Справа № 152/815/20
Провадження № 33/801/916/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Войнаровський І. В.
Доповідач: Сало Т. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника адвоката Слізяка Н.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шаргородського районного суду Вінницької області від 12 жовтня 2020 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Шаргородського районного суду Вінницької області від 12 жовтня 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватою за ч. 1 ст. 130 КУпАП і призначено їй адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 до Державного бюджету судовий збір в сумі 420 гривень 40 копійок.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

Скарга мотивована тим, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення вона вину не визнала та поліцейські їй не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння, а протокол підписала і не вдавалася до подробиць; зі змісту письмових пояснень свідків не можливо встановити, свідками яких саме подій вони були, а також хто і кому пропонував пройти медичний огляд та яка особа відмовилася від його проходження; суд не викликав свідків для надання ними пояснень в судовому засіданні; матеріали справи не містять доказів її направлення для проходження огляду в медичному закладі; судом не взято до уваги, що при складанні протоколу працівниками поліції порушено порядок виявлення стану сп`яніння та фіксування правопорушення; поліцейськими не зафіксовано належним чином її відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, а протокол складено на підставі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки; помилковим є висновок суду про її належне повідомлення про розгляд справи, а суд не виконав усіх вимог щодо належного повідомлення особи про дату, час і місце розгляду справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила викликати в судове засідання свідків, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ( ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ), а також ОСОБА_4 , яка перебувала з нею в автомобілі. Однак, таке клопотання задоволенню не підлягає, оскільки ОСОБА_1 не мотивовано, з якою метою слід викликати в судове засідання зазначених свідків та для з`ясування яких саме обставин слід їх допитати. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей щодо ОСОБА_4 , а також до нього не додано її письмових пояснень.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та адвоката Слізяка Н.Р., які підтримали апеляційну скаргу із зазначених у ній підстав, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Згідно з вимогами ст. 278, 280 КУпАП, суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №355239, складеного поліцейським взводу №1 роти №2 БУПП у Вінницькій області ДПП сержанта поліції Іваховим В.В., 21.07.2020 о 01 год. 36 хв. в м. Вінниці по вул. К. Коріатовичів, 89, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Volkswagen Tiguan, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння очей. Від проходження огляду відмовилася у встановленому законом порядку в присутності двох свідків на місці зупинки транспортного засобу, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У п. 2.5 Правил дорожнього руху зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції не дотримався вимог статей 245, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Так, за правилами частини 2 статті 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я (пункт 6).

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8).

Тобто згідно встановленого законом та підзаконними актами порядком водієві спочатку пропонується пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, а якщо він не погоджується на проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з результатами огляду, він направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

І лише після відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Натомість, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, і як вона зазначає в апеляційній скарзі, їй не направляли для проходження огляду в заклад охорони здоров`я і від проходження огляду в медичному закладі вона не відмовлялася.

З викладеного слідує, що поліцейськими порушено порядок виявлення у водія ознак алкогольного сп`яніння та порядок направлення водія для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, і підстав складати в даному випадку протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не було, оскільки їй не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я і доказів того, що вона відмовилася від проходження огляду у встановленому законом порядку, матеріали справи не містять.

При цьому апеляційний суд бере до уваги, що зі змісту положень ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» слідує, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку закріплює на форменому одязі, службових транспортних засобах автоматичну фото- і відеотехніку з мето ю попередження, виявлення або фіксування правопорушення, а також забезпечення дотримання правил дорожнього руху, а відтак, відеозапис з нагрудної камери працівника поліції є невід`ємною частиною протоколу про адміністративне правопорушення.

Однак, такий відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, на якому було б зафіксовано події, які мали місце при складанні відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, та могли б підтвердити чи спростувати обставини, викладені в апеляційній скарзі, до протоколу не доданий.

На запит апеляційного суду про витребування відеозапису від ДПП УПП у Вінницькій області надійшла відповідь, що строк збереження відеозаписів є обмеженим, тому відеофайли, на яких були зафіксовані події за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , відсутні.

Тому доводи апеляційної скарги в частині того, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я та, відповідно, що від його проходження вона не відмовлялася, заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У зв`язку із порушенням поліцейськими порядку виявлення у водія ознак алкогольного сп`яніння та порядку направлення водія для проходження огляду на стан такого сп`яніння, враховуючи, що крім протоколу про адміністративне правопорушення в матеріалах справи немає інших доказів, зокрема, відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, дослідження інших мотивів апеляційної скарги і надання їм відповідної оцінки, не має правового значення.

Таким чином, встановлені під час апеляційного розгляду обставини вказують на те, що при розгляді справи суддя припустився спрощеного підходу при її розгляді, хоча і дослідив докази, однак не надав належної оцінки обставинам, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи, тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Вказане є підставою для скасування постанови суду першої інстанції із закриттям провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 247, 268, 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Шаргородського районного суду Вінницької області від 12 жовтня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало