Провадження № 3/127/8377/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2020 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Шидловський О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №017701 від 15.10.2020 року вбачається, що 15.10.2020 року, о 22 год. 55 хв., в м. Вінниці по вул. Батозькій, 29, водій керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в закладі КП «ВОНД «Соціотерапія» лікарем наркологом. Висновок №3319, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вини у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнав, суду пояснив, що 15.10.2020 року в після робочий час він з друзями вживали спиртні напої. Після чого, він зателефонував до своєї дружини ОСОБА_2 та попросив останню приїхати автомобілем за ним на роботу, оскільки, в той день, в нього боліла поясниця, а відтак йому було незручно їхати додому громадським транспортом. Через деякий час, до роботи, на автомобілі, приїхала його дружина. Він сів на заднє сидіння автомобіля, після чого вони разом поїхали додому. В той час, коли вони їхали на автомобілі по вул. Батозькій в м. Вінниці їх зупинили працівники патрульної поліції, при цьому не повідомивши про причини зупинки, витягли його із салону автомобіля, після чого помістили до службового автомобіля та відвезли його до медичного закладу де було проведено медичний огляд на виявлення стану сп`яніння. В подальшому, відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП в якому він зазначав, що не являвся водієм автомобіля, натомість був лише його пасажиром.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні повідомила, що являється дружиною ОСОБА_1 . Будучи повідомленою про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показів суду пояснила, що 15.10.2020 року, у нічну пору доби, до неї зателефонував її чоловік ОСОБА_1 та попросив її приїхати автомобілем до нього на роботу та забрати його, оскільки в нього заболіла поясниця, а відтак йому не зручно добиратись додому громадським транспортом. В подальшому, вона на прохання чоловіка ( ОСОБА_1 ) приїхала автомобілем до роботи останнього , де ОСОБА_3 сів на заднє сидіння автомобіля, оскільки, в той день в нього боліла поясниця. Після чого разом на автомобілі поїхали додому. Рухаючись на автомобілі по вул. Батозькій в м. Вінниці, на вимогу працівників патрульної поліції вона зупинилась автомобілем на узбіччі дороги. Після чого, працівники поліції підійшли до автомобіля, не повідомивши про причини зупинки, пред`явили вимогу вийти ОСОБА_1 з автомобіля, який сидів на задньому сидінні автомобіля. На її запитання про причину зупинки, працівники поліції повідомили її, що ОСОБА_1 пересів із-за керма авто на заднє сидіння автомобіля. В подальшому, насильно витяли ОСОБА_1 із автомобіля, в ході чого нанесли чоловіку тілесні ушкодження, та забрали його у невідомому їй напрямку.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показів суду пояснив, що 15.10.2020 року, в після робочий час, він з колегами, в тому числі з ОСОБА_1 , вживали алкогольні напої. Після чого, вирішили колективом поїхати ще в кафе. Однак, ОСОБА_1 відмовився з ними їхати в кафе, оскільки в останнього заболіла спина. У зв`язку чим, ОСОБА_1 , зателефонував своїй дружині та попросив її прихати автомобілем та забрати його з роботи. Через деякий час, дружина ОСОБА_1 приїхала автомобілем та забрала останнього з роботи. Свідок зауважив, що ОСОБА_1 сів на заднє сидіння автомобіля, оскільки в нього боліла спина. Оскільки, в той вечір, вони планували поїхати з друзями ще в кафе, а тому він, а також його друзі сіли в інший автомобіль та поїхали в слід за автомобілем за кермом якого знаходилась дружина ОСОБА_1 . Рухаючись по вул. Батозькій в м. Вінниці, він помітив, що працівники патрульної поліції зупинили автомобіль в якому знаходився ОСОБА_1 та його дружина, у зв`язку з чим, вони також зупинились на узбіччі дороги. В подальшому, він побачив, як працівники поліції витягнули ОСОБА_1 із заднього сидіння автомобіля на вулицю та помістили його в службовий автомобіль поліції , після чого поїхали в невідомому напрямку. Маючи бажання з`ясувати, що сталось вони підійшли до ОСОБА_5 , яка повідомила їм, що працівники поліції без пояснень причини зупинки, витягли ОСОБА_1 із салону автомобіля та забрали в невідомому напрямку, при цьому зазначивши її лише те, що нібито ОСОБА_1 знаходився за кермом, а потім персів на заднє сидіння автомобіля.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показів, надав суду покази аналогічні за змістом показів свідка ОСОБА_4 .

У судове засідання також викликався працівник поліції ОСОБА_7 , який складав протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 017701 від 15.10.2020 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, проте останній у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча завчасно та належним чином повідомлявся судом про дату, час та місце проведення судового розгляду вищевказаних адміністративних матеріалів.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та свідків, проаналізувавши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, згідно положень ст. 247 КУпАП.

Як встановлено судом, працівником поліції складено протоколи про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №0717701 від 15.10.2020 року відносно ОСОБА_1 за те, що останній, 15.10.2020 року, о 22 год. 55 хв., в м. Вінниці по вул. Батозькій, 29, керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в закладі КП «ВОНД «Соціотерапія» лікарем наркологом. Висновок №3319, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України.

Так, згідно п. 2.9а ПДР України, водієві забороняється: a) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП вбачається, що відповідальність настає в разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під в впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під виливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичною чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з рішенням Європейського Суду з прав людини у справі "Авшар проти Ту-реччини" в оцінці доказів Суд встановив стандарт доказування "поза розумним сумні-вом". Таке доказування передбачає співіснування досить вагомих, чітких та узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій факту, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Отже, зазначене протоколі порушення ОСОБА_1 - п. 2.9а Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпаП, підлягає доведенню «поза розумним сумнівом».

Однак, судом не встановлено, а працівниками поліції не доведено факт керування автомобілем саме ОСОБА_1 .

Доказів, які б могли спростувати версію ОСОБА_1 про перебування його в автомобілі в якості пасажира в процесі судового розгляду не встановлено.

Сам ОСОБА_1 під час складання працівником поліції вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення (в письмових поясненнях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності), а також в судовому засіданні зазначив, що знаходився в автомобілі в якості пасажира, за кермом якого була ОСОБА_2 .

Вказані покази ОСОБА_1 є послідовними, логічними та узгоджуються, як письмовими показами зазначеними в протоколі, так із наданими в судовому засіданні показами свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

Судом викликалися в якості свідка працівник поліції ОСОБА_7 , який не з`явився в судове засідання, доказів на підтвердження ним описаних у протоколі події не надав.

Вищенаведені обставини дозволяють зробити висновок про те, що уповноважені особи підрозділу патрульної поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №017701 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не встановили всіх обставин справи та не вжили інших заходів щодо об`єктивного визначення чи дійсно ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи наведене та виходячи із вимог ст.62 Конституції України, судом не встановлено достатньо доказів котрі б з достовірністю та об`єктивністю вказували на вчинення ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом» адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за таких обставин, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з вищенаведеним провадження в справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 130, 247, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: