ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/1448/20 Номер провадження 33/814/799/20Головуючий у 1-й інстанції Максименко Л. В. Доповідач ап. інст. Харлан Н. М.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Харлан Н.М., з секретарем Лимар О.М., з участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника в його інтересах адвоката Гусаренка О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 05 листопада 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП та відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,4 грн.

Згідно із постановою, 11 серпня 2020 року о 22 год. 39 хв. ОСОБА_1 в с. Великі Будища Гадяцького району керував автомобілем Ауді А4, д.н.з. НОМЕР_1 на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою проблискового спеціального сигналу червоного кольору не зупинився, був зупинений шляхом переслідування на патрульному авто. Також в цей же час ОСОБА_1 керував вказаним автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі просить постанову судді відносно нього за ч. 1 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП скасувати, та ухвалити нову постанову, якою закрити провадження у справі.

На обґрунтування таких вимог посилається на те, що постанова є незаконною та винесеною з допущенням істотних порушень матеріального та процесуального законодавства, за неповного з`ясування судом всіх фактичних обставин справи.

Вказує, що без його участі 19.10.2020 та 23.10.2020, за участі захисника, судом за власної ініціативи було викликано та допитано працівника поліції ОСОБА_2 та свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Поміж тим, клопотання захисника про неможливість проведення 19 та 23 жовтня 2020 року судового розгляду та допиту вказаних свідків без його участі, лишились без задоволення.

Вважає, що виклик та допит співробітників поліції з ініціативи суду є незаконним, оскільки це становитиме порушення принципу змагальності, права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Крім того, судом під час розгляду справи не взято до уваги численні порушення з боку працівників поліції під час його зупинки та складання протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, відсутній докази патрулювання та зупинки його транспортного засобу законним шляхом.

Посилається на те, що він не бачив включених проблискових маячків. Також звертає увагу, що вимога про зупинку має бути законною і використання патрульною поліцією спеціальних світлових сигнальних пристроїв можливе за наявності відповідного дозволу на встановлення та використання спеціальних звукових і світлових сигнальних пристроїв, передбаченого наказом Міністерства внутрішніх справ України №85/34368 від 24.01.2020 «Про порядок оформлення, видачі та обліку дозволів на встановлення та використання спеціальних звукових і світлових сигнальних пристроїв синього кольору на транспортних засобах». З даного приводу його захисником в межах даної справи подавався адвокатський запит, який долучався до матеріалів справи, а також клопотання про неможливість завершення даної справи до отримання відповіді. 10.11.2020 року на адвокатський запит надійшла відповідь із Центру забезпечення ГУНП в Полтавській області за №648/11538/02-2020, якою було повідомлено про відсутність такого дозволу на автомобіль «MITSUBISHI OUTLANDER», номерний знак НОМЕР_2 на якому 11.08.2020 працівники поліції здійснювали патрулювання та з їх слів зупинку його транспортного засобу. На думку апелянта, це свідчить про незаконність використання спеціальних звукових і світлових сигнальних пристроїв 11.08.2020 та їх подальші дії по відношенню до нього, та як наслідок відсутність складу адміністративного правопорушення за ст. 122-2 КУпАП.

Однак, суд розглянув справу до отримання зазначеної відповіді, не надавши даному доказу належної оцінки.

Вважає, що працівники поліції незаконно без дозволу зайшли до його помешкання, де стояв автомобіль, не пред`явивши своїх службових посвідчень почали світити в очі ліхтариком та говорити, що у нього не горів правий задній габарит, а потім на те, що він нібито керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Також, за відсутності на те підстав, незаконно, всупереч його волі, вони забрали його до відділу поліції, де до приїзду захисника на якого він чекав та повідомляв, що до його приїзду ніяких дій вчиняти не буду, незаконно склали на нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження освідування на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я. При цьому ніхто його до закладу охорони здоров`я у встановленому порядку не направляв. Він мав намір по приїзду свого захисника та за його присутності скориставшись правовою допомогою, надати пояснення та пройти медичний огляд на стан сп`яніння.

Вказує, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння є обов`язковим.

Однак, у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв його у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння. Проте, суд при розгляді справи за його відсутності та без його пояснень і заперечень не дослідив цього, та не наддав цьому належну оцінку, що вказує на неповне з`ясуванням судом всіх фактичних обставин справи.?

Зазначає, що 05 листопада 2020 року суддя без належних на те підстав, ігноруючи його заяву та клопотання заявника про неможливість з`явитися в судове засідання у зв`язку із хворобою, в яких вони просили визнати причини неявки поважними та відкласти розгляд справи, всупереч вимогам ст. 268 КУпАП розглянув справу без їх участі, в результаті чого він був позбавлений можливості захищати свої права, що є істотним порушенням та підставою для скасування постанови суду.

Заперечує допустимість доказів - рапорту оперативного чергового та відеозапису з боді-камери, так як жодних належних доказів по відеозапису надано не було, у зв`язку з чим не можливо встановити джерело зйомки, а рапорт є неналежним доказом по справі.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки отримав копію постанови 11.11.2020 та не приймав участі у судовому розгляді.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та виступ адвоката Гусаренка О.М. на підтримку поданої апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши їм аналіз та оцінку, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно з ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

При розгляді клопотання встановлено, що ОСОБА_1 не був присутній 05.11.2020 під час проголошення постанови відносно нього.

Відомості, які б свідчили про отримання ОСОБА_1 копії постанови, в матеріалах справи відсутні, а отже, вважаю причину пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції поважною, а тому клопотання ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддею першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП досліджені обставини справи в їх сукупності та правильно встановлено факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Стаття 122-2 КУпАП передбачає відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 243544, серії ДПР № 243545 від 11.08.2020, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, показаннями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які були допитані судом першої інстанції та підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`янінні у встановленому законом порядку. Вказані докази в своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаних вище адміністративних правопорушень.

Так, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем Ауді А4, д.н.з. НОМЕР_1 та на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу з підстав того, що у нього не працював задній правий габарит, завчасно подану за допомогою проблискового спеціального сигналу червоного кольору, не зупинився, був зупинений шляхом переслідування на патрульному авто.

Пунктом 2.4 ПДР передбачено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, що як вбачається зі змісту відеозапису, ОСОБА_1 зроблено не було.

В подальшому у працівників поліції виникли підозри щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння з ознаками: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота.

Відповідно до п. 2 Розділу ІІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У зв`язку з цим ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, від проходження якого ОСОБА_1 категорично відмовився в присутності двох свідків.

Пунктом 2.5 ПДР передбачено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт відмови зафіксований на відеозаписі в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були допитані в ході судового розгляду в суді першої інстанції в присутності захисника ОСОБА_1 адвоката Гусаренка О.М. та підтвердили відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відсутність в матеріалах справи направлення ОСОБА_1 для проходження огляду в медичному закладі не є порушенням, оскільки обумовлена категоричною відмовою останнього від такого огляду.

Щодо заперечень ОСОБА_1 про сумнівність походження доказів відеозапису, слід звернути увагу, що у відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Дані положення не містять додаткових вимог щодо підтвердження походження доказів.

Отже, з огляду на це, наявні в справі докази в своїй сукупності є достатніми та викривають ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 122-2 КУпАП, а тому рішення районного суду про притягнення його до адміністративної відповідальності є правильним.

Доводи ОСОБА_1 про порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП у зв`язку з розглядом справи про адміністративне правопорушення у його відсутність, є слушними, але відповідно до цієї ж статті права ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції відновлені.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 05 листопада 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 05 листопада 2020 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Н.М. Харлан