Справа № 594/1665/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області Зушман Г.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Борщівського відділення поліції Чортківського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , не працюючої,

за ч.2 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія АПР18 №717421 від 26 листопада 2020 року ОСОБА_1 26 листопада 2020 року о 11.20 год. за місцем проживання в с.Більче-Золоте Борщівського району Тернопільської області ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків, а саме не забезпечила належне відвідування дочкою ОСОБА_2 шкільного процесу, внаслідок чого ОСОБА_2 пропустила 46 навчальних днів та 346 годин навчальних уроків з 03.09.2020 по 24.11.2020, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.2 ст.184 КУпАП.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища та адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та інше.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.184 КУпАП, вищевказаних вимог ст.256 КУпАП в повному обсязі не дотримано.

Так, згідно протоколу дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст.184 КУпАП.

Частиною 2 ст.184 КУпАП передбачено відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей , вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Отже, єдиною підставою для кваліфікації дій особи за ч.2 ст.184 КУпАП є повторне протягом року вчинення адміністративного правопорушення після накладення адміністративного стягнення.

Відтак, обов`язковою умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.184 КУпАП є наявність постанови, яка набрала законної сили, про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, а саме за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Однак, в матеріалах справи не міститься доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 протягом року було піддано адміністративному стягненню за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

За змістом ст.ст.279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись лише у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

У своїх рішеннях у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії» ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Отже, суддя не вправі самостійно вносити доповнення, зміни у протоколи про адміністративні правопорушення, витребувати додаткові докази у справі, оскільки це є недопустимим та буде свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.

Аналізуючи вищенаведене, приходжу до висновку що протокол у справі про адміністративне правопорушення містить недоліки, а саме невірно вказана правова кваліфікація, що в свою чергу перешкоджає своєчасному, всебічному, повному і об`єктивному з`ясуванню обставин справи і вказані обставини позбавляють суд можливості постановити законне і обґрунтоване рішення, а тому протокол слід повернути для належного оформлення.

При цьому усунення недоліків у протоколі повинно бути проведено з безумовним виконанням вимог ст.256 КУпАП України та ознайомленням особи, яка вчинила правопорушення, зі змістом протоколу.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 256 КУпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Протокол про адміністративне правопорушення серія АПР18 №717421 від 26 листопада 2020 року складений відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, повернути Борщівському відділенню поліції Чортківського ВП Головного управління Національної поліції в Тернопільській області для належного оформлення.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя