Провадження № 3/127/7634/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2020 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Каленяк Р.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області матеріали, які надійшли з відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 16.09.2020 року о 23.55 годині, в м. Вінниця, вул. А.Янгеля керував транспортним засобом «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд для встановлення стану сп`яніння проводився за допомогою приладу Alcotest Drager 6820 прилад №0038 у встановленому законом порядку у присутності двох свідків. Результат тесту №1767 1,58%. Водій ОСОБА_1 порушив п. 2.9(а) Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП.

Відповідно ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, суду пояснив що 16 вересня 2020 року, його вночі зупинили працівники поліції та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Під час першої спроби алкотестер «Драгер» надав результат 0,0 проміле, однак працівники поліції запропонували пройти огляд повторно. При повторній спробі, алкотестер «Драгер» також надав результат 0,0 проміле. Будучі незадоволеними зазначеними результатами, працівники поліції викликали інший автомобіль поліції та запропонували пройти третій раз огляд за допомогою іншого алкотестеру «Драгер», в результаті чого, алкотестер одразу показав алкогольне сп`яніння. ОСОБА_1 висловив незгоду з даним оглядом та просив його доставити до наркодиспансера для проведення повторного огляду на стан сп`яніння, однак йому було відмовлено, оскільки працівники поліції почали вже складати протокол. ОСОБА_1 пояснив, що алкогольні напої не вживав, та просив справу відносно нього закрити.

Представник правопорушника адвокат Макаренко О.О. підтримав свого підзахисного, додатково пояснив, що 16.09.2020 року о 23 год.55 хв. працівниками поліції безпідставно був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 . Після зупинки поліцейський тричі проводив огляд за допомогою алкотестера «Драгер» та після третьої спроби після позитивного результату відмовив ОСОБА_1 у його прохані щодо проведенні огляду в лікарні «Соціотерапія», оскільки ОСОБА_1 не погодився з результатами огляду на стан сп`яніння. Просив викликати в судове засідання свідків, в присутності яких проводились вищезазначені огляди.

Оскільки свідки тричі в судове засідання не з`явились, захисник із посиланням на Постанову Верховного Суду України від 27.06.2019 року за № 560/751/17; №К/9901/2047/18 просив визнати, що вказані пояснення свідків не є належними доказами правомірності притягнення його підзахисного до адміністративної відповідальності, оскільки дані свідки у судовому засіданні не допитувались та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень. Також з посиланням на постанову Верховного Суду України від 20.05.2020 року за №524/5741/16-а;№К/9901/33786/18 рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи без будь яких інших належних і допустимих доказів.

Також адвокат зазначив, що працівниками поліції, було проігноровано вимоги ч. 2 ст. 266 КУпАП, згідно якої в разі незгоди водія з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я та складено протокол від 17.09.2020 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

Під час складання протоколу, в протоколі від 17.09.2020 року не були вказані ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , як того вимагає інструкція «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року за № 1452/735, що затверджена спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України», а просто вказано, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 особисто не бачив як працівник поліції готував алкотестер «Драгер» та вставляв у пристрій новий мундштук, як того вимагає «Інструкція по використанню Алкотестер Драгер», де зазначено, що необхідно використовувати новий мундштук для кожного перевіряемого.

Також в порушення розділу ІІ п. 1 п.п. 1 інструкції від 10.11.2015 року «з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення і безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» до матеріалів справи не долучені саме письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності, оскільки у порушенні вищезазначеної інструкції від свідків не було відібрано працівниками поліції саме особистих письмових пояснень, а обмежилось лише тим, що свідки підписали бланк пояснень роздрукованого на принтері нібито їх пояснень заповнених рукою поліцейського. Дане порушення позбавило свідків можливості вільно викласти події під час яких вони приймали участь.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь яких суперечностей, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є не доведеною, оскільки працівниками поліції, було проігноровано вимоги ч. 2 ст. 266 КУпАП, інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року за № 1452/735, що затверджена спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України», та розділу ІІ п. 1 п.п. 1 інструкції від 10.11.2015 року «з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення і безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі».

Вина ОСОБА_1 не підтверджена достатніми, належними та допустимими доказами по справі, оскільки рапорт працівника поліції не може слугувати доказом вчинення особою адміністративного правопорушення, без інших допустимих доказів, пояснення свідків не є належними доказами правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки дані свідки у судовому засіданні не допитувались та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, а обставини, що підтверджуються показаннями свідків повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні. Також з матеріалів справи вбачається порушення з боку працівників поліції вимог статті 266 КУпАП.

Відповідно до вищезазначеного, протокол від 17.09.2020 року був складений з порушенням вимог законодавства, внаслідок чого не може слугувати доказом в адміністративній справі та не містить жодних доказів, які б свідчили про той факт, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням вимог статей 245, 251, 252 КУпАП, ст. 62 Конституції України поза розумним сумнівом не доведена винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Крім того, на суд покладається обов`язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо не доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 суд приходить до висновку, що при розгляді справи не доведено, що в діях останнього, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 130, 247, 276, 279, 283, 284, 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 закрити в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: