П О С Т А Н О В А

іменем України

14 грудня 2020 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська Лукінова К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, що надійшли від відділу адміністративної практики УПП в Дніпропетровській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився смт. Межова Дніпропетровської області, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого в ТОВ «АТП 11231» водієм,

-за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 24 листопада 2020 року близько 06 год. 24 хв. ОСОБА_1 за адресою: м. Дніпро, пр. Б.Хмельницького, 29, керував транспортним засобом «Мерседес-Бенц Спінтер 408Д», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що використовується для надання послуг з перевезення пасажирів по маршруту № 127 та перевозив пасажирів понад максимальну кількість сидячих місць з місцем водія згідно технічної характеристики транспортного засобу, вказану в реєстраційних документах, а саме 23 пасажири, чим порушив п.п. 9 п. 10 постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 р. «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини не визнав, надав суду усне та письмове клопотання про закриття провадження у справі, оскільки правопорушення він не вчиняв, не перевозив пасажирів більше, ніж місць для сидіння, а ті пасажири, які на фото стоять готувались на вихід, а їх місця залишились не зайнятими.

Дослідивши докази та оцінивши їх за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що справа про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 підлягає закриттю з наступних підстав:

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП , яка передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція зазначеної статті є бланкетною та відсилає до інших нормативно-правових актів, а саме до постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 р. «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», відповідно до п.п. 9 п. 10 якої забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

При цьому, за вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

ЄСПЛ у справах «Малофєєв проти Росії» та «Карелін проти Росії», у сформулював позиції, за якою у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Отже в такому разі справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Судом було досліджено протокол про адміністративне правопорушення серія ГП № 550380 від 24 листопада 2020 року, рапорт працівника патрульної поліції та фототаблиця. Жоден із досліджених судом документів не містить доказів перевезення ОСОБА_1 пасажирів в кількості, що перевищує кількість місць для сидіння, вказану в технічній документації транспортного засобу (більше 18 пасажирів).

Суд враховує, що на доданих до протоколу фотографіях частково зафіксовано транспортний засіб, в салоні якого перебувають стоячі пасажири. В той же час, п.п. 9 п. 10 вищезазначеної постанови КМУ забороняє лише перевезення пасажирів в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, без зазначення, що всі пасажири, що перебувають в салоні автомобіля, мають сидіти. В матеріалах справи не міститься відомостей про те, чи були зайняті всі місця для сидіння в транспортному засобі та чи перевищувала кількість пасажирів у салоні транспортного засобу кількість місць для сидіння і досліджені фотознімки через їх фрагментарність на дають можливості достовірно встановити таку обставину.

За наведених обставин, провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю за відсутності в його діях, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу проадміністративного правопорушенняу відношенні ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: К.С. Лукінова