Справа № 214/4427/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 грудня 2020 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області - Прасолов В.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого 130 ч.3 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу, 17.06. 2020 року о 20.01. годині в м. Кривому Розі по вул. Бикова, біля будинку №18, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «ЗАЗ DAEWOO LANOS» з державним номерним знаком НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного або іншого сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, поведінка яка не відповідає обстановці, розширені зіниці очей, які не реагують на світло, від проходження огляду на стан сп`яніння у законному порядку відмовився в присутності двох свідків. Правопорушення скоєно двічі протягом року, протокол від 13.05.2020 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу та від 19.02.2020 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. За даних обставин, з урахуванням достатності обсягу наявних доказів, приходжу до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_2 , оскільки положення ч.2 ст.268 КУпАП не містять імперативного припису щодо обов`язкової його участі в судовому засіданні під час розгляду даної категорії справ.

В судовому засіданні досліджені наступні письмові докази: протокол про адміністративне правопорушення (а.с.1), рапорт (а.с. 2), направлення (а.с.3), довідка (а.с.6), диск (а.с.7), картка (а.с. 8,9).

Оглядом диску встановлено, що на ньому мається шість файлів:

- на файлі з останніми цифрами «0050», який розпочинається о 19.53 год., закінчується о 20.01 год. зафіксовано, як особа, яка перебуває за кермом, надає документи. Поліцейський роз`яснює причину зупинки, роз`яснює особі права;

- на файлі з останніми цифрами «0067», який розпочинається о 20.05 год., та закінчується о 20.06 год., зафіксовано зображення мобільного телефону в руках якоїсь особи;

- на файлі з останніми цифрами «0069», який розпочинається о 20.09 год., та закінчується о 20.24 год., зафіксовано як поліцейські запитують у особи, чи вживав він якісь психотропні чи наркотичні засоби, алкогольні напої. Поліцейський каже, що вбачає у особи ознаки сп`яніння і він зобов`язаний пройти огляд. Поліцейський називає прізвище особи - « ОСОБА_2 ». Поліцейський каже, що у ОСОБА_2 неприродна блідість обличчя, ОСОБА_2 відповідає, що він хворіє. Від проходження огляду відмовився. Далі відмовився від проходження огляду у присутності свідків;

- на файлі з останніми цифрами «0088», який розпочинається о 20.28 год., та закінчується о 20.31 год., зафіксована суперечка між поліцейським та іншою особою;

- на файлі з останніми цифрами «0091», який розпочинається о 20.38 год., зафіксована інша особа, яка відрізняється від особи, яку поліцейський називав « ОСОБА_2 », яка сперечається з поліцейським;

- на файлі з останніми цифрами «0095», який розпочинається о 21.06 год., та закінчується о 21.19 год., не містить відомостей щодо відмови ОСОБА_2 пройти огляд;

- на файлі з останніми цифрами «0105», який розпочинається о 20.51 год. та закінчується о 21.06 год., зафіксовано суперечку між поліцейським, ОСОБА_2 та іншою особою.

У судовому засіданні встановлено, що на жодному із зображень, котрі зафіксовані на диску, у ОСОБА_2 поліцейським не виявлялися такі ознаки сп`яніння як «розширені зіниці очей, які не реагують на світло».

Вимогами ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю належними доказами: протокол про адміністративне правопорушення, рапорт, направлення, довідку, диск, так як вони стосуються зупинки автомобіля, стану ОСОБА_2 , наявності в нього ознак сп`яніння, направлення на огляд.

Вважаю допустимими доказами наступні: протокол про адміністративне правопорушення, рапорт, направлення, довідку, диск, так як вони отримані з дотриманням закону.

Вважаю достовірним доказом зміст відеозапису, який містяться на диску, довідку.

Направлення на проходження огляду вважаю недостовірними доказом, оскільки в ньому зазначено про направлення ОСОБА_2 на проходження огляду в КЗ «Криворізький ПНД» ДОР 17.06.2020 року, в той час як оглядом відеозаписів встановлено, що направлення на місці зупинки транспортного засобу поліцейський на його ім`я не оформлював, підпис ОСОБА_2 про вручення цього направлення відсутній.

Оцінюючи з точки зору достовірності викладених обставин в протоколі, виходжу з наступного. Протокол від 17.06.2020 року, є достовірним в тій частині, що ОСОБА_2 керував автомобілем, був зупинений та висловив відмову від огляду.

Приходжу до переконання, що вказані в зазначеному протоколі такі ознаки як «неприродна блідість обличчя, поведінка яка не відповідає обстановці, розширені зіниці очей які не реагують на світло» є недостовірними, оскільки з відеозаписів вбачається, що під час спілкування з ОСОБА_2 поліцейський не виконав дій щодо виявлення зазначених в протоколі ознак наркотичного сп`яніння. Тому протокол в частині наявності у ОСОБА_2 під час керування транспортним засобом ознак сп`яніння, є недостовірним.

