Провадження № 33/824/739/2020 Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач у 2 інстанції Шроль В. Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 16 грудня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 384 грн. 20 коп. судового збору,

В С Т А Н О В И В :

За постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 24.11.2019 о 15 год. 54 хв. на пр. Свободи, 93 в м. Києві керував автомобілем «DaciaLogan», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість), і, в порушення п. 2.5 ПДР, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про те, що суддя притягнув його до відповідальності за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, хоча протокол про адміністративне правопорушення був складений за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння і доказів про перебування його в стані наркотичного сп`яніння матеріали справи не містять, час зазначений в проколі про адміністративне правопорушення не співпадає з часом відмови, зазначеним свідками, крім того, пояснення свідків виготовлені на заздалегідь заповненому бланку, а видане йому направлення на огляд містить недостовірну інформацію. Підкреслює, що не керував транспортним засобом, а лише знаходився в ньому і доказів зупинки та керування транспортним засобом матеріали справи не містять.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, що підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Винуватість ОСОБА_1 у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, стверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, де власноруч ОСОБА_1 записана інформація про те, що аналізи здасть самостійно, а транспортний засіб залишає на місці зупинки, відеозаписом з бодікамери поліцейського, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від пропозиції працівника поліції проїхати з ним до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, заявивши про те, що на протязі двох годин самостійно пройде такий огляд.

Сукупності доказів по справі суддя надав належну оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, додаткових доказів на підтвердження вимог апеляційної скарги не надав, в судове засідання на продовження розгляду апеляційної скарги не з`явився, про час та місце розгляду повідомлений, клопотань про відкладення розгляду не направив.

Доводи апеляційної скарги про те, що суддя притягнув його до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння , а не за відмову від проходження відповідного огляду, про невідповідність зазначеного у протоколі часу вчинення адміністративного правопорушення фактичним обставинам, невірність складеного працівником поліції направлення на огляд до медичної установи та складеного протоколу, суперечать змісту постанови та іншим матеріалам справи про адміністративне правопорушення.

Також є такими, що спростовуються матеріалами справи доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, оскільки з відеозапису вбачається, що він з ключами від замку запалення знаходився біля автомобіля, а з постанови про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП випливає, що він 24.11.2019 о 15год. 42 хв. перед вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не виконав вимогу дорожнього знаку «Рух прямо» та в порушення вимог п.8.4-г ПДР здійснив поворот праворуч, тобто здійснював рух за кермом автомобіля.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП накладено з дотриманням вимог ст..33 КУпАП.

Процесуальних порушень, які б слугували підставами для зміни чи скасування постанови, не встановлено.

За таких обставин постанова є законною.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, залишити без задоволення, а постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 16 грудня 2019 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Р. Шроль