ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2020 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мєлєшак О.В., розглянувши матеріали, що надійшли з УПП в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 15.12.2019 о 06 год. по вул. Житомирській, 59 в м. Києві, керувала автомобілем «Renault» д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляду на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія за допомогою приладу «Drager» за результатом якого в останньої виявлено вміст алкоголю в розмірі 1,04 ‰. Таким чином, ОСОБА_1 порушила вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечувала свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення. Вважала безпідставною її зупинку працівниками поліції та вимогу на проходження огляду на стан сп`яніння. Також зауважила на численність порушень з боку працівників поліції щодо складання протоколу та процедури проходження огляду на стан сп`яніння.

Крім того, звернулася до суду із клопотанням про виклик свідків, а саме інспекторів поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Суд, вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши особисті пояснення ОСОБА_1 , дослідивши відеозапис з нагрудної камери інспектора поліції, вважає, що її вина у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є доведеною та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, що був досліджений у судовому засіданні, на якому також зафіксований факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, а також відмовою останньої щодо проходження огляду у медичному закладі та іншими матеріалами адміністративної справи.

Судом не приймаються до уваги доводи ОСОБА_1 про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вони не підтвердженні будь-якими фактичними даними в той же час спростовуються наявними матеріалами справи, зокрема відеозаписом з нагрудної камери інспектора поліції..

Також суд не вбачає необхідності допиту свідків, клопотання щодо виклику яких було подано ОСОБА_1 , оскільки дані щодо обставин адміністративного правопорушення зазначенні у протоколі зафіксовані відеозаписом, що був досліджений у судовому засіданні.

Згідно ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при накладені стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи особу винного, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 необхідно визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

З урахуванням вимог ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 33, ст. 34, ст. 40-1, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати відносно неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови або внесення подання прокурором, не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення. У разі не сплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або місцем знаходження його майна.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст. 32 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суду м. Києва.

Суддя: