Справа №461/8753/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2020 року . м. Львів.

Суддя Галицького районного суду м. Львова Юрків О.Р., за участю представника митниці Лубоцького Б.І., захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності адвоката Станька Ю.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно,-

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 , виданий 20.10.2017 року, орган видачі 2GBR,

за ст. 472 Митного Кодексу України,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про порушення митних правил №1995/209000/20, 06.10.2020 року близько 07 год. 28 хв. ОСОБА_1 слідував з Англії через Республіку Польщу в Україну, з приватної поїздки, через митний пост «Мостиська» Галицької митниці Держмитслужби, по смузі руху «червоний коридор», в якості водія автомобіля марки «MERCEDES-BENZ 316CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Під час проведення візуального огляду даного транспортного засобу виникла підозра щодо наявності в ньому товарів та предметів які є обов`язкові для письмового декларування або товарів та предметів заборонених чи обмежених до переміщення через митний кордон України.

Для здійснення митного оформлення ОСОБА_1 подав власноручно заповнену митну декларацію, в якій вказав, що переміщує через митний кордон України товар: - диван 2шт, б/в; велосипед - 3 шт, б/в; фарба - 4 банки; апельсини 3кг; мікрохвильова піч - 1шт, б/в; газова плита 1 шт, б/в; одяг для власного вживання. Після завірення декларацій штампом «Під митним контролем № 271», в процесі проведення митного огляду транспортного засобу, в багажному відділені автомобіля (без ознак приховування) серед задекларованого товару, а саме в двох картонних коробках (передача, посилка), було виявлено незадекларовані за встановленою формою грошові кошти, а саме: фунти стерлінги на загальну суму 127 430 (сто двадцять сім тисяч чотириста тридцять фунтів стерлінгів), що згідно з курсом Національного банку України станом на 06.10.2020 року становить 4 686 773,46 гривень України. Виявлені грошові кошти в кількості, що перевищують 10000 Євро для переміщення через митний кордон України підлягають обов`язковому декларуванню.

Документів, що підтверджують зняття готівки з рахунків у банках (фінансових установах) на ту суму, що перевищує 10000 євро, ОСОБА_1 не надав.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 Митного кодексу України переміщення валюти України, іноземної валюти, банківських металів через митний кордон України здійснюється з урахуванням вимог Закону України «Про валюту і валютні операції».

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про валюту і валютні операції» транскордонне переміщення фізичними особами валютних цінностей у сумі, що дорівнює або перевищує еквівалент 10 тисяч євро за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на день переміщення через митний кордон України, підлягає письмовому декларуванню митним органам у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 6 Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей затвердженого постановою Правління Національного банку України №3 від 02.01.2019 фізична особа ввозить в Україну або вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що дорівнює або перевищує еквівалент 10 тисяч євро, за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі.

Про наявність вказаних грошових коштів ОСОБА_1 в процесі декларування та усного опитування не заявив, у митній декларації не вказав, тобто порушив вимоги ст. 257 Митного кодексу України.

Таким чином, ОСОБА_1 переміщував через митний кордон України валютні кошти шляхом недекларування, тобто, незаявлення за встановленою формою точних відомостей про них, а саме про їх наявність та кількість.

Дії ОСОБА_1 органом митниці кваліфіковані, як порушення митних правил, відповідальність за вчинення яких передбачена ст. 472 МК України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав до суду письмові пояснення в яких зазначив, що 06.10.2020 року він повертався в Україну з Англії через Республіку Польща, керуючи автомобілем марки «Mercedec-Benz 316CDI». Кордон перетинав через митний пост «Мостиська». У автомобілі перевозив речі для власного вжитку, а також 127430, 00 фунтів стерлінгів, які разом із дружиною довго заощаджували та планували придбати власний приватний будинок у місті Чернівці. За кермом на той час він перебував близько двох діб і був у стані фізичного виснаження. Під час заповнення декларації працівниками митного поста не було роз`яснено про обов`язок декларування валютних коштів, і про такі не вказав, по випадковості, у декларації. В подальшому, під час огляду автомобіля, ОСОБА_1 особисто показав інспекторам речі, що знаходились у його багажному відділенні, а також вказав про наявність валютних коштів. Під час складання протоколу, затриманий пред`явив інспектору виписку із банківського рахунку відкритого у Ллойдс банку, що підтверджувала зняття готівки, а також показав кредитний договір. Також пояснив інспекторам причину ввозу в Україну такої суми валютних коштів. Зазначив, що йому не було роз`яснено право згідно якого він може запросити для захисту своїх прав при складенні протоколу адвоката. Просить закрити провадження у справі за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки він не мав умислу на приховування та недекларування валютних коштів.

Захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності адвокат Станько Ю.П. вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 472 МК України заперечив, просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги мотивує тим, що валютні кошти ОСОБА_2 ввозив на митну територію України для купівлі приватного будинку для потреб своєї сім`ї. Умислу на приховування шляхом недекларування вказаних валютних коштів у ОСОБА_3 не було, оскільки вказані кошти мають характер законного походження, належать останньому на праві власності, що стверджується банківською випискою та кредитним договором, укладеним між затриманим та відкритою публічною компанією з обмеженою відповідальністю «ЛЛОЙДС БАНК». Виписку з банку, що підтверджує зняття ним валютних готівкових коштів з банківського рахунку, відкритого на його ім`я, ОСОБА_1 пред`явив під час огляду транспортного засобу державним інспекторам відділу митного оформлення № 2 митного поста «Мостиська» та заявив про наявність валютних коштів у багажному відділенні автомобіля. Також, ОСОБА_2 усно надав пояснення, що він поспішає повернутись до місця свого проживання, оскільки напередодні від дружини дізнався, що їхня спільна дитина занедужала, і у зв`язку із тим, що він більше двох діб не спав, а також через непоінформованість, ним випадково було не внесено у декларацію інформацію про валютні кошти. ОСОБА_2 повідомив, що йому при заповненні декларації не було роз`яснено працівниками митного поста обов`язок щодо декларування валютних коштів на суму понад 10 тис. Євро, із змістом інформаційних стендів останній не ознайомлювався. Однак, доводи та документи ОСОБА_3 при складанні протоколу, були залишені поза увагою. При складанні протоколу працівниками митного поста, окрім нероз`яснення ОСОБА_4 його права на захист, не було повернуто суму коштів, що не перевищує суму коштів в розмірі 10 тис. Євро, а вилучено кошти в повному обсязі. Дружина ОСОБА_3 на даний час не працює та разом із їх спільною дитиною повністю знаходяться на його утриманні. Валютні кошти вилучені у ОСОБА_3 митним органом згідно з протоколом є єдиними заощадженнями його родини.

Представник митниці підтримав протокол про порушення митних правил та просив суд ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.472 МК України та конфіскувати вилучені грошові кошти в дохід держави, оскільки у матеріалах справи є достатні докази, що підтверджують наявність у його діях складу вказаного правопорушення.

За положеннями п.3 ч.1ст.8 МК України, державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Згідно ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 472 МК України, передбачена відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України

Основним безпосереднім об`єктом правопорушення за даною нормою закону є встановлений порядок переміщення товарів та транспортних засобів через митний кордон України, а об`єктивною стороною є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, активна поведінка (вчинок) особи.

Суб`єктивна сторона передбачає наявність умислу чи необережності, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює, чи може та повинен передбачати обставини і характер незаконного недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Так, підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

Відповідно до матеріалів адміністративної справи, на думку митного органу, дії особи полягали в порушенні процедури декларування та недекларування за встановленою формою, передбаченою ст. 257 МК України, точних відомостей про наявність та кількість товару, що підлягає обов`язковому декларуванню.

При цьому, суд вважає, що при складанні протоколу про порушення митних правил, митним органом не були враховано наступні обставини.

Підставою для складення протоколу про порушення митних правил стала митна декларація подана ОСОБА_1 06.10.2020 року.

Як вбачається з митної декларації ОСОБА_1 задекларував диван 2 шт, б/в; велосипед - 3 шт, б/в; фарба - 4 банки; апельсини 3кг; мікрохвильова піч - 1шт, б/в; газова плита 1 шт, б/в; одяг для власного вживання.

В судовому засіданні встановлено, що валютні кошти у розмірі 127 430 фунтів стерлінгів належать ОСОБА_4 на праві власності, що стверджується банківською випискою № 5 із ЛЛОЙДС БАНК у якому затриманий має відкритий банківський рахунок, та кредитним договором укладеним між ОСОБА_5 та Відкритою публічною компанією з обмеженою відповідальністю «ЛЛОЙДС БАНК», згідно якого він отримав позику на житло.

З матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 є раніше судимим, або притягувався до кримінальної чи адміністративної відповідальності. За матеріалами справи жодних даних, які б давали суду підстави вважати, що шляхом застосування конфіскації буде попереджена інша незаконна діяльність - легалізація злочинних доходів, торгівля наркотиками, фінансування тероризму, ухилення від сплати податків.

Ввезення даної суми на територію України допускається, за умови письмового декларування митному органу в повному обсязі.

