Справа № 265/6226/20
Провадження № 3/265/2864/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2020 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області Вайновського А.М., розглянувши матеріали Лівобережного відділу поліції ЦВП ГУНП у Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , 1981 року народження, громадянки України, що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ст.443 КУпАП

ВСТАНОВИВ

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №019378 від 15.09.2020р. ОСОБА_1 близько 17:30 години знаходився магазині кафе за адресою м. Маріуполь, Лівобережний район, вул. Волгодонська, 2 та здійснювала продаж без засобів індивідуального захисту, що закриває ніс та рот. Таким чином порушила вимоги постанови КМУ №641 від 22 липня 2020 року тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.443 КУпАП.

До судового засідання ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлена про місце, день та час слухання справи не з`явилась, причини неявки суду не відомі.

Дослідженням письмових матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 встановлено наступні обставини.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ст.443 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України Про захист населення від інфекційних хвороб, іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Проте, як вбачається з матеріалів справи під час складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 Лівобережного відділу поліції ЦВП ГУНП у Донецькій області повністю проігноровані вимоги ст.255 КУпАП по справі не зібрано жодного доказу, який би свідчив про наявність винних дій, що охоплюються положеннями ст.443 КУпАП, окрім безпосередньо протоколу, рапорту поліцейського зміст якого незрозумілий через низьку якість та пояснень ОСОБА_1 в яких остання не визнає себе винною у вчиненні адміністративного проступку більше до матеріалів справи не додано жодного доказу, зокрема, пояснень осіб (свідків), які були відвідувачами закладу де здійснює свою діяльність ОСОБА_1 , фото- чи відеоматеріали фіксації правопорушення тощо.

Більш того, у протоколі про адміністративне правопорушення повинна бути зазначена суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол (ст. 256 КУПАП, п. 9 Розділу ІІ Інструкції 1376).

Норма статті 443 КУпАП носить бланкетний характер, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути зазначено, яку конкретно заборону відповідного пункту нормативно-правового акту, яким встановлюються правила карантину, порушила особа, щодо якої складено протокол.

Також для того, щоб повністю розкрити суть адміністративного правопорушення у протоколі має бути зазначено, які конкретно дії вчинила особа для вчинення адміністративного правопорушення.

Натомість в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 зазначено начебто порушення останньою вимог постанови КМУ №641 від 22 липня 2020 року, що стало на думку поліцейського підставою для притягнення цієї особи до адміністративної відповідальності, проте законодавчим актом, за порушення якого в розумінні ст.443 КупАП настає відповідальність є постанова КМУ №211 (зі змінами та доповненнями), а не постанова КМУ №641 від 22.07.2020, яка зазначена поліцейським в протоколі.

Таким чином, суд позбавлений можливості встановити фактичні обставини правопорушення ОСОБА_1 , що ставиться їй в провину. Це пов`язано з тим, що суд не може змінювати чи уточнювати суть порушення, яка вказана у протоколі, а повинен розглянути справу та ухвалити постанову виключно на основі зібраних працівниками поліції доказів. Аналогічні висновки містяться в рішеннях ЄСПЛ Малофєєва проти Росії та Карелін проти Росії.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах Тейксейра де Кастро проти Португалії та Шабельник проти України неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Тобто, якщо уповноваженим органом не доведено обґрунтованість притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєні якого певною особою має доводитися в суді. Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оцінивши надані докази, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст.443 КУпАП, що відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження в справі.

Керуючись ст. ст.9, 443, 247, 266, 283, 287 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно громадянки України ОСОБА_1 , 1981 року народження - закрити за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 443 КУпАП.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Вайновський