П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 530/1566/19

Номер провадження 3/530/6/20

08.01.2019 року суддя Зіньківського районного суду Полтавської області Должко С.Р., розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління державної фіскальної служби в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-4 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого головою ФГ ОСОБА_2 індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності раніше не притягувався,-

В С Т А Н О В И В :

До Зіньківського районного суду Полтавської області з Головного управління державної фіскальної служби в Полтавській області 27.11.2019 року надійшов адміністративний матеріал відносно громадянина ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-4 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , 16.10.1979 ІНФОРМАЦІЯ_2 складено ГДРІ відділу контрольно-перевірочної роботи юридичних осіб головного управління державної фіскальної служби в Полтавській області.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 19.11.2019 року відносно ОСОБА_1 вбачається те, що було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ФГ ОСОБА_2 та встановлено порушення передбачені п.54.2 ст.54, п.п.168.1.1, п.п.168.1.5 п.168.1 ст.168, п.п.170.1.1 п. 170.1 ст.170, абз. «а» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-УІ із змінами та доповненнями, в результаті чого додатково визначено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 100 651,78 грн. за серпень 2018 року. Пп.1.4, пп.1.5, пп.1.6 п.161 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення», п.54.2 ст.54, п.п.168.1.1, п.п.168.1.5 п.168.1 ст.168, п.п.170.1.1 п.170.1 ст. 170, абз. «а» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-УІ із змінами та доповненнями, в результаті чого додатково визначено суму грошового зобов`язання військового збору в сумі 8387,65 грн. за серпень 2018 року. Абз. «г» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-УІ із :мінами та доповненнями та п.3.1 розділу III Порядку заповнення та податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 №4, ( зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30 січня 2015 р. за № 111/26556 ) за 3 кв. 2018р. та 1 кв. 2019 р., які подані не в повному обсязі, що призвели до збільшення податкових зобов`язань платника податку.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його присутності суду не надав.

У суду не має даних про причину неявки ОСОБА_1 сповіщеного про дату, час та місце судового засідання належним чином, він не подав заяву про не розгляд справи без його присутності, а тому суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи.

Відповідно до статті 268 КУпАП встановлений обов"язок учасника судового процесу та його представника добросовісно користуватися процесуальними правами. В свою чергу судом вжито усіх заходів, передбачених процесуальним законодавством для інформування правопорушника про розгляд справи. Згідно електронного сайту Зіньківського районного суду Полтавської області користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин, інформацію про призначені судові засідання.

Зважаючи на ці обставини, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain).

Строки, встановлені КУпАП, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервалу часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторона має вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого йому судового провадження.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учаснику справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Норма ст.61 Конституції України встановлює, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Згідно частин 1,2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. При цьому, застосування уповноваженими на те посадовими особами заходів адміністративного впливу здійснюється в точній відповідності з законом (ч.3 ст.7 КУпАП).

Згідно статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до положень статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до норм КУпАП суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин адміністративного провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Нормами ст.251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Дослідивши наявні матеріали справи суд встановив, що ГДРІ відділу контрольно-перевірочної роботи юридичних осіб головного управління державної фіскальної служби в Полтавській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ФГ ОСОБА_2 та встановлено порушення передбачені п.54.2 ст.54, п.п.168.1.1, п.п.168.1.5 п.168.1 ст.168, п.п.170.1.1 п. 170.1 ст.170, абз. «а» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-УІ із змінами та доповненнями, в результаті чого додатково визначено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 100 651,78 грн. за серпень 2018 року. Пп.1.4, пп.1.5, пп.1.6 п.161 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення», п.54.2 ст.54, п.п.168.1.1, п.п.168.1.5 п.168.1 ст.168, п.п.170.1.1 п.170.1 ст. 170, абз. «а» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-УІ із змінами та доповненнями, в результаті чого додатково визначено суму грошового зобов`язання військового збору в сумі 8387,65 грн. за серпень 2018 року. Абз. «г» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-УІ із :мінами та доповненнями та п.3.1 розділу III Порядку заповнення та податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 №4, ( зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30 січня 2015 р. за № 111/26556 ) за 3 кв. 2018р. та 1 кв. 2019 р., які подані не в повному обсязі, що призвели до збільшення податкових зобов`язань платника податку.

На основі перевірки ФГ ОСОБА_2 , яка була проведена з відома ОСОБА_1 , якому було вручено направлення на право проведення перевірки та копію наказу про продовження позапланової перевірки і було складено акт перевірки №1260/16-31-33-06-14/39775338 та зобов`язано підприємство по закінченню перевірки надати до Державної податкової інспекції коригування податкових розрахунків за формою 1-ДФ за 3 квартал 2018 року, 1 квартал 2019 року.

ОСОБА_1 не отримав складений акт перевірки і в зв"язку з цим даний акт було направлено за місцем проживання (а.с.2-5). ОСОБА_3 було викликано до відділу контрольно-перевірочної роботи юридичних осіб головного управління державної фіскальної служби в Полтавській області для складання протоколу про адміністративне правопорушення так як він був відсутній на час складання та вручення акта перевірки (а.с.7).

В зв"язку з цим, суд приходить до висновку, що працівники відділу контрольно-перевірочної роботи юридичних осіб головного управління державної фіскальної служби в Полтавській області діяли в межах норм закону, коли склали адміністративний протокол відносно ОСОБА_1 , який належним чином повідомлений був про час та дату складання протоколу 19.11.2019 року, а дії ОСОБА_1 розцінює як ухилення від виконання своїх обов`язків.

ОСОБА_3 не подав ніяких доказів суду того, що він оскаржив акт перевірки відділу контрольно-перевірочної роботи юридичних осіб головного управління державної фіскальної служби в Полтавській області або проходить процедура адміністративного оскарження.

Згідно частин 1,2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. При цьому, застосування уповноваженими на те посадовими особами заходів адміністративного впливу здійснюється в точній відповідності із законом (ч.3 ст.7 КУпАП).

Згідно статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до положень статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до норм КУпАП суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин адміністративного провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Обираючи вид стягнення, обставин, що пом"якшують відповідальність - суддя не вбачає. Обставин, що обтяжують відповідальність - суддя не вбачає.

Беручи до уваги особу правопорушника, наслідки скоєного для громадян і суспільства, характер вчиненого правопорушення, ступінь його вини, матеріальний стан, обставини, які обтяжують і пом"якшують відповідальність, вважаю за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу, з метою запобігання вчинення ним нових правопорушень у подальшому.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір", розмір судового збору у справах про адміністративні правопорушення встановлено станом на час складання протоколу про адміністративне правопорушення 19.11.2019 року в сумі 384 грн. 20 коп.

Керуючись ст.. ст. 33-35, ч.1 ст.163-4, 284, 289, 294 КУпАП, суддя , -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.163-4 ч.1 КУпАП, і накласти стягнення виді штрафу в сумі 34 (тридцять чотири) гривні.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого головою ФГ ОСОБА_2 індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1 - 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 копійок судового збору.

Стягнення судового збору проводити на користь держави (Державної судової адміністрації України) отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку: UA 0026001.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Зіньківський районний суд.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області С.Р. Должко