Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2020 року м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., з участю секретаря судового засідання Шутюк С.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 06 листопада 2020 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 06 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Не погодившись із постановою суду, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі заперечує факт керування транспортним засобом, оскільки був його пасажиром, у зв`язку з чим він і відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Стверджує, що водієм автомобіля був його брат ОСОБА_2 , який підтвердив даний факт в судовому засіданні. Заперечує щодо показів інших свідків, які стверджують протилежне.

Зазначає, що схема ДТП не відповідає дійсності, оскільки місце зіткнення автомобілів відбулося не на зустрічній смузі, а на смузі руху автомобіля, яким керував його брат, що свідчить про порушення правил ПДР іншим учасником ДТП.

За таких обставин вважає, що відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та вчинення ДТП, оскільки він не керував автомобілем.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

_______________________________________________________________________________________________________________________ Справа № 569/13447/20 Суддя в суді І інстанції Головчак М.М.

Провадження № 33/4815/801/20 Суддя в апеляційній інстанції Шимків С.С.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до цих нормативних актів, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним (п. 2.3Б, п. 12.1 ПДР України).

Судом встановлено, що 08 серпня 2020 року, о 23 год. 10 хв., в м. Рівне по вул. В. Чорновола, 92, ОСОБА_1 , керував автомобілем марки "NISSAN ALMERA", н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови.

Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів та проведення такого огляду у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, що підтверджується відповідними письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , актом відмови від проведення огляду, що був складений за участі останніх, а також направленням водія на огляд до медичного закладу.

Крім того, 08 серпня 2020 року, о 23 год. 15 хв., в м. Рівне по вул. В. Чорновола, 92, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки "NISSAN ALMERA", н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. В.Чорновола не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечну швидкість, внаслідок чого допустив наїзд на бордюрний камінь, після чого керований ним транспортний засіб виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з транспортним засобом марки «IVECO», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку під керуванням водія ОСОБА_5 .. Внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння) та п. 2.3Б, п.12.1 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП (порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна).

Підстав ставити під сумнів об`єктивність та неупередженість залучених працівниками поліції свідків судом не встановлено.

Пояснення свідків отримані у встановленому законом порядку, передбаченими способами та засвічені власноручними підписами цих осіб.

Матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколів про адміністративні правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Факт керування ОСОБА_1 автомобілем підтверджується показами свідків, зокрема, показами ОСОБА_5 , який був іншим учасником дорожньо-транспортної пригоди, які не викликають у суду сумнівів щодо їх об`єктивності.

Крім того, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом "NISSAN ALMERA", н.з. НОМЕР_1 , також підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №711894, якою, у зв`язку з порушенням правил ПДР, до останнього було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн..

Відомості про її оскарження чи скасування в матеріалах справи відсутні та судом не встановлені.

Апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду щодо сумнівності показів свідка ОСОБА_2 , оскільки вони не узгоджуються з матеріалами справи, обставини якої апелянтом не спростовані.

Заперечення ОСОБА_1 факту керування автомобілем, розцінюється апеляційним судом, як обраний спосіб захисту, з метою уникнення від відповідальності.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №330565, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на проведення такого огляду у медичному закладі, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції на CD-диску.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №196580, схемою місця пригоди, фото та відеоматеріалами фіксації місця ДТП, механікою руху та зіткнення автомобілів, поясненнями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , які містяться у матеріалах справи.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Згідно ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи вчинення ОСОБА_1 двох адміністративних правопорушень, останній підлягає притягненню до відповідальності в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, а саме ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Застосовуючи такий вид адміністративного стягнення, передбачений санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, як штраф з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік, суд першої інстанції враховував характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, те, що його дії характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпечність, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для життя і здоров`я його учасників.

Застосований місцевим судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини справи із урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст. 36, ст. 124, ч. 1 ст. 130, ст. 294 КУпАП апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 06 листопада 2020 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Шимків С.С.