Справа № 459/1909/20 Головуючий у 1 інстанції: Грабовський В.В.
Провадження № 33/811/1469/20 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Цвід О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого на АДРЕСА_1 ,на постанову судді Червоноградського міського суду Львівської областівід 25 вересня 2020 рокупро притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком у 1 (один) рік.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420, 40 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 08.07.2020 року о 20 год.15 хв. на вул. Миру, 17 у м. Червонограді Львівської області, керував автомобілем «ВАЗ 21013», н.з. НОМЕР_1 , від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Червоноградського міського суду Львівської областівід 25 вересня 2020 року, а провадження по цій справі відносно нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_1 покликається на те, що суддею першої інстанції не взято уваги те, що він на момент складання протоколу не може вважатися водієм, адже автомобіль знаходився припаркованим біля будинку, де він проживає. Станом на 20 год. 15 хв. автомобілем ніхто не керував, а у відповідності до постанови серії БАА№165387 рух на автомобілі був припинений більше, ніж 5 хв.

Особа, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, його захисник адвокат Цвід О.І. не заперечила проти проведення апеляційного розгляду у його відсутності.

Заслухавши захисника особи, яка притягається до відповідальності, на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 08 липня 2020 року серії БД№320932 (а.с.1), 08 липня 2020 року о 20 год. 15 хв. в м.Червонограді на вул.Миру, 17, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21013», н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Згідно з даними акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3) огляд водію ОСОБА_1 був запропонований у зв`язку з виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах з порожнини рота, почервоніння обличчя.

Викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини підтверджуються також письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с.5, 6), в яких зазначено, що до них підійшли працівники поліції та попросили їх бути свідками того, як водій автомобіля буде проходити тест на алкогольне сп`яніння на алкотестері «Drager», на що водій відмовився, від проходження тесту в медичному закладі також відмовився.

Згідно з відеозаписом «VID-20200708-WA0012», долученим до матеріалів справи, на такому зафіксовано, як працівники поліції їдуть за транспортним засобом «ВАЗ 21013», н.з. НОМЕР_1 , який звернув з вул. Миру направо та припаркував автомобіль на газоні біля будинку. У зв`язку із порушенням Правил дорожнього руху в частині паркування автомобіля у недозволеному місці працівники поліції одразу проїхали за вказаним автомобілем та встановлювали особу-водія, яким виявився ОСОБА_1 , що не заперечував належність йому вказаного транспортного засобу. На відео «PICT0002 (online-video-cutter.com)» зафіксовано, як в присутності двох свідків водій автомобіля «ВАЗ 21013», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду.

Таким чином, на наведеному відеозаписі зафіксовано рух транспортного засобу «ВАЗ 21013», н.з. НОМЕР_1 , після припаркування якого працівниками поліції виявлено біля автомобіля саме ОСОБА_1 , яким, за словами захисника, керує зазвичай лише останній, що свідчить про те, що саме такий керував автомобілем 08 липня 2020 року о 20 год. 15 хв. в м.Червонограді на вул.Миру, 17.

При цьому апеляційний суд враховує, що відповідно до вимог ч.1 ст. 130 КУпАП під керуванням транспортним засобом слід розуміти - виконання особою функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись, чим спростовуються твердження апеляційної скарги в цій частині.

Підстави ставити під сумнів достовірність наявних у справі доказів, на думку апеляційного суду, відсутні, оскільки ці докази повністю узгоджуються між собою, у своїй сукупності є підтвердженням об`єктивної сторони вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння та не спростовують правомірності дій інспекторів патрульної поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, які діяли у повній відповідності до вимог КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Апеляційний суд критично відноситься до тверджень апеляційної скарги про те, що матеріали провадження не містять доказів керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , оскільки такі твердження є голослівними та, навпаки, спростовуються зазначеними вище доказами по справі.

Суддею першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, за ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах безальтернативної санкції ч. 1 ст.130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При розгляді справи суддею першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Ураховуючи наведене, порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді місцевого суду - без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

постанову судді Червоноградського міського суду Львівської областівід 25 вересня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Т.М. Урдюк