Справа № 139/1002/20
Провадження № 3/139/68/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2020 року смт Муровані Курилівці

Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Тучинська Н.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Мурованокуриловецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , непрацюючого,

В С Т А Н О В И Л А:

Щодо ОСОБА_1 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 вмінено у вину, що він 23 вересня 2020 року о 19-ій годині по вулиці Весняна в с. Снітків Мурованокуриловецького району керував автомобілем ЗАЗ («Таврія»), номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, однак від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Свою винність у вчиненні правопорушення ОСОБА_1 не визнав, пояснив: 23 вересня 2020 року він повертався від батьків, що проживають на іншій стороні села Кривохиженці. Коли він приїхав додому, через кілька хвилин до нього на подвір`я зайшли працівники поліції, які попросили, щоб він пред`явив їм посвідчення водія, на що він їм відмовив, бо вони не змогли пояснити причину, з якої він мав обов`язок показати документи. Тепер йому стало відомо, що на нього складено протокол за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Однак, того дня він спиртного не вживав, працівники поліції навіть не пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, свідком події був його сусід та дружина, ніяких ОСОБА_2 він не знає і не бачив того вечора, а в с. Снітків взагалі не був.

За наслідками розгляду справи вважаю, що працівниками поліції не було дотримано вимог статті 266 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 07 листопада 2015 року, з огляду на наступне:

Завданням кодексу про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

Відповідно до п. 2 цього Прядку, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до п. 3 цього Порядку, огляд проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Із обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 204824 від 23 вересня 2020 рокуслідує, що ОСОБА_1 керував ТЗ з ознаками алкогольного сп`яніння, але відмовився на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Однак, як слідує із заслуханих в суді пояснень самого ОСОБА_1 23 вересня 2020 року, коли до нього приїхали працівники поліції, його авто уже давно було на території домоволодіння, а тому він ним не керував.

Не доводиться подія керування ОСОБА_1 транспортним засобом і технічним записом, вчиненим на нагрудну камеру поліцейського. При відтворенні відеозапису встановлено, що поліцейські підійшли до автомобіля, який перебував на території домоволодіння ОСОБА_1 , а тому факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння взагалі не було зафіксовано. Окрім того, не була зафіксована і його відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння чи на місці, чи у медичному закладі.

Як зазначалося вище та передбачено п. 6 розділу Х Інструкції, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Поліцейський, який склав протокол щодо ОСОБА_1 не вказав, які дії вчинив той, ухиляючись від огляду на стан сп`яніння.

Крім того, свідками відмови ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан сп`яніння зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . З їх пояснень, які викладені на заздалегідь надрукованих бланках з ідентичним текстом пояснень, слідує, що вони були свідками, коли ОСОБА_1 відмовився пройти огляд (не медичний) на стан сп`яніння за допомогою спеціального техзасобу, який мається у поліцейських.

Відсутні підстави приймати цей доказ як належний та такий, що містить в собі достовірну інформацію, оскільки згідно вказаних пояснень, працівники зобов`язані були в разі відмови ОСОБА_1 від проходження огляд на місці зупинки транспортного засобу, запропонувати пройти такий у медичному закладі.

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення додано направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного … сп`яніння … (а.с. 6), в якому зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , о 19-ій годині 23 вересня 2020 року був оглянутий в Мурованокуриловецькій ЦРЛ за допомогою приладу «Драгер», а результат був позитивним 1,65 проміле.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються зокрема, поясненнями свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Частиною 1 ст. 254 КУпАП передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол.

За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю ( ст. 252 КУпАП).

Для визнання адміністративного правопорушення таким, що містить ознаки правопорушення, діяльність особи має бути такою, що може розцінюватись як правопорушення, передбачене тією чи іншою статтею.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельник проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Також ЄСПЛ неодноразово наголошував, зокрема, в рішеннях у справах "Гурепка проти України (N2)" від 08 квітня 2010 року, "Лучанінов проти України" від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Встановлені під час розгляду справи обставини не підтверджують достовірність викладених у протоколі даних про обставини правопорушення. Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Враховуючи принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, приходжу до висновку, що поданими до суду матеріалами не доведено подію керування ОСОБА_1 о 19-ій годині 23 вересня 2020 року транспортним засобом ЗАЗ («Таврія»), номерний знак НОМЕР_1 , крім того, у справі зібрано докази, які, одночасно, стверджують та спростовують факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння; також викликає сумнів можливість поліцейського ОСОБА_5 одночасно (о 19-ій годині 23 вересня 2020 року) бути в с. Снітків та фіксувати правопорушення і бути в смт Муровані Курилівці на освідуванні ОСОБА_1 в лікарні, а тому в діях ОСОБА_1 по відмові пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння взагалі не може бути складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП). Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 130, п. 1 ст. 247, ст.ст. 1, 9, 23, 34, 221, 249, 251, 252, 276, 277, 279, 280, 284 КпАП України, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами), -

П О С Т А Н О В И Л А:

Справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадженням закрити у зв`язку з відсутністю складу та події правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Суддя: _____________