Справа №463/5809/20
Провадження №3/463/1280/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2020 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Леньо С. І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого: АДРЕСА_1

за ст. 173 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення про те, що громадянин ОСОБА_1 , 07.06.2020 близько 05:00 год. за адресою м. Львів, вул. Р. Крушельницьких, 5 з хуліганських мотивів викинув пляшку з вікна своєї квартири, чим пошкодив автомобіль Шкода д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 173 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Матеріали справи надійшли на адресу суду 30.06.2020. Судове засідання в такій справі призначалось на 25.08.2020, 15.09.2020, 27.10.2020, 04.12.2020 про що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності повідомлялась у встановленому законом порядку. Оскільки така особа в судові засідання не з`являлась, 01.09.2020, 15.09.2020, 27.10.2020 виносились постанови про привід. Незважаючи на те, що кожна з таких постанова була отримана Личаківським ВП ГУНП у Львівській області жодна з них не була виконана.

Розглянувши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані докази, вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю виходячи з таких підстав.

Стаття 173 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, що становить склад адміністративного проступку.

В свою чергу, стаття 296 КК України встановлює кримінальну відповідальність за вчинення хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові «Про судову практику у справах про хуліганство» від 22 грудня 2006 року № 10 узагальнив судову практику щодо розгляду, зокрема, адміністративних справ про хуліганство, і дійшов наступних висновків.

За ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.

Хуліганством, яке супроводжувалось винятковим цинізмом, можуть бути визнані дії, поєднані з демонстративною зневагою до загальноприйнятих норм моралі, наприклад, проявом безсоромності чи грубої непристойності, знущанням над хворим, дитиною, особою похилого віку або такою, яка перебувала у безпорадному стані, та ін.

При цьому, грубість порушення громадського порядку визначається з урахуванням місця вчинення хуліганських дій, їх тривалості, кількості і характеристики потерпілих, ступеня порушення їхніх прав та законних інтересів тощо. Таким чином, грубе порушення громадського порядку має місце тоді, коли йому заподіюється істотна шкода, коли хуліганство пов`язане з посяганням на інші правоохоронювані цінності, задля збереження яких підтримується громадський порядок, коли це зачіпає важливі інтереси чи інтереси багатьох осіб, коли відновлення порядку вимагає значних, тривалих зусиль.

Таким чином, відповідальність за ст. 173 КУпАП можлива лише тоді, коли не відбулось грубого порушення громадського порядку і таке порушення не супроводжувалось особливою зухвалістю або винятковим цинізмом.

Однак, з огляду на описані в протоколі події, вважаю, що вони не можуть бути кваліфіковані за ст. 173 КУпАП, оскільки правопорушенням спричинено шкоду майну потерпілого, а саме автомобілю і очевидно, що така шкода не може вважатись незначною та як наслідок, дії, пов`язані із спричиненням такої шкоди мають ознаки особливої зухвалості, особливо враховуючи той факт, що могла бути заподіяна шкода життю та здоров`ю громадян.

Зрештою, враховуючи обставини спричинення цієї шкоди очевидно, що поведінка має ознаки грубого порушення громадського порядку, що в сукупності, було підставою для внесення відомостей до ЄРДР за ч. 1 ст. 296 КУпАП.

Відповідно до ст. 253 КУпАП, якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

Таким чином, обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення свідчать про те, що було вчинено саме кримінальне правопорушення, а відтак, вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з передачею матеріалів справи прокурору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 253, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП передати в прокурору Львівської обласної прокуратури Войтенко А.Б.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП закрити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Личаківський районний суд м. Львова.

Суддя: Леньо С. І.