справа № 415/6648/20
провадження № 3/415/1760/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" грудня 2020 р. м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Старікова М.М., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанська, громадянина України, розлученого, працюючого водієм КП ЛМР «Електроавтотранс», інваліда 2 групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

08 жовтня 2020 року о 15 годині 40 хвилин в районі будинку 284 по вул. Сосюри м. Лисичанська водій ОСОБА_1 на транспортному засобі А09201 Богдан, державний номерний знак НОМЕР_1 , перевозив пасажирів за маршрутом № 113 в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, чим порушив Правила щодо карантину людей, передбаченого ст. 29 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», пп.2 п. 11 постанови КМУ від 22.07.2020 року № 641.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП визнав повністю, пояснивши, що він працює водієм автобуса КП ЛМР «Електроавтотранс» на маршруті № 113. 08 жовтня 2020 року о 15 годині 40 хвилин він, здійснюючи посадку пасажирів, попередив останніх про зайняття ними місць тільки для сидіння, однак декілька громадян, будучі зайвими за кількістю місць для сидіння, поводивши себе зухвало та посварившись з іншими пасажирами відмовилися виходити з автобусу. Так як перевезення пасажирів на автобусному маршруті здійснюється ним відповідно до затвердженого розкладу, він вимушений був їхати. В районі будинку 284 по вул. Сосюри м. Лисичанська був зупинений працівниками поліції, які, за порушення правил щодо карантину людей, склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ст.44-3 КУпАП.

У вчиненому щиро розкаявся, свою провину усвідомив, зобов`язався надалі такого не вчиняти, про те, що сталося жалкує. Вперше притягується до адміністративної відповідальності та просив суд суворо його не наказувати, оскільки він являється інвалідом другої групи, має онкологічне захворювання, про що надав суду копію довідки серії 12 ААБ № 145106 від 30.03.2020, у зв`язку з чим потребує постійного вартісного медикаментозного лікування. Знаходиться в тяжкому матеріальному становищі і сплата штрафу у визначеному санкцією статті розмірі для нього є взагалі непомірною. Крім того, на утриманні у нього знаходиться непрацездатна мати похилого віку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою вони сумісно проживають та яка є пенсіонеркою отримує невелику пенсію, має ряд хронічних вікових захворювань і теж потребує медикаментозного лікування, на що витрачається більша частина їх доходів.

Суд, вислухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що винність ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у суді: крім визнання своєї провини правопорушником в судовому засіданні, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які відповідно до ст. 251 КУпАП суд визнає належними, допустимими, та які повністю доводять провину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі:

- відтвореною і дослідженою в судовому засіданні відеозйомкою з нагрудних камер співробітників патрульної поліції від 08 жовтня 2020 року, що міститься на СD носії, з якої вбачається, що дійсно водій ОСОБА_1 на транспортному засобі А09201 Богдан, державний номерний знак НОМЕР_1 , перевозив пасажирів за маршрутом № 113 в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення п.п. 2 п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби «COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 44-3 КУпАП.

На час складання протоколу про адміністративне правопорушення стаття 44-3 КУпАП складалася з однієї частини наступного змісту: «Порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами».

Диспозиція норми ст.44-3 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні правила щодо карантину людей.

Підпункт 2 пункту 11 Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби «COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2» (далі Постанова КМУ) на території України на період дії карантину забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

21 листопада 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби COVID-19)» №1000-ІХ від 06.11.2020 року, відповідно до якого статтю 44-3 КУпАП доповнено частиною другою, диспозиція якої передбачає відповідальність за перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, що тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

При цьому законодавцем, санкцію та диспозицію ч.1 ст.44-3 КУпАП, під ознаки якої підпадають дії ОСОБА_1 , змінено не було.

За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Згідно вимог ч.1 ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Оскільки Законом України № 1000-ІХ від 06.11.2020 не було пом`якшено чи скасовано відповідальність за діяння, котрі не охоплюються частиною другою (якою було доповнено ст.44-3 КУпАП), зазначений Закон до інших діянь не має зворотної дії в часі і застосуванню підлягає закон в редакції, чинний на час вчинення таких діянь, тобто в редакції Закону України № 530- ІХ від 17.03.2020.

Вирішуючи питання про застосування до правопорушника виду адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд враховує, що відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами.

При призначенні стягнення, суд відповідно до ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

В якості обставин, що згідно зі ст. 34 КУпАП, пом`якшують відповідальність правопорушника, суд приймає до уваги щире розкаяння винного.

Обставин, що згідно зі ст. 35 КУпАП, обтяжують відповідальність правопорушника, суд не вбачає.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а згідно ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

У пункті 18 рішенні Європейського суду з прав людини від 16.10.2008 року у справі «Ізмайлов проти Росії» (пункт 18) Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар.

Відповідно до статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Приймаючи до уваги вищенаведене, враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо пропорційності покарання, його відповідності тяжкості правопорушення та недопущення особистого надмірного тягаря для особи, з урахуванням обставин вчиненого правопорушення, оцінивши подані докази у їх сукупності, з огляду на те, що ОСОБА_1 вперше вчинив вказане правопорушення, визнав факт порушення умов карантину, щиро розкаявся, надав критичну оцінку своїм діям, приймаючи до уваги відомості про особу, що притягується до адміністративної відповідальності, який є інвалідом другої групи, має онкологічне захворювання, у зв`язку з чим потребує постійного вартісного медикаментозного лікування, на його утриманні знаходиться непрацездатна мати похилого віку, яка теж має ряд хронічних вікових захворювань та потребує догляду і допомоги, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, на підставі ст.22 КупАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити, що буде достатнім для забезпечення виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 44-3, 221, 284, 285, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 44-3 КУпАП, і обмежитись усним зауваженням, справу провадженням закрити.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд.

Суддя: М.М. Старікова