П О С Т А Н О В А

Іменем України

14.12.2020 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Мигаль Г.П., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм АТП №1 маршрут №52, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 44-3 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

13 листопада 2020 року до Франківського районного суду м. Львова надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 151827 від 30 жовтня 2020 року, складений працівниками УПП у Львівській області ДПП, згідно з яким ОСОБА_1 , 30.10.2020 року о 08 год.55 хв., по вулиці Городоцька, 203 у м. Львові, здійснив регулярні перевезення пасажирів у міському автобусному маршруті у режимі маршрутного таксі №52 сполученням смт.Рудне-вул.Варшавська в більшій кількості пасажирів, а саме в реєстраційних документах на транспортний засіб зазначене 31 сидяче місце для пасажирів, а водій перевозив 51 пасажира. Своїми діями порушив п.11 пп.2 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020р. зі змінами постанови КМУ від 12.08.2020 р. №712, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

У судовомузасіданні ОСОБА_1 свою вину заперечив, пояснив, що перевозив пасажирів у кількості відповідно до передбачених сидячих місць. Просить закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 , - адвокат Петришин В.М. подав на адресу Франківського районного суду м. Львова клопотання про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, та у судовому засіданні підтримав зазначене клопотання та додатково пояснив, що ОСОБА_1 не вчиняв інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП., оскільки водій не є суб`єктом адміністративної відповідальності, діє згідно посадової інструкції. До протоколу не додано жодних доказів вчинення ОСОБА_1 зазначеного адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Дані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.44-3 КУпАП.

Згідно зі ст.280КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний, зокрема з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

За приписами ст.251КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

В протоколі про адміністративне правопорушення АА № 151827 від 30 жовтня 2020 року зазначено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, оскільки, здійснив регулярні перевезення пасажирів у міському автобусному маршруті у режимі маршрутного таксі №52 сполученням смт.Рудне-вул.Варшавська в більшій кількості пасажирів, а саме в реєстраційних документах на транспортний засіб зазначене 31 сидяче місце для пасажирів, а водій перевозив 51 пасажира.

Стаття 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб",іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Стаття 44-3 КУпАП є бланкетною, тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких така особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Однак, до матеріалів справи не долучено жодних доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, на підтвердження обставин, викладених у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Матеріали справи складаються лише з одного протоколу.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України,та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, без сукупності достатніх та переконливих доказів вини особи, не може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності. Органом поліції не доведена наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, згідно з якими кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зміст стандарту доведення поза розумним сумнівом надано, зокрема, в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 688/788/15-к, згідно з якою вказаний стандарт означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, у тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП,передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У рішеннях від 30.05.2013 року у справі № 36673/04 «Малофєєва проти Росії» та від 20.09.2016 року у справі № 926/08 «Карелін проти Росії», Європейський суд з прав людини зауважив, що формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Статтею 7КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку,встановлених законом.

Відповідно дост.252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п.1ст.247 КУпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3КУпАП. Відтак, на підставі п.1ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.7,44-3,247,283,285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченогост.44-3 КУпАП, закрити на підставі п. 1ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Г.П. Мигаль