Справа № 199/6772/20
ПОСТАНОВА
іменем України
09.12.2020 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю: ОСОБА_1 , захисника Каламбет І.М.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 24.09.2020 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слідує, що 24.09.2020 о 03:05 годині у місті Дніпро по вул. Путилівська, 26 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Logan», н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння. Від огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.
ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та показав, що 24.09.2020 о 03:05 він не керував автомобілем. Перед цим він повернувся додому, де між ним та його дружиною відбулася сварка, у зв`язку з чим дружина викликала поліцію. Щоб не продовжувати сварку, він спустився на вулицю, де на паркувальному майданчику стояв його транспортний засіб «Renault Logan», н.з. НОМЕР_2 , та почав біля нього палити цигарку. Хвилин через 15 до будинку приїхали співробітники поліції та під час розмови з ним поліцейські почали казати, що він, нібито, перебуває в стані наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим запропонували йому як водію пройти огляд на стан сп`яніння. Оскільки він не керував автомобілем на час виклику дружиною поліції та безпосередньо на час їх прибуття, оскільки поліція не назвала ознак його сп`яніння, враховуючи, що він не вживав та не вживає наркотичні засоби, він відмовився від огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , пояснення свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, крім іншого, зазначаються: нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Як слідує з п. 6 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Проте, всупереч вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП та п. 6 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, незважаючи на те, що диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, тобто такою, яка відсилає до іншого нормативно-правового акта, який, на думку працівника поліції порушений, протокол про адміністративне правопорушення, який визначає межі судового розгляду, взагалі не містить відомостей щодо ознак наркотичного сп`яніння, які були виявлені у ОСОБА_1 працівником поліції, що давало би підстави у відповідності до ч.ч. 1 та 2 ст. 266 КУпАП відсторонити водія від керування транспортним засобом та його оглядові на стан сп`яніння.
Крім того, долучені до справи письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були залучені працівниками поліції, як свідки відмови водія від огляду на стан сп`яніння, також не містять відомостей щодо ознак наркотичного сп`яніння, які були виявлені у ОСОБА_1 .
Приймаючи до уваги викладене, враховуючи невизнання ОСОБА_1 своєї вини, який заперечував взагалі факт керування транспортним засобом та наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння, суд викликав для допиту свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Так, свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомив, що близько 03:00 години він їхав на автомобілі разом із товаришем ОСОБА_2 в районі вул. Путилівська у місті Дніпрі, де їх зупинили працівники поліції та запропонували йому та товаришу бути свідками оформлення матеріалів адміністративної справи. Зокрема, працівник поліції повідомив, що чоловік керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння. Чоловік стояв біля автомобіля на вулиці, при цьому автомобіль був розташований не на проїзній частині, а в місці для стоянки біля військового комісаріату. В його присутності працівники поліції запропонували чоловіку продути газоаналізатор, на що він відмовився. При цьому, працівники поліції не оголошували ознак сп`яніння, які мав даний чоловік, який, на його думку, був повністю в адекватному стані.
Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він разом з ОСОБА_3 поверталися додому на транспортному засобі. Рухаючись по вул. Калиновій в бік вул. Образцова їх зупинили працівники поліції та запропонували бути свідками, повідомивши, що вони зупинили водія в стані сп`яніння. В їх присутності чоловіку запропонували пройти медичний огляд, на що останній відмовився. В його присутності ознаки сп`яніння у чоловіка не називалися та він особисто не чув від вказаного чоловіка запаху алкоголю та не бачив ознак інших видів сп`яніння. В їх присутності водію не світили ліхтариком в очі, не перевіряли його мову, не дивилися в ротову порожнину, тобто взагалі не з`ясовували та не встановлювали ознаки, за якими чоловіка підозрювали у перебуванні в стані сп`яніння. Даному чоловіку лише запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, на що він відмовився.
При цьому, встановлення ознак наркотичного сп`яніння у водія з наявного в справі відеозапису з нагрудної камери працівника поліції неможливе, оскільки відеозапис неякісний, на ньому відсутній звук.
Оскільки протокол про адміністративне правопорушення не містить ознак сп`яніння у ОСОБА_1 , оскільки свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 також не повідомили суду про наявність ознак сп`яніння у ОСОБА_1 , а інших доказів, які б містили відомості щодо таких ознак, до справи не долучено, слід дійти висновку, що підстав вважати, що ОСОБА_1 перебував з ознаками наркотичного сп`яніння не було, як і не було підстав для огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння.
Крім того, з рапорту працівника поліції слідує, що вони дійсно прибули за адресою: АДРЕСА_1 за викликом дружини ОСОБА_4 , яка повідомила, що її чоловік ОСОБА_1 погрожує їй розправою.
Будучи допитаною в суді свідок ОСОБА_4 пояснила, що 24.09.2020 близько 03:00 години між нею та чоловіком ОСОБА_1 відбувся сімейний конфлікт після повернення останнього з роботи, внаслідок чого на емоціях вона викликала працівників поліції. Чоловік ОСОБА_1 спустився на подвір`я та стояв біля свого автомобіля на момент приїзду працівників поліції. Проте чоловік не керував транспортним засобом та у нього ознак сп`яніння не було.
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що 24.09.2020 близько 03:00 години вона бачила з балкону своєї квартири те, що ОСОБА_1 вийшов з під`їзду та стояв курив біля транспортного засобу. Далі вона побачила, як прибули працівники поліції та ОСОБА_1 транспортним засобом не керував.
У зв`язку з викладеним слід зазначити, що відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Для притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно встановити або: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, вважають закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись, на що звертав свою увагу Пленум Верховного Суду України в п. 27 Постанови від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».
Таким чином, досліджені в судовому засіданні докази не підтверджують факт руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .
У зв`язку з цим слід зазначити, що у справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення.
У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).
Таким чином, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка визначає межі розгляду справи судом, оскільки є викладом обставин вчинення адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді, а не судом; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, буде порушувати вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.
Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Таким чином, матеріалами справи не доведено як факту руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , так і наявності у останнього ознак наркотичного сп`яніння, що давало би підстави для огляду водія на стан сп`яніння у відповідності до ст. 266 КУпАП.
За таких обставин викладене надає обґрунтовані підстави дійти висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що вказує на відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.
Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко