Справа № 467/1236/20
Провадження № 3/467/447/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2020 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Кологривої Т.М.

за участю секретаря судового засідання Кукурудзи О.М.,

прокурора Пахомова О.С.

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Нововасилівка Врадіївського району Миколаївської області, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , не працюючого, ІПН НОМЕР_1

за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

Наказом директора національного природного парку «Бузький Гард» № 70-К від 30 листопада 2012 року ОСОБА_1 був призначений на посаду дільничного інспектора з охорони природно-заповідного фонду Мигіївського природоохоронного науково-дослідного відділення НПП «Бузький Гард».

Наказом в.о. директора національного природного парку «Бузький Гард» № 4-К від 22 січня 2018 року ОСОБА_1 звільнено з посадидільничного інспектора з охорони природно-заповідного фонду Мигіївського природоохоронного науково-дослідного відділення НПП «Бузький Гард» за угодою сторін з 31 січня 2018 року.

ОСОБА_1 , будучи відповідно до посадової інструкції посадовою особою державної охорони природно-заповідного фонду, згідно до п.п. «е» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" є суб`єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону та який зобов`язаний подавати декларацію відповідно до вказаного Закону.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції" особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 зобов`язаний був наступного року після припинення діяльності в установленому частиною другою цієї статті порядку подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік, а саме: до 01.04.2019 року.

Проте ОСОБА_1 в порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції" несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік, а саме: 21 травня 2019 року, чим порушив вимоги фінансового контролю, що відноситься до адміністративного порушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. ст. 172-6 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, в судовому засіданні провину визнав та пояснив, що він звільнився з посадидільничного інспектора з охорони природно-заповідного фонду Мигіївського природоохоронного науково-дослідного відділення НПП «Бузький Гард» з 31 січня 2018 року. Йому було відомо, що він повинен подавати декларацію до 01 квітня 2019 року, оскільки він вже п`ять разів її подавав. За два тижні до 01 квітня 2019 року йому зателефонували з місця колишньої роботи та нагадали про те, що він має подати декларацію у строк до 01 квітня 2019 року. Однак він не міг цього зробити у зв`язку з відсутністю у нього вдома комп`ютера, також він не міг залишити роботу.

Прокурор зазначив, що провина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України доведена, прохав суд застосувати до відношенню до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, думку прокурора, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

За результатами огляду веб-сайту Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, встановлено, що ОСОБА_1 21.05.2019 року подано декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після припинення діяльності на наступний рік.

З копії витягу з журналу обліку проведених правових навчань працівників НПП «Бузький Гард» ОСОБА_1 попереджений про вимоги Закону України «Про запобігання корупції», а саме: про необхідність подання електронної декларації 11 квітня 2018 року, про що свідчить його підпис.

Згідно табелів обліку робочого часу НПП «Бузький Гард» ОСОБА_1 у грудні 2017 року та січні 2018 року перебував на робочому місці, на лікарняних, у відрядженні не перебував.

Суд вважає, що відсутність вдома комп`ютера та неможливість залишити місце роботи не може бути поважною причиною у розумінні змісту ст. 176-2 КпАП України.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не мав поважних причин несвоєчасного подання декларації.

ОСОБА_1 отримав електронний цифровий підпис через Акредитований центр сертифікації ключів України «Приват Банк» тільки 21 травня 2019 року.

Крім цього, ОСОБА_1 раніше подавав електронні декларації, в т.ч. щорічні, перед звільненням та після звільнення: 02.02.2018 року, 20.03.2017 року , 04.03.2019 року,

02.02.2018 року, 14.03.2017 року, 04.04.2018 року, 02.02.2018 року, що засвідчує обізнаність ОСОБА_1 з положеннями Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

За змістом ст.1 Закону корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Корупція - використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.

Аналіз вказаних норм закону свідчить про те, що суб`єктивна сторона корупційного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Частина 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає адміністративну відповідальність за порушення вимог фінансового контролю, що виразилося в несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

На підставі викладеного, суд вважає повністю доведеною провину ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що підтверджується протоколом № 466 від 20 жовтня 2020 року, матеріалами справи.

Обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Враховуючи особу ОСОБА_1 , який не працює, одружений, має неповнолітню дитину, суд приходить до висновку про застосування щодо нього стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією частини першої статті 172-6 КпАП України.

Керуючись ст. ст. 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення і призначити йому стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі п"ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 850 (вісімсот п"ятдесяти) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 к.

Строк пред`явлення документа до виконання 3 (три) місяці.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти діб з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя Т.М. Кологрива