Справа № 473/59/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

"09" січня 2020 р. місто Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Дробинський О.Е.

з участю секретаря судових засідань Данилевич Т.О.,

розглянувши матеріали, що надійшли від Вознесенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку міста Вознесенська Миколаївської області, громадянку України, є фізичною особою - підприємцем, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ч.4 ст.173 -4 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

До Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від Вознесенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області надійшов протокол серії АПР18 №532003 від 21 грудня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст.173-4 КУпАП, відповідно якого вона притягується за те, що з вересня 2019 року по 13 листопада 2019 року неповнолітні ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на території ЗОШ №10 періодично вчиняли "булінг" відносно неповнолітнього ОСОБА_8 .

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.4 ст. 173-4 КУпАП, тобто булінг (цькування), а саме діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи, або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого, вчинене групою малолітніх або неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №532003 від 21 грудня 2019 року, який є доказом у справі, з вересня 2019 року по 13 листопада 2019 року неповнолітні ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на території ЗОШ №10 періодично вчиняли "булінг" відносно неповнолітнього ОСОБА_8 .

Зазначені дії /булінг/ утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 173-4 КУпАП. Вчинення зазначеного діяння малолітньою або неповнолітньою особою віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років, тягне адміністративну відповідальність їх батьків, або осіб, які їх замінюють. Відповідно до протоколу серії АПР18 №532003 від 21 грудня 2019 року до адміністративної відповідальності притягується мати ОСОБА_9 ОСОБА_1 .

У протоколі сері їАПР18 №532003 від 21 грудня 2019 року відносно ОСОБА_1 не вказано місце, час вчинення адміністративного правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих. Крім того, даний протоколі не відтворює суть (опис встановлених обставин) адміністративного правопорушення, тобто, які саме дії психологічного та фізичного насильства вчинено у відношенні ОСОБА_8 були вчинені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , та, за які саме дії має нести адміністративну відповідальність мати ОСОБА_16 ОСОБА_1 , також не зазначено, які наслідки викликали вказані дії у потерпілого, чи були вони взагалі, чи мало діяння систематичний характер, якщо так то з конкретною вказівкою на час кожної події.

Суть адміністративного правопорушення має бути конкретною за змістом, викладено з урахуванням суб`єктивних та об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбачених ч.4 ст.173-4 КУпАП. З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що суть адміністративного правопорушення, викладена в загальних рисах без конкретизації об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.173-4КУпАП,

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №532003 від 21 грудня 2019 року відносно ОСОБА_1 не можна встановити, які саме дії психологічного насильства (приниження, залякування тощо) та фізичного насильства (нанесення тілесних ушкоджень) вчиняли ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у відношенні ОСОБА_8

Протокол серії АПР18 №532003 від 21 грудня 2019 року не містить конкретного визначення суті вчинення ОСОБА_1 правопорушення, перебаченого ч.4 ст.173-4 КУупАП і не може бути підставою для притягнення особи до відповідальності, оскільки обставити вчиненого правопорушення є фактично не визначеними та неконкретними, що позбавляє суд можливості надати діям ОСОБА_1 належну правову оцінку та об`єктивно розглянути справу відносно неї.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, - на провадження у справах про адміністративні правопорушення п.39 Рішення ЄСПЛ у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 9 червня 2011 року (Заява № 16347/02).

Так, ч.1 ст. 6 Конвенціїпро захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді. Крім того, суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Таким чином, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не має виходити за межі обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ПР18 №532003 від 21 грудня 2019 року відносно ОСОБА_1 про притягення її до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.173-4 КУпАП, не можна встановити, які саме дії неповнолітніх ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 полягали в "булігу", тому даний протокол викликає обґрунтовані сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 за ч.4 ст.173-4 КУпАП, які, відповідно до положень частини 3 статті 62 Конституції України, тлумачаться на користь ОСОБА_1 .

Суд позбавлений процесуальної можливості, з`ясувати обставини щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.173-4 КУпАП ОСОБА_1 , встановлення її вини, а відтак, і наявності події і складу адміністративного правопорушення, що є підставою для закриття провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 268, 280, 283-285 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.4 ст. 173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О.Е.Дробинський