Справа №: 343/6/20
Провадження №: 3/0343/27/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2020 року м. Долина

Суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області Керніцький І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від Долинського відділення поліції Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адмiнiстративної вiдповiдальностi

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, пенсіонера, з середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, в минулому не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ч. 1 ст. 173-2 К УпАП,-

В С Т А Н О В И В:

03.01.2020 в Долинський районний суд Івано-Франківської області на розгляд найшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч.1 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №249875 від 12.12.2019 ОСОБА_1 12.12.2019 близько 16:00 год за місцем проживання вчинив скандал із своїм сином ОСОБА_2 , під час якого ображав його нецензурними словами та погрожував фізичною розправою.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не визнав та пояснив, що його на конфлікт провокує син. Домашнього насильства він не чиняв. Вказав, що це син в стані алкогольного сп`яніння вчиняє насильство в сім`ї, в підтвердження чого просив долучити до матеріалів справи повідомлення начальника ВП В.Хомина про факт проведення профілактичної бесіди працівниками поліції із ОСОБА_2 щодо недопущення ним в подальшому такої поведінки.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Основою національного законодавства України у сфері попередження та протидії насильству в сім`ї виступають рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), який поширює стандарти, які встановлює Конвенція прозахист прав людини і основоположних свобод для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до ст. 173-2 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

Санкція ч.1 ст.173-2КУпАП передбачає досить суворе стягнення у вигляді адміністративного арешту, а тому дана справа про адміністративне правопорушення розглядається суддею з дотриманням стандартів ЄСПЛ, притаманних кримінальному провадженню.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства Російської Федерації така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Статтею 1 вказаного Закону також визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Під психологічним насильством в сім`ї вказана норма Закону розуміє насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю.

Однак, в матеріалах справи відсутні належні та достовірні докази про те, що ОСОБА_1 справді вчинив конфлікт, під час якого діяв з умислом спричинити ОСОБА_2 емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, а відтак, завдати шкоди його психічному здоров`ю.

Більше того, з долученого до матеріалів справи повідомлення за №394 від 16.01.2020 вбачається про те, що фізичне насильство в сім`ї вчиняє ОСОБА_2 , син ОСОБА_1 .

Вище вказане повідомлення узгоджується з поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Інших даних, які б вказували на вчинення домашнього психологічного насильства щодо ОСОБА_2 матеріали справи не містять та в ході судового розгляду не здобуто, а в протоколі про адміністративне правопорушення дана обставина не розкрита.

Зокрема у протоколі серії АПР18 №249875 від 18.12.2019 відсутні відомості щодо суб`єктивної сторони правопорушення, зокрема, форми вини. Не зазначено чи могла бути та чи була завдана шкода ОСОБА_2 внаслідок скоєння ОСОБА_1 вищезазначених дій, що є невід`ємною частиною даного правопорушення.

Письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не спростовують викладеного, а тому суд ставить під сумнів достовірність і правдивість таких фактів.

З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, є недоведеною.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247, 283-285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд.

Суддя: