КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/4744/2019 Суддя І інстанції - Шмигельський Д.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2020 року суддя Київського апеляційного суду Ковальська В.В., за участю ОСОБА_1 , захисника Фумельова І.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 20 вересня 2019 року про визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 20 вересня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Згідно з постановою судді 29.07.2019 року о 19 годині 25 хвилин по вул. Мілютенка, 3 в м. Києві водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «AUDI А6 », н.з. НОМЕР_1 , маючи ознаки наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують, на світло, тремтіння пальців рук, поведінка не відповідає обстановці. Від огляду на стан сп`яніння водій відмовився в присутності двох свідків у відповідності до порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103. Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Деснянського районного суду м. Києва від 20 вересня 2019 року про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та закрити провадження у справі.

При цьому апелянт вказує на те, що він не був належним чином повідомленим про час розгляду справи в суді першої інстанції, відтак не міг брати участі в судовому засіданні, а тому винесена судом постанова є незаконною та підлягає до скасування.

Суддею Деснянського районного суду м. Києва не було перевірено правильності складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . Зокрема, суддею не було перевірено чи притягувався ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за останній рік.

Принагідно апелянт повідомляє, що 17 вересня 2019 року суддею Бориспільського міськрайонного суд Київської області ОСОБА_1 . було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Посилаючись на санкцію ч. 2 ст. 130 КУпАП та обов`язок суду з`ясувати усі обставини справи, у тому числі, і обставину, що обтяжує відповідальність - повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, апелянт вважає, що суддя Деснянського районного суду м. Києва зобов`язаний був справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП повернути до управління поліції у м. Києві ДПП для дооформлення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Фумельова І.А., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Висновок, викладений у постанові судді Деснянського районного суду м. Києва від 20 вересня 2019 року, про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , направленням на огляд до КМНКЛ "Соціотерапія", розпискою ОСОБА_1 про зобов`язання не керувати транспортним засобом протягом 24 годин та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Посилання в апеляції на те, що суддею не було взято до уваги той факт, що ОСОБА_4 був притягнутим до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП іншим судом і ця обставина була підставою для повернення матеріалів справи органу поліції на дооформлення є безпідставним.

Так, з доданої до апеляційної скарги копії постанови судді Бориспільського міськрайонного суд Київської області від 17 вересня 2019 року убачається, що ОСОБА_4 дійсно був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за вчинення правопорушення 06 вересня 2019 року.

Оскільки подія правопорушення, до відповідальності за яке ОСОБА_1 притягується оскаржуваною постановою, мала місце 29 липня 2019 року, то по відношенню до правопорушення, вчиненого 06 вересня 2019 року, перше правопорушення не має ознак повторності, а відтак підстав для повернення матеріалів справи на дооформлення не було.

Окрім того, суддя районного суду розглядає справу в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення і, навіть, за наявності певних обставин, які обтяжують відповідальність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, позбавлений права повертати матеріали справи для дооформлення органу, який складав протокол про адміністративне правопорушення.

Слушним є посилання в апеляції на те, що в суді першої інстанції справа була розглянута без участі ОСОБА_1 , який не був належним чином повідомленим про час слухання справи. Вказана обставина була врахована суддею апеляційного суду при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Деснянського районного суду м. Києва від 20 вересня 2019 року.

Проте, сама по собі відсутність в судовому засіданні суду першої інстанції особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, не може бути підставою для скасування постанови судді районного суду та закриття провадження у справі, позаяк право особи на участь в суді було поновлено в суді апеляційної інстанції.

Так, приймаючи участь в судовому засіданні апеляційної інстанції, ОСОБА_1 мав можливість скористатися усіма правами особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбаченими ст. 268 КУпАП.

Зокрема, ОСОБА_1 та його захисник Фумельов І.А. давали пояснення по суті апеляційної скарги та по суті обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, могли звертатись до суду із заявами і клопотаннями та могли реалізувати інші права, передбачені законом.

Позаяк в судовому засіданні апеляційної інстанції права особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності були поновлені, то тим самим було усунуто порушення права ОСОБА_1 на справедливий суд.

Отже, суддя апеляційного суду не вбачає підстав для скасування постанови судді Деснянського районного суду м. Києва від 20 вересня 2019 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та закриття провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 20 вересня 2019 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.В. Ковальська