Справа 688/3296/20
№ 3/688/1174/20
Постанова

Іменем України

04 грудня 2020 року м. Шепетівка

Суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області Козачук С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Городище Шепетівського району Хмельницької області, громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого, на утриманні якого одна неповнолітня дитина, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , працюючого оператором в ТОВ «Катмагруп», (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 25.01.2012 року Шепетівським МВ УДМС України в Хмельницькій області, РНОКПП НОМЕР_2 ),

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

17 листопада 2020 року близько 12 год. 55 хв. ОСОБА_1 порушив правила щодо карантину людей, а саме: перебував поблизу магазину «Браво» на вул. Старокостянтинівське шосе в м. Шепетівка Хмельницької області, без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, чим порушив вимоги п.п. 2 п. 10 постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 22 липня 2020 року №641, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення визнав, підтвердив обставини, викладені в протоколі про адмінстративне правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому, просив суворо не карати, оскільки правила карантину порушує вперше, в подальшому не допускатиме таких порушень.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Згідно ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 06.11.2020 року №1000-IX (далі Закон № 1000-IX), положення ст. 44-3 КУпАП було доповнено частиною другою такого змісту: «Перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, - тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

Закон № 1000-IX набрав чинності 21.11.2020 року.

Оскільки Законом № 1000-IX не було пом`якшено чи скасовано відповідальність за діяння, котрі не охоплюються частиною другою, якою було доповнено ст. 44-3 КУпАП, зазначений закон до інших діянь не має зворотньої дії в часі і застосуванню підлягає закон в редакції, чинній на час вчинення таких діянь, тобто в редакції Закону України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, крім його пояснень та визнання ним вини, також підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №692784 від 17.11.2020 року.

Диспозиція ст. 44-3 КУпАП (в редакції Закону № 530-ІХ від 17 березня 2020 року) передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (в редакції, чинній на час складання адміністративного правопорушення) (далі Постанова), з 1 серпня до 31 грудня 2020 року з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 установлено карантин.

Підпунктом 2 пункту 10 Постанови на території України на період карантину встановлена заборона перебувати на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні.

А тому вважаю, що вина ОСОБА_1 в суді доведена, а його дії слід кваліфікувати за ст. 44-3 КУпАП (в редакції Закону України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року).

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, суд враховує положення ст. 33 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, а також ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Таким чином, враховуючи обставини та характер вчиненого адміністративного правопорушення, враховуючи те, що діянням не було заподіяно істотної шкоди державним, суспільним інтересам чи громадянам, а також особу ОСОБА_1 , який повністю визнав вину, у вчиненому щиро розкаявся, має на утриманні неповнолітню дитину, позицію останнього щодо недопущення у подальшому порушення правил карантину, зважаючи на вид та розмір передбаченого стягнення, його мету та співрозмірність вчиненому правопорушенню, тобто принципу розумності накладення стягнення, вважаю можливим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 22, 44-3, 283-285, 294 КУпАП, суддя -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції Закону України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року).

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з малозначністю вчиненого ним правопорушення, обмежившись усним зауваженням, провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: С.В. Козачук