Провадження № 33/4808/581/20
Категорія ст. 130 ч. 1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Зеленко О. В.
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М., з використанням відеозв`язку через програму Viber із апелянтом ОСОБА_1 та з участю його захисника Борсука Д.Я., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Івано-Франківського міського суду від 13.11.2020 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП і накладено штраф 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 16.08.2020 о 20 год. 30 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Надрічна, 70, керував автомобілем «Mazda 6» НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився, у встановленому законом порядку у лікаря нарколога в КНП «ПНЦ ІФОР» в м.Івано-Франківськ, вул. Млинарська,21, висновок №393, результат позитивний, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.130 ч.1 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 оспорюює законність й обґрунтованість постанови судді. Вказує, що транспортним засобом він не керував, а останній був припаркований на автостоянці ТЦ «Бізон». Стверджує, що після проходження огляду на стан сп`яніння біля транспортного засобу на вимогу працівників поліції, він був доставлений в медичний заклад, де був освідчений на стан алкогольного сп`яніння знову за допомогою приладу Драгер і його прохання про відібрання зразків аналізів для проведення лабораторного дослідження не були задоволені. Зазначає, що в протоколі не вказано свідків, хоч письмові пояснення їх є в матеріалах справи, відсутні направлення в медичний заклад та акт огляду. Просить постанову скасувати, справу закрити.

Заслухавши доводи апелянта та його захисника про підтримання апеляції, перевіривши справу, проаналізувавши апеляційні доводи, суд прийшов до переконання, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.ст. 280, 283 КУпАП постанова судді в адміністративній справі повинна бути законною й обґрунтованою. Оскаржена постанова суду цим нормам закону не відповідає.

Судом не враховано практику Європейського Суду з прав людини про те, що процесуальні особливості справ про адміністративні правопорушення прирівнюються до кримінального процесуального законодавства.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 є поспішним й необгрунтованим.

Постанова суду не може залишатися в силі у зв`язку із істотним порушенням прав ОСОБА_2 на захист, що проявився у неврученні йому копії протоколу про правопорушення, яке є порушенням вимог ст. 254 КУпАП і є підтвердженням того, що йому належно не пред`явлено адміністративне звинувачення, що є процесуальною перешкодою для притягнення його до відповідальності. Усунення цього порушення на стадії апеляційного розгляду справи є неприпустимим. Це була підстава для повернення справи судом першої інстанції на до оформлення.

Достовірних доказів, які б незаперечно підтверджували, що ОСОБА_1 у той час керував автомобілем у матеріалах справи немає. Сам апелянт ствердив, що автомобілем він керував, а даних фіксації руху його транспортного засобу в матеріалах справи немає.

Апеляційний суд не знаходить переконливих спростувань вказаним доводам апелянта. Наведені судом першої інстанції мотиви з цього приводу носять характер припущень, які не можуть ставитись у підтвердження вини ОСОБА_1 .

У справі немає даних про те, що після зупинки водія ОСОБА_1 працівники поліції запідозрили його перебування у стані алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків, що слід було виконати згідно вимог ст. 266 КУпАП і ця обставина є істотним порушенням вказаної норми закону. Згідно ст. 266 ч.5 КУпАП порушення вказаної процедури огляду водія тягне за собою його недійсність і унеможливлює його притягнення до відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП.

Одним з доказів вини ОСОБА_1 суд використав письмові пояснення свідків. Однак, дані свідки не були зазначені в протоколі. Крім того, ці пояснення не можуть бути допустими доказами, оскільки суд не допитував цих свідків, чим порушив правовий принцип безпосередності їх дослідження.

Разом з тим, суд необґрунтовано відхилив клопотання правопорушника про виклик і допит свідка ОСОБА_3 , що слід розцінювати як порушення його права на захист.

Перелік окремих документів без розкриття їх доказового змісту не підтверджує вини ОСОБА_1 . Посилання суду на протокол про правопорушення та відеозапис події не можуть бути підтвердженнями вини ОСОБА_1 , оскільки їх оформлено з вказаними вище порушеннями ст. 266 КУпАП.

За таких порушень суд першої інстанції повинен був повернути матеріали справи для їх усунення. Стаття 294 КУпАП позбавляє апеляційну інстанцію такого права.

Враховуючи вимогу ст. 247 п.7 КУпАП про закриття розпочатої справи про адміністративне правопорушення внаслідок закінчення строків накладення стягнення та у зв`язку з тим, що на сьогоднішній день пройшов 3-місячний строк давності накладення стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, у цій справі, то постанова судді підлягає скасуванню із закриттям провадження на підставі вказаної норми закону.

Таким чином постанова суду підлягає скасуванню, апеляційна скарга частковому задоволенню.

Посилання апелянта на те, що чинна редакція ст.130 КУпАП не передбачає відповідальності водіїв автомобілів є необґрунтованим, оскільки зміни до КУпАП офіційно публікуються в газеті «Голос України», а не на сайті Верховної Ради.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, постанову судді Івано-Франківського міського суду від 13.11.2020 року щодо нього скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.7 КУпАП у зв`язку з закінченням строку давності накладення адміністративного стягнення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя : Б.М. Гриновецький