Справа № 369/5057/20 Суддя в І-й інстанції Хрипун С.В.
Провадження № 33/824/3086/2020 Суддя в II-й інстанції Ігнатюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

18 листопада 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Щербини Є.Є., розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 червня 2020 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 червня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44? КУпАП та накладеного на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, 26 квітня 2020 року, о 17 годині 00 хвилин, в магазині «Ашан» по вул. Велика Кільцева, 4, в с. Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинського району Київської області, у порушення вимог п.2 п.п. 16 постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 перебував у громадському місці без документів, які посвідчують особу.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказав на те, що зібрані матеріали не містять доказів вчинення ним адміністративного правопорушення за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, який сам по собі, разом із рапортом працівника поліції не можуть бути доказами події правопорушення. Та обставина, що протокол про адміністративне правопорушення містить анкетні дані про особу ОСОБА_1 , спростовує твердження про те, що він не мав при собі документів, які посвідчували його особу. На думку апелянта, відсутність свідків, фіксації правопорушення та інших доказів, свідчить про недоведеність його вини поза розумним сумнівом, стандарт доказування якого регламентований численною практикою Європейського суду з прав людини. Просив постанову судді скасувати та закрити провадження у справі.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника Щербини Є.Є., які доводи апеляційної скарги підтримали і просили скаргу задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Рішення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 44? КУпАП суддя місцевого суду мотивував наявністю доказів, якими доводиться те, що останній порушив п. 2 п.п. 16 постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», а саме: перебував у громадському місці без документів, які посвідчували його особу.

Однак, такий висновок судді не ґрунтується ні на вимогах закону, ні на матеріалах справи. Так, положення ст. 44? КУпАП є нормою із бланкетною диспозицією, яка передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Підпунктом 16 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлена заборонаперебувати на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус. Тобто, з об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44? КУпАП, у формі порушення п.п.16 п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 проявляється у перебуванні особи на вулиці без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус. Між тим, суддя місцевого суду, формулюючи у мотивувальній частині постанови від 11.06.2020 року сутність вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, визнав доведеним пред`явлене йому обвинувачення у перебуванні у громадському місці без документів, які посвідчували його особу, що указує на те, що суддею фактично було сформульоване обвинувачення, яке з об`єктивної сторони не є адміністративним правопорушенням, передбаченим ст. 44? КУпАП, у формі порушення п.п.16 п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211. Зокрема, перебування особи у громадському місці без документів, які посвідчують її особу не заборонялося п.п. 16 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211, яким була встановлена заборона перебування без документів, які посвідчують особу саме на вулицях. Суд зважає на те, що юридичне визначення поняття «вулиця» міститься у ст.1 Закону України «Про автомобільні дороги», відповідно до якого вулиця - автомобільна дорога, призначена для руху транспорту і пішоходів, прокладання наземних і підземних інженерних мереж у межах населених пунктів. Натомість, відповідно до юридичного визначення поняття «громадське місце», яке міститься у ст.1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення»,громадське місце - частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони. Логічний аналіз вказаних понять дає підстави стверджувати те, що поняття «вулиця» та «громадське місце» є різними як з юридичної точки зору, так і фізично. Між тим, як убачається із наявного у матеріалах справи відеозапису, на якому зафіксована обстановка на місці події, ОСОБА_1 увесь час перебував у спеціальному / службовому приміщенні магазину «Ашан». У цьому приміщенні працівником поліції був констатований факт адміністративного правопорушення, відбулася його фіксація та відповідно було складено протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 44? КУпАП. Суд зважає на те, що вказане приміщення за своїми ознаками не відноситься як до вулиці, так і до громадського місця. Таким чином, сформулювавши сутність вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, яке проявилося у перебуванні останнього у громадському місці без документів, які посвідчували його особу, суд визнав його винним у діях, які з об`єктивної сторони не становлять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44? КУпАП.

Окрім цього, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення Серії ГП № 108490 від 26.04.2020 року, працівником поліції ОСОБА_1 у вину було поставлене порушення вимог підпункту 16 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.2020 року № 255, що проявилося у перебуванні ОСОБА_1 в громадському місці без документів, що посвідчували його особу. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.2020 року № 255 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. № 211», до постанови Кабінету Міністрів Українивід 11.03.2020 року № 211 були внесені зміни, та зокрема встановлено заборону до 24 квітня 2020 року перебувати на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус (п.16 ч.2 постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 в редакції Закону від 04.04.2020 року). Та обставина, що подія поставленого у вину ОСОБА_1 правопорушення мала місце 26.04.2020 року, а встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2020 року № 255 заборона діяла до 24.04.2020 року свідчить про те, що закон про відповідальність за адміністративні правопорушення, порушення якого ОСОБА_1 поставлено у вину, втратив чинність на час вчинення правопорушення, що суперечить як вимогам ст.8 КУпАП, так і положенням ст.58 Конституції України. Та обставина, що до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 у подальшому були внесені зміни постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 року № 291 та встановлену заборону перебувати на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус продовжено до 11.05.2020 року, не може нівелювати вказане порушення, оскільки ОСОБА_1 ставилося у вину саме порушення заборони, встановленої підпунктом 16 пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.2020 року № 255. Залишивши поза увагою вказані порушення, допущені посадовою особою під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , суддя суду першої інстанції постановив рішення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 44? КУпАП сформулювавши у мотивувальній частині постанови сутність вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення у формі порушення п.п.16 п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 у редакції Закону від 23.04.2020 року, чим фактично вийшов за межі пред`явленого йому обвинувачення.

За наявності зазначених вище порушень закону, постанова судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 червня 2020 року щодо ОСОБА_1 не може визнаватись законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44? КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 червня 2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44? КУпАП закрити із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку із відсутністю у його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Ігнатюк