Справа №592/9492/20 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Хитров Б. В.
Номер провадження 33/816/555/20 Суддя-доповідач Матус В. В.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року суддя Сумського апеляційного суду Матус В. В. ,з участю захисника Шаповаленка Р.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 жовтня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420,40 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді, 06.08.2020 року о 01:04 год. в м. Суми, вул.. Набережна р. Стрілки, 46, водій ОСОБА_1 керував Т/З OPEL ZAFIRA, н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водій пройшов на місці зупинки в присутності двох свідків в установленому законом порядку за допомогою газоаналізатора ALCOTEST DRAGER 6820, проба позитивна 1,21 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з прийнятою постановою судді та просить її скасувати, а провадження у справі закрити.

За змістом доводів апеляційної скарги посилається на порушення вимог процесуального права, порушення його права на захист та не забезпечення доступу до правосуддя.

Зокрема, зазначає, що суддею не взято до уваги, що він через перебування у лікарні, не зміг прибути 20 жовтня 2020 року до суду та взяти участь в судовому засіданні.

Окрім того, ОСОБА_1 ставиться питання про поновлення строку апеляційного оскарження, яке мотивоване тим, що постанову прийнято у його відсутність і копію судового рішення отримав лише 06.11.2020, тобто після спливу строку на апеляційне оскарження.

Про день та час розгляду провадження у порядку апеляційної процедури учасників провадження було проінформовано, при цьому клопотання про відкладення не надійшло, а їх участь в розгляді провадження судом апеляційної інстанції при перевірці судового рішення, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Захисник Шаповаленко Р.О. повідомив, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Вислухавши захисника Шаповаленка Р.О., який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, доводи клопотання та поданої апеляційної скарги, вважаю, що вважаю, що клопотання про поновлення строку оскарження постанови судді підлягає задоволенню, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 жовтня 2020 року була винесена за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Копія оскаржуваного судового рішення була отримана ОСОБА_1 05.11.2020 (а.п. 24).

Враховуючи вказані обставини, з метою забезпечення особі її права доступу до правосуддя для захисту своїх прав, апеляційний суд вважає за необхідне клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 жовтня 2020 року, як такий, що пропущений з поважних причин.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу, суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновок судді суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, за зазначених у постанові обставинах, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 №136847 від 06.08.2020(а.с.1), який за своїм змістом відповідає вимогам ст.256 КУпАП і сумнівів не викликає; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, з якого вбачається, що результат огляду ОСОБА_1 , за допомогою газоаналізатора Алкотест Драгер 6820- позитивний 1,21‰, і що огляд проводився в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . При цьому, ОСОБА_1 погодився з результатами огляду, про що свідчить його підпис (а.с. 3), роздруківкою приладу відповідно до якого результат тестування становив 1,21 ‰ (а.с.2), поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які кожен окремо підтвердили, що були при освідуванні водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора алкотест Драгер 6820, проба позитивна 1,21 проміле і водій з результатом погодився, прослідувати до медичного закладу відмовився ( а.с. 5,6); відеозаписом, яким зафіксовано проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер а, також зафіксовано його погодження з результатами такого огляду (а.с. 7), а також іншими матеріалами справи, належним чином дослідженими суддею.

Вище перелічені докази узгоджуються між собою, будь-яких сумнівів у їх належності, допустимості немає, в сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Ставити під сумнів об`єктивність пояснень вказаних свідків підстав немає, оскільки пояснення свідків відібрані у встановленому законом порядку, містять необхідні реквізити, підписані свідками без застережень та в матеріалах справи відсутні будь які дані про те, що вказані пояснення свідки давали внаслідок впливу на них.

За таких обставин, суддя дійшов правильного висновку про те, що дії ОСОБА_1 містять склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд критично відноситься до доводів апеляційної скарги щодо розгляду даної справи у відсутність ОСОБА_1 , як особи, що притягується до адміністративної відповідальності, чим були порушені його права, позаяк такі твердження не знайшли свого підтвердження та суперечать матеріалам справи.

В ст. 129 Конституції України, закріплено конституційний припис, згідно якого, розгляд справ в судах відбувається відкрито, що, в свою чергу, гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись як про результати судового розгляду, так й отримати копію судового рішення з метою оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до принципу диспозитивності, на якій неодноразово наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішення, особи, які беруть участь у справі, мають можливість вільно розпоряджатися своїми матеріальними та процесуальними правами на власний розсуд.

Вказаний принцип надає кожному учаснику процесу можливість самостійно розпоряджатися наданими йому законом процесуальними правами, в тому числі і правом брати участь в судових засіданнях.

Отже, особа має цікавитись ходом справи та результатами окремих судових засідань, використовувати засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В той же час, доводи апелянта при обґрунтуванні неявки ОСОБА_1 до судового засідання зводяться до аргументу, що він через перебування 20.10.2020 у лікарні не мав змоги прибути до суду, однак із повідомлення у телефонному режимі лікаря, який здійснював його лікування, вбачається, що останній не заперечував щодо приходу ОСОБА_1 до суду в зазначений час, проте ОСОБА_1 до суду не прибув.

Крім того, як вірно зазначив суд першої інстанції, у ОСОБА_1 , як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності була можливість, між іншим, до госпіталізації прибути до суду та надати свої пояснення чи інші докази стосовно обставин справи або скористатися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права з моменту складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

За таких підстав, справу було розглянуто без участі ОСОБА_1 , оскільки суд першої інстанції прийшов до висновку, що він, зловживаючи своїми процесуальними правами мав намір ухилитись від адміністративної відповідальності, затягнути судовий розгляд з метою дочекатись закінчення строків давності притягнення до адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що встановлення діючим законом скороченого строку щодо можливості накладення адміністративного стягнення провокує осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності на зловживання своїм правом на участь у судовому засіданні апеляційної інстанції та навмисне затягування розгляду справ з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Суд першої інстанції жодним чином не обмежував права правопорушника захищати свої інтереси та доводити свою невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак ОСОБА_1 своїм правом не скористався, в судове засідання не з`явився.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, як про те ставить питання апелянт, ним не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

Враховуючи вищенаведене та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, вважаю, що суд, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов до вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, а тому підстави для скасування постанови суду відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 жовтня 2020 року.

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 жовтня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуМатус В. В.