Справа № 404/7414/20
Номер провадження 3/404/2809/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2020 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Поступайло Володимир Васильович, розглянувши матеріали справи стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

21.11.2020 року о 17 год. 04 хв. ОСОБА_1 по вул.Мурманській, 25 у м.Кропивницькому керував транспортним засобом «ВАЗ 2106 СПГ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів) та в присутності двох свідків відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не визнав та пояснив, що за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, він їхав у якості пасажира у автомобілі «ВАЗ 2106», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився його молодший вісімнадцятирічний брат. У цей час вказаний автомобіль вийшов із справності та зупинився на проїзній частині. Оскільки його брат не мав достатньо водійського досвіду та розгубився у вказаній ситуації, тому він штовхаючи транспортний засіб, управляючи за кермом, завів його та скотив із проїзної частини. Коли працівники поліції запропонували йому як водієві транспортного засобу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» та у закладі охорони здоров`я, він відмовився на вказану пропозицію у присутності двох свідків, оскільки пояснив, що не керував транспортним засобом та не був водієм, а також не заперечував факту вживання алкогольних напоїв перед цим. Просить врахувати, що він не здійснював спрямовано керування транспортним засобом, а лише з благими намірами допоміг братові з`їхати із проїзної частини на незначну відстань, тому просить не притягувати його адміністративної відповідальності.

Крім пояснень самого ОСОБА_1 , вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується такими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 21.11.2020 року, у якому зазначені обставини, встановлені судом (а.с.1);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в присутності яких ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці події за допомогою приладу «Драгер» та у закладі охорони здоров`я (а.с.4, 5);

- відеозаписами події, зокрема файлом «2020_1121_170136_1», які безсумнівно підтверджують обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, а також згідно з якими штовхаючи автомобіль одна із осіб, яка була праворуч, відбігає в сторону, та надалі транспортний засіб під керуванням іншої особи рухається та паркується на узбіччі (а.с.8).

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді. При цьому достатні та допустимі дані, які б спростовували чи ставили під сумнів наведені досліджені докази, вказували про порушення вимог ст.266 КУпАП під час їх отримання у справі відсутні і не встановлені.

Відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 4 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні правопорушення на транспорті» під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Згідно з вимогами частин 2, 3 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду, що передбачено п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ №1103 від 17.12.2018 року.

З огляду на положення вказаних нормативно-правових актів дії поліцейських, які пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці події за допомогою приладу «Драгер» та у закладі охорони здоров`я, у зв`язку із наявністю відповідних ознак сп`яніння відповідали вимогам законодавства, ОСОБА_1 , відмовляючись від проходження такого огляду, порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Твердження ОСОБА_1 про недоведеність факту керування ним транспортним засобом, суд оцінює як такі, що дані з метою уникнення відповідальності за вчинене, оскільки спростовуються сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, серед яких у тому числі пояснення самого ОСОБА_1 у судовому засіданні, згідно з якими він цілеспрямовано привів у рух транспортний засіб, завівши його двигун, після чого проїхав декілька метрів, з`їхавши з дороги, а також усні пояснення ОСОБА_1 зафіксовані відеозаписом на початку спілкування із працівниками поліції, де він не заперечував факт керування ним транспортним засобом .

Сукупність наданих доказів із врахуванням положень законодавства вказує, що ОСОБА_1 виконував функції водія, тому мав відповідні права і обов`язки, за невиконання яких має нести відповідальність.

Таким чином, наявні відеозаписи події у сукупності із іншими раніше вказаними доказами, в тому числі поясненнями самого ОСОБА_1 у суді вказують на доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

У зв`язку з цим, дослідивши матеріали справи, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він як особа яка керувала транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

При накладенні стягнення згідно з вимогами ст.33 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Із врахуванням встановлених обставин та наявних даних про особу винного, зважаючи на те, що ч.1 ст.130 КУпАП визначено безальтернативне стягнення, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 як на особу, яка керувала транспортним засобом та була водієм, стягнення у межах закону, який він порушив, у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст.33, 40-1, 130 ч.1, 283, 284, 285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 420 грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду

м. Кіровограда В.В. Поступайло