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямовану на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Статтею 55 того ж Кодексу визначено, що суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Ними є, зокрема, громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Пунктом 5 ст.11 Закону України «Про ліцензування видів діяльності» визначено, що ліцензія запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань про рішення органу ліцензування щодо наявності у суб`єкта господарювання права на провадження визначеного ним виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню.

Тобто, Закон України «Про ліцензування видів господарської діяльності», стосується суб`єктів господарської діяльності.

У протоколі особа, що склала протокол, посилається на порушення ОСОБА_1 ст.15 Закону України № 481/95-ВР від 19.12.1995 року, яким є Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», який також стосується суб`єктів підприємницької діяльності.

Уповноваженою особою на складання відповідного протоколу до матеріалів справи не додано витягу єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з якого можливо було б встановити особу керівника СФГ «ЮГ».

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарської діяльності та здійснює господарську діяльність, пов`язану зі зберіганням палива, що зобов`язує її мати ліцензію на провадження такого виду діяльності. Відповідно, вона не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Як встановлено ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст.129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зокрема, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що особою, що склала протокол, не надано доказів на підтвердження провини ОСОБА_1 , на підставі п.1 ст.247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.7, 247, 251, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Волноваський районний суд Донецької області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Т.В. Безрук