Справа № 357/4095/20 Головуючий в суді І інстанції - Гавенко О.Л.
Провадження № 33/824/3320/2020 Доповідач - Габрієль В.О.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Габрієля В.О., із участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника Соболєва М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Соболєва М.М. на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 червня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 червня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткований мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Відповідно до постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 24.04.2020 року о 22 год. 00 хв. на а/д Р-04 118 км. керував транспортним засобом Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6810» та проведення медичного огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаним рішенням захисником ОСОБА_1 - адвокатом Соболєвим М.М. подано апеляційну скаргу, в якій він просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.06.2020 року, скасувати вказане рішення суду, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Свої вимоги мотивує тим, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Зокрема, 24.04.2020 року приблизно о 21 год. ОСОБА_1 виїхав з власного помешкання та прямував до м. Біла Церква для надання допомоги своєму брату, який хворіє. По дорозі він був зупинений поліцією. До його автомобіля підійшов працівник поліції та не повідомивши його про причини зупинки в грубій формі наказав надати документи. Коли ОСОБА_1 повідомив поліцейському, що його дії носять протиправний характер, він почав висловлюватися в його бік нецензурними словами. Отримавши від ОСОБА_1 документи, працівник поліції пішов з ними до службового автомобіля. Приблизно через 15 хвилин поліцейський повернувся та повідомив ОСОБА_1 , що відносно нього винесено постанову за ч.6 ст.122 КУпАП. Однак вказана постанова була скасована рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.07.2020 року, як протиправна.

На ґрунті цієї ситуації у працівників поліції виникло до водія неприязне та упереджене відношення, наслідком якого стало складення відносно ОСОБА_1 протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП. Апелянт наголошує, що ОСОБА_1 ні в той день, ні напередодні алкогольних напоїв не вживав, відповідно будь-яких ознак алкогольного сп`яніння не мав. Сам ОСОБА_1 декілька разів наголошував працівникам поліції про проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у будь-якому медичному закладі, проте його прохання були свідомо проігноровані. Підписи свідками у бланках пояснень також були поставлені формально. Протокол не відповідає вимозі його достатності, а тому складений безпідставно та незаконно, обставини викладені у ньому не підтверджуються сукупністю доказів.

Отже, висновки суду, які викладені у постанові, взагалі не обґрунтовані доказами, а також не надано оцінку їх достовірності та допустимості.

Розгляд даної справи про адміністративне правопорушення відбувся без участі ОСОБА_1 . Докази його належного повідомлення про дату та час розгляду справи відсутні. Крім того, в матеріалах справи міститься його заява, у якій ОСОБА_1 вказує, що бажає приймати участь у розгляді справи та особисто надати пояснення для встановлення істини. Також захисник звертає увагу, що оскаржувана постанова ОСОБА_1 була отримана лише 14.07.2020 року, а отже на його думку, строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_1 та його захисника Соболєва М.М. на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не був присутній під час ухвалення оскаржуваного рішення, будь-які докази того, що він був належним чином повідомлений про дату та час розгляду даної справи відсутні. Копію оскаржуваної постанови отримано ним 14.07.2020 року, що підтверджується листом Київської міської дирекції центру поштового зв`язку №7 АТ «Укрпошта» від 15.07.2020 №161 (а.с.35).

Враховуючи вказані обставини та з метою забезпечення права на захист, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне поновити захиснику ОСОБА_1 - адвоката Соболєву М.М. строк на апеляційне оскарження постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.06.2020 року.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.ч.2, 3, 5 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Аналогічні положення щодо огляду громадян на стан сп`яніння містить Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858 (далі - Інструкція).

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколі про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що 24.04.2020 року приблизно о 21 год. він виїхав з власного помешкання в с. Озерна на автомобілі Шкода Октавіа та прямував до м. Біла Церква для надання допомоги братові, який хворів. Однак його машину було безпідставно зупинено працівниками поліції. Вони поводились з ним в грубій формі та висловлювались в його бік нецензурними словами. Після того, як він надав на вимогу поліцейського документи, відносно нього було винесено постанову за ч.6 ст. 122 КУпАП. Вказана постанова була оскаржена до суду та рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.07.2020 року вищевказана постанова визнана протиправною та скасована. На ґрунті цієї ситуації між ним та працівниками поліції виник конфлікт, в зв`язку з чим у останніх до нього виникло упереджене ставлення. Не проводячи жодної перевірки, та навпаки ігноруючи його вимогу пройти огляд на стан сп`яніння, працівниками поліції було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП. Свідки, які було запрошені поліцейськими просто поставили свій підпис на бланках.

В суді апеляційної інстанції були допитані працівники поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які повідомили, що ними здійснювалось оформлення адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 . Вони діяли в рамках своїх повноважень та відповідно до вимог законодавства, будь-яких протиправних дій у відношенні ОСОБА_1 не вчиняли, а лише зафіксували обставини вчинених ним правопорушень, передбачених ч.6 ст.122, ч.1 ст.130 та ст.185 КУпАП.

Проте, до суду апеляційної інстанції надійшли письмові пояснення ОСОБА_4 , який був залучений працівниками поліції в якості свідка при складенні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, в яких він повідомив, що 24.04.2020 року близько десятої години вечора він був зупинений працівниками поліції. Один з поліцейських запропонував йому проставити декілька підписів в якихось документах. Він поспішав в особистих справах і погодився. Що це були за папери він не знає, так як повністю довіряв поліцейським. Також пам`ятає, що хлопець, до якого були питання з боку поліцейських, вів себе нормально, адекватно, спокійно. Ознак того, що він був п`яний він не мав і випивши теж не виглядав. Він нормально спілкувався з ними. Також цей чоловік говорив до поліцейських, щоб вони їхали з ним в лікарню на освідчення, однак поліцейські ігнорували його прохання. Тоді цей чоловік зі свого мобільного телефону викликав інших працівників поліції. Що відбувалося далі він не знає, оскільки поїхав.

З листа Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області від 17.08.2020 №123 азі/109/1001/01-2020 вбачається, що дійсно на лінію «102» від ОСОБА_1 надходили повідомлення, що 24.04.2020 в с. Шкарівка по вул. Центральній його безпідставно було зупинено працівниками поліції.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.07.2020 року визнано протиправною та скасовано постанову серії БАА №210676 від 24.04.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу 170 грн. за ч.6 ст.121 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито. Мотивуючи свої висновку суд першої інстанції зазначив, що та обставина, що 24.04.2020 року ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_1 порушив вимоги ч.6 ст.121 КУпАП не підтвердилась.

Крім того, як вбачається з копії постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.08.2020 року справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП надійшла до суду 12.08.2020 року, тобто поза межами строків, передбачених ст.38 КУпАП, та була закрита у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

З листа КНП Білоцерківської районної ради «Білоцерківська центральна районна лікарня» також вбачається, що ОСОБА_1 25.04.2020 року звертався за медичною допомогою. При проведенні огляду була зроблена проба на алкоголь, яка виявилась негативною - 0,0‰.

Диску з відеозаписом події від 24.04.2020 року працівниками поліції до суду апеляційної інстанції не було надано.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Однак, в порушення зазначених вимог закону районний суд за відсутності належних доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, прийшов до передчасного та необґрунтованого висновку про необхідність його притягнення до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, керуючись вимогами ст.62 Конституції України, суд апеляційної інстанції приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Оскільки постанова винесена з істотними порушеннями процесуального законодавства, що призвело до неправильного застосування матеріального закону, судове рішення не може бути визнане законним.

Таким чином, доводи апеляційної скарги підтверджуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення та вважаються апеляційним судом обґрунтованими.

Із огляду на вищезазначене, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Захиснику ОСОБА_1 - адвокату Соболєву Миколі Миколайовичу поновити строк на оскарження постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 червня 2020 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Соболєва Миколи Миколайовича, задовольнити.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 червня 2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.О. Габрієль