Оцінюючи рапорт з точки зору достовірності викладених в ньому обставин, виходжу з наступного. Рапорт є достовірним в тій частині, що ОСОБА_2 керував автомобілем, був зупинений та висловив відмову від огляду. З урахуванням тієї обставини, що протокол в частині наявності у ОСОБА_2 під час керування транспортним засобом ознак наркотичного сп`яніння, визнаний недостовірним, приходжу до висновку, що в частині виявлення у ОСОБА_2 під час спілкування ознак наркотичного сп`яніння, рапорт є недостовірним.

Як передбачено ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні; ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, іншими документами; обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан наркотичного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків; у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.; огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського; огляд особи на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним; направлення особи для огляду на стан наркотичного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 був зупинений поліцейськими 17.06.2020 року. Обговорюючи питання про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, виходжу з наступного.

Стаття 130 ч.3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як передбачено п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ України від 10 жовтня 2001 року №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 Розділу 1 «Загальні положення» Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року №1452/735 (далі за текстом «Інструкція»), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану; ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Як передбачено п. 6 Розділу 1 вказаної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Таким чином, відповідальність особи за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння настає в тому випадку, коли у поліцейського є достатні дані про наявність у особи визначених Інструкцією ознак стану наркотичного сп`яніння, а тому є обґрунтовані підстави вважати, що ця особа перебуває у стані сп`яніння, і коли така особа після пред`явлення вимоги поліцейським відмовилася пройти огляд на місці або відмовився пройти огляд в медичному закладі.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Як передбачено ст. 62 Конституції України, згідно якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Враховуючи вказане положення Конституції України, приймаючи до уваги положення ст.ст.7, 245 КУпАП, згідно яких ніхто не може бути підданий заходу впливу в в`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, приходжу до переконання, що у судовому засіданні не добуто допустимих та належних доказів на підтвердження того, що у ОСОБА_2 під час керування ним автомобілем 17.06.2020 року малися переконливі, достатні та об`єктивні ознаки наркотичного сп`яніння. При цьому беру до уваги, що зазначені в протоколах такі ознаки як «неприродна блідість обличчя, поведінка яка не відповідає обстановці, розширені зіниці очей які не реагують на світло», вочевидь є надуманими, що вказує на необ`єктивність поліцейських при складанні протоколу. Таким чином, вищезазначене надає підстави вважати дії поліцейського щодо складання протоколу, упередженими.

Також приходжу до переконання, що в судовому засіданні встановлено, що 17.06.2020 року, ОСОБА_2 не перебував в стані наркотичного сп`яніння, ознак такого сп`яніння в нього не було. При цьому беру до уваги, що протокол в частині визначених в ньому ознак сп`яніння, визнаний недостовірним. Тому приходжу до переконання, що підстав для проведення огляду ОСОБА_2 на стан сп`яніння у поліцейських 17.06.2020 року, не малося.

Отже приходжу до переконання, що ОСОБА_2 не пройшов огляди на стан наркотичного сп`яніння внаслідок того, що підстав для проведення такого огляду 17.06.2020 року, у поліцейського не малося.

Таким чином, в діях ОСОБА_2 щодо відмови пройти огляд 17.06.2020 року відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 3 КУпАП, а тому справу належить закрити за відсутності в діях складу адміністративного правопорушення.

Обговорюючи питання про наявність підстав для закриття провадження на підставі п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП у разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність виходжу з наступного.

В науці існує думка про те, що види юридичної відповідальності за своєю функцією можливо поділити на каральну (штрафну), відновлювальну, превентивну (запобіжну) та виховну. Каральна функція юридичної відповідальності - напрямок правового впливу юридичної відповідальності на суб`єктів правопорушення, що полягає в позбавленнях особистого або майнового характеру та переслідує мету кари, запобігання, відновлення та виховання, каральна функція - один із різновидів функцій юридичної відповідальності, що за своїм змістом і характером несе несприятливі наслідки для суб`єкта, що вчинив правопорушення, заподіює йому моральні або організаційні страждання. (Підручник з Правознавства. 10 клас. Лук`янчиков ). Отже кримінальна та адміністративна відповідальність відносяться за своєю функцією до одного і того виду юридичної відповідальності.

Стаття 58 Конституції України визначає, що Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Як наголосив КСУ, суть зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів полягає в тому, що їх приписи поширюються на правовідносини, які виникли до набрання ними чинності, за умови, якщо вони скасовують або пом`якшують відповідальність особи (абзац другий пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 19 квітня 2000 року № 6-рп/2000 у справі про зворотну дію кримінального закону в часі).

1 липня 2020 року набрав чинності Закон № 2617-VIII, підпунктом 4 пункту 1 розділу I були внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме статтю 130 викласти в такій редакції: «Керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, з позбавленням права керування всіма видами плавучих засобів на строк від одного до трьох років.

Підпунктом 171 пункту 1 розділу I були внесені зміни до Кримінального кодексу України, а саме цей Кодекс доповнений статтею 286-1 такого змісту: «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного освідування з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого медичного освідування караються штрафом від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Таким чином, підпункт 4 пункту 1 розділу I Закону № 2617-VIII, відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України має зворотну силу як такий, що скасовує відповідальність за адміністративні правопорушення, а підпункт 171 пункту 1 розділу I цього Закону не має зворотню силу, так як передбачає більш сувору відповідальність. Підпункт 171 пункту 1 розділу I Закону№ 2617-VIII не має зворотню силу, так як передбачає більш сувору відповідальність. Отже, з набранням законної сили Законом № 2617-VIII справи за адміністративними правопорушеннями, вчиненими до 1 липня 2020 року, підлягали закриттю на підставі ст.247 ч.1 п. 6 КУпАП.

3 липня 2020 року в газеті «Голос України» було опубліковано Закон від 17 червня 2020 року № 720-IX, який, як зазначено у розділі ІІ цього Закону, набирає чинності з дня набрання чинності Законом України від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», тобто з 1 липня 2020 року. Пунктом 117 цього Закону внесені зміни, якими у розділі I Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" у пункті 1, підпункти 2-4, 7 виключені.

Отже пункт 117 Закону № 720-IX, вводить відповідальність за адміністративні правопорушення, а саме ст. 130 КУпАП, яке передбачає, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 117 Закону № 720-IX також внесені зміни, якими у розділі I Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», а саме у пункті 2 підпункти 127, 128, 131, 149, 171, 207 виключені. Таким чином була виключена відповідальність за ст.286-1 КК України.

Таким чином, пункт 117 Закону № 720-IX, відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України має зворотну силу як такий, що вводить відповідальність за адміністративні правопорушення, а саме ст. 130 КУпАП, яке передбачає, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Оскільки одночасно була скасована кримінальна відповідальність, яка була передбачена ст.286-1 КК України, то відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України ця норма має зворотну силу як така, що пом`якшує відповідальність за керування керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного освідування з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого медичного освідування.

Зворотня сила пункту 117 Закону № 720-IX розповсюджується лише на ті правопорушення, пов`язані з керуванням водіями транспортним засобом в стані сп`яніння, які були вчинені 1 липня 2020 року та 2 липня 2020 року, так як в ці дні за таки дії була передбачена більш сувора відповідальність, визначена ст.286-1 КК України. Для правопорушень, вчинених до 1 липня 2020 року ця норма не має зворотної сили, так як оскільки з 1 липня 2020 року набрав чинності Закон № 2617-VIII, підпунктом 4 пункту 1 розділу I якого була виключена адміністративна відповідальність водіїв транспортних засобів за такі правопорушення.

При цьому також враховую, що в Законі №720 зазначено, що він набирає чинності з дня набрання чинності Законом України від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», тобто з 1 липня 2020 року. Така норма розділу ІІ Закону від 17 червня 2020 року №720-IX суперечить вимогам ч. 5 статті 94 Конституції України, так як частина п`ята статті 94 Конституції України передбачає, що Закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування.

Таке посилання в Законі №720 про набрання ним законної сили з 1 липня 2020 року не спростовує тієї реальної обставини, що 1 липня 2020 року та 2 липня 2020 року за правопорушення, пов`язані з керуванням водіями транспортним засобом в стані сп`яніння, існувала кримінальна відповідальність, а адміністративної відповідальності не було.

На підставі викладеного приходжу до переконання, що справи за адміністративними правопорушеннями, пов`язані з керуванням водіями транспортним засобом в стані сп`яніння, вчиненні до 1 липня 2020 року підлягають закриттю на підставі ст.247 ч.1 п. 6 КУпАП.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_2 складений протокол за відмову пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння 17.06.2020 року, отже є підстави для закриття провадження по даній справі на підставі ст.247 ч.1 п. 6 КУпАП.

Разом з тим встановлено, що є підстави для закриття провадження по даній справі за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч. 3 КУпАП, тобто є підстави для закриття провадження за ст. 247 ч.1 п. 1 КУПАП. Оскільки закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення є реабілітуючою підставою для особи, а закриття справи на підставі ст.247 ч.1 п. 6 КУпАП не є реабілітуючою, то приходжу до переконання, що її належить закрити саме на підставі ст. 247 ч.1 п. 1 КУПАП.

Керуючись ст. ст. 33-35, 247, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбачених ст. 130 ч.3 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя В.М. Прасолов