Таким чином, фактично єдине діяння, яке вчинив ОСОБА_1 полягає в ненаданні митному органу відповідної декларації.

В рішенні ЄСПЛ від 11.07.2019 року «Садоча проти України» (скарга №77508/11), яким було констатовано порушення Україною статті 1 Першого протоколу до Конвенції, суд установив, що конфіскація всієї незадекларованої під час проходження митного контролю суми грошей наклала на заявника індивідуальний та надмірний тягар і була непропорційною до вчиненого правопорушення.

Суд вважає, що шкода, яку ОСОБА_1 потенційно міг завдати державі була б незначною: він не ухиляється від сплати мита та інших зборів і не завдав державі іншої шкоди, якби ввозив гроші не задекларувавши їх, органи влади лише не отримали б інформацію про те, що ці кошти були ввезені на території держави. При цьому, в ході розгляду справи суду надані докази легального призначення цих коштів. Таким чином, метою ймовірної конфіскації було не відшкодування майнової шкоди, завданої державі, оскільки вона не зазнала ніяких матеріальних збитків, внаслідок невнесення заявником відомостей до митної декларації. Крім того, застосування конфіскації в даному випадку є не компенсаційною, а стримуючою та карною мірою.

Втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном повинно здійснюватися з дотриманням принципу «пропорційності» (principle of proportionality) - «справедливої рівноваги (балансу)» (fair balance) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» не означає обов`язкового досягнення соціальної справедливості в кожній конкретній справі, а передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар».

Суд вважає, що ОСОБА_1 доказано законне походження його коштів, оскільки до матеріалів справи долучено копію кредитного договору та виписку з банку, що підтверджує зняття готівкових коштів з банківського рахунку відкритого на його ім`я.

При прийнятті рішення суддя враховує, письмові пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, долучені нею до матеріалів справи документи та встановлені у судовому засіданні обставини.

Зокрема, суд бере до уваги, що вилучені кошти інспектором митниці, є для ОСОБА_1 важливою сумою на яку він розраховував, а тому їх конфіскація суттєво вплине на його життя та матеріальне становище.

Вилучена у ОСОБА_1 валюта є його власністю, яка призначена для легального використання. Конфіскація цих коштів, поставить його в скрутне матеріальне становище, а тому це порушить право на повагу до його власності, так як є не пропорційним, оскільки покладає на нього «індивідуальний надмірний тягар».

Порядок ввезення на митну територію України фізичними особами готівкової валюти і банківських металів визначається відповідно до пункту 6 Постанови Національного банку України № 3.

Вказана постанова НБУ не забороняє ввезення на територію України валютних цінностей та не обмежує їх максимальний розмір. Обмежена лише сума (10000 євро), яка може бути ввезена без письмового декларування.

Постанова НБУ № 3 встановлює тільки додаткові вимоги до ввезення валютних цінностей в обсягах, що перевищують 10 000 євро у вигляді письмового декларування.

У осіб, що переміщують суму, що становить більше 10 000 євро існує лише обов`язок щодо декларування таких коштів.

Якщо особа ввозить на територію більшу суму та не декларує її, єдине правопорушення тільки у недодержанні процедури декларування.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

Відповідальність за статтею 472 МК України настає у випадку недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Основним безпосереднім об`єктом правопорушення за даною нормою закону є встановлений порядок переміщення товарів та транспортних засобів через митний кордон України, а об`єктивною стороною є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, активна поведінка (вчинок) особи.

З огляду на те, що ОСОБА_2 умислу на вчинення адміністративного правопорушення, тобто на недекларування валютних коштів, здобутих легальним, законним шляхом, не мав, у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції. Таку позицію висловив Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року.

Згідно ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Беручи до уваги, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достовірні докази, які у своїй сукупності, поза розумним сумнівом, доводять наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, вказана справа підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.1 ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, відсутня.

Відповідно до ст. 527 МК України у справі про порушення митних правил орган доходів і зборів або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов: 1) про проведення додаткової перевірки; 2) про накладення адміністративного стягнення; 3) про закриття провадження у справі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, а вилучені грошові кошти, згідно протоколу про порушення митних правил №1995/209000/20 від 06.10.2020 року слід повернути ОСОБА_1 .

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, ст.ст. 198, 222, 335, 472, 528 МК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Грошові кошти, вилучені згідно протоколу про порушення митних правил №1995/209000/20 від 06.10.2020 року - повернути ОСОБА_1 .

На постанову протягом десяти діб з дня її винесення може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду.

Суддя О.Р. Юрків.