Справа № 346/4312/20
Провадження № 33/4808/585/20
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Васильковський В. В.
Суддя-доповідач Шкрібляк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Шкрібляк Ю.Д., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за його апеляційною скаргою (далі АС) на постанову судді Коломийського міськрайонного суду від 11 листопада 2020 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України,-

визнаний винуватим за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 06.10.2020 року о 20 год 50 хв. в с. Підгайчики, по вул.. Соборна, керував транспортним засобом «Volkswagen Caddy» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР) та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

У своїй АС ОСОБА_1 покликається на те, що постанова судді щодо нього є незаконною, необґрунтованою, і такою, що винесена з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Суддя належним чином не дослідив усіх обставин справи та безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності.

Просить постанову судді щодо нього скасувати, закривши провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, а також просить викликати і допитати в якості свідка ОСОБА_2 , мешканця с. Підгайчики Коломийського району.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 заперечив свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення і пояснив, що у вказаний в протоколі даті та час транспортним засобом не керував, а знаходився на пасажирському сидінні. Керував автомобілем його друг ОСОБА_2 , який на його прохання привіз його додому та після чого пішов до себе, а автомобіль залишив біля його воріт. Після цього, перебуваючи на вказаному місці, до нього під`їхав екіпаж патрульної поліції. Працівники поліції почали його звинувачувати в тому, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння і при цьому вчинив ДТП. Працівникам поліції він пояснював, що не причетний до дорожньо-транспортної пригоди, оскільки транспортним засобом не керував, однак поліцейські на його зауваження не звертали уваги. На пропозицію працівників поліції дійсно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці пригоди, однак був згідний на проходження такого огляду в медичному закладі та просив надати йому захисника, але, поліцейські його туди не доставляли і адвоката не надали. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, просить провадження в справі закрити.

В засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_2 пояснив, що дійсно 06.10.2020 року у вечірній час, на прохання товариша ОСОБА_1 керував його автомобілем марки «Volkswagen Caddy», який знаходився біля магазину. ОСОБА_3 у вказаному транспортному засобі знаходився на пасажирському сидінні. Автомобіль залишив біля воріт помешкання ОСОБА_1 та пішов додому.

В суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_4 пояснив, що дійсно у вказаному в протоколі даті та час він, перебуваючи на вулиці разом із товаришем ОСОБА_5 бачили, як автомобіль марки «Volkswagen Caddy» вчинив ДТП, а саме зіткнення із його автомобілем. Однак не зупинився та поїхав далі. Вони разом із другом почали наздоганяти вказаний автомобіль. Біля магазину був виявлений вказаний автомобіль, біля нього знаходились ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Хто керував автомобілем марки «Volkswagen Caddy» він не бачив. Позаяк транспортний засіб належить ОСОБА_1 , хотів домовитись із останнім про відшкодування матеріальної шкоди. Оскільки ОСОБА_1 відмовився відшкодовувати шкоду, то він прийняв рішення про виклик працівників поліції. Через деякий час до нього зателефонували працівники поліції та повідомили, що виявили транспортний засіб, який вчинив ДТП із його автомобілем. Приїхавши на місце пригоди бачив ОСОБА_1 . В його присутності поліцейські пропонували пройти огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, як на місці, так і в медичному закладі, однак останній відмовився. Окрім цього, зазначає, що його товариша ОСОБА_5 не було на місці пригоди, а саме тоді коли поліцейські пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння та складали протокол про адмінправопорушення.

Із письмових пояснень свідка ОСОБА_6 , поданих під час апеляційного розгляду, вбачається, що автомобілем марки «Volkswagen Caddy» її чоловік не керував, а керував його товариш, який 06.10.2020 року привіз чоловіка додому. Після цього, вона особисто заїхала вказаним автомобілем на подвір`я.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який просить скасувати постанову судді, а провадження закрити; переглянувши відеозаписи з нагрудних камер інспекторів поліції, вислухавши пояснення свідків, перевіривши матеріали справи та додані документи, вважаю, що АС слід задовольнити, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За змістом ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а згідно з ч. 1 ст. 7 цього ж Кодексу, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Згідно приписів ст.ст.280 та 283 КУпАП, при розгляді справи про адмінправопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адмінвідповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Вказаних вимог закону суддя першої інстанції не дотримався.

Покликання ОСОБА_1 у АС на те, що в його діях відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованими, оскільки спростовуються доказами, перевіреними під час апеляційного розгляду.

Приймаючи рішення про визнання винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладенні стягнення на ОСОБА_1 , суддя допустив неповноту і однобічність у дослідженні доказів по справі та не розкрив їх суті, не дав їм належної оцінки, а лише формально вказав про деякі з них.

Таким чином, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 500337 від 06.10.2020 року та в інших матеріалах справи, відсутні будь-які достовірні докази, які б свідчили, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння у вказаний час.

Пояснення свідків під час апеляційного розгляду, а також письмові пояснення свідка ОСОБА_6 , суд визнає достовірними доказами, і такими, що підтверджують пояснення ОСОБА_1 про те, що він в зазначений в протоколі час і місці не керував взагалі ніяким транспортним засобом.

Також в АС та в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 стверджував, що він не керував транспортним засобом, а лише знаходився в ньому, як пасажир.

Будь-яких інших доказів, які б об`єктивно підтверджували про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у справі відсутні і не здобуто під час апеляційного розгляду. В той же час, відповідно до ст. 62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1.10 ПДР, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до пункту 27 Постанови ПВССУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 18, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись. Крім цього, з огляду на положення п. 1.10 ПДР та диспозицію ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 в даній ситуації неможливо визнати водієм, оскільки матеріали справи, пояснення свідків та відеозапис не містять відомостей, які б об`єктивно підтверджували факт керування ним транспортним засобом.

Апеляційний суд визнає доводи апеляційної скарги про те, що суддя не вжив вичерпних заходів для з`ясування обставин справи та дії особи, що притягалась до адміністративної відповідальності, обґрунтованими.

Із переглянутого під час апеляційного розгляду відеозапису із нагрудних камер працівників поліції також не вбачається, щоб ОСОБА_1 керував транспортним засобом, як це зазначено в протоколі про адмінправопорушення. На відеозаписі видно, що автомобіль припаркований на узбіччі дороги. Будь-яких інших доказів, зокрема відеозапис не містить.

Окрім цього, слід зазначити, що, згідно пояснень свідка ОСОБА_4 під час апеляційного розгляду, про те, що в його присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, як на місці, так і в медзакладі, однак другого свідка, зокрема свідка ОСОБА_5 , який зазначений в протоколі про адмінправопорушення, не було.

Із змісту ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків на місті зупинки транспортного засобу. Слід зазначити, що вимога щодо присутності двох свідків під час проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу міститься також у п. 6 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затвердженої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року (далі - Інструкція). Відповідно до вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП та пункту 22 Інструкції, огляд на стан сп`яніння, проведений з порушенням вказаних норм, вважається недійсним.

Так, залучення свідків, могло б об`єктивно підтверджувати порядок проходження (або відмови) медогляду водієм та дані результати показників приладу.

Таким чином, вказана процедура проведення огляду працівниками поліції також не дотримана, хоча виконання її законом передбачено і визнано її обов`язковою.

З огляду на з`ясоване, вважаю, що по даній справі вчинення адміністративного правопорушення не доведено поза всяким розумним сумнівом, а саме факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, тому апеляційний суд приходить до висновку, про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 цього Кодексу.

Згідно положень п.2 ч.8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

За таких обставин, АС ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Коломийського міськрайонного суду від 11 листопада 2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, тобто на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Ю.Д. Шкрібляк