пр. № 3/759/446/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Новик В.П., за участю захисника Калмана Д.А., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

17.12.2019 о 12 годині 55 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем «Шевроле», державний номерний знак НОМЕР_1 по просп. Перемоги, 96 в м. Києві. Зважаючи на те, що у працівників патрульної поліції були підстави вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані сп`яніння згідно із ознаками такого стану, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. Однак ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків.

ОСОБА_1 при розгляді справи пояснив, що 17.12.2019 о 12 годині 55 хвилин він, керуючи автомобілем «Шевроле», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по просп. Перемоги в м. Києві. Біля будинку № 96 він припаркувася, що прийняти лікарський засіб, однак, оскільки паркова в тому місці була заборонена, до нього підійшли працівники поліції з метою перевірки його документів. В процесі спілкування працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння у визначеному ними закладі охорони здоров`я. Від проходження огляду він не відмовився, однак хотів його пройти в найближчому територіально наближеному до місця зупинки лікувальному закладі. Проте, працівники поліції йому в цьому відмовили. Після складання протоколу він самостійно поїхав до лікувального закладу і пройшов огляд на стан сп`яніння та на підтвердження чого надав довідку із «Київської міської наркологічної клінічної лікарні». Крім того, додав, що працівники поліції не роз`яснили йому його прав, зокрема і права на захист.

Згідно положення пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному в присутності двох свідків.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 066146 від 17.12.2019 у ОСОБА_1 , після його зупинки, були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння: неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук, звужені зінниці, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, саме тому на нього був складений даний протокол про адміністративне правопорушення в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Крім того в протоколі зазначено дату, час та місце вчинення правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, як того вимагає ст. 256 КУпАП.

Згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , вони були присутніми 17.12.2019 о 13 годині 14 хвилин на просп. Перемоги, 96 в м. Києві при відмові ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Згідно даних відеозапису із нагрудної камери працівника патрульної поліції, згідно якого працівники поліції під час розмови із ОСОБА_1 на місці зупинки, пояснили останньому необхідність пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, у зв`язку із наявністю у ОСОБА_1 ознак такого стану, однак він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положення ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачають відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність за вказаною статтею настає не лише за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного огляду. Тобто, факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння вже сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У зв`язку з наведеним, доводи ОСОБА_1 про те, що він самостійно звернувся до медичного закладу та пройшов медичний огляд, висновок якого свідчить про те, що він не перебував у стані сп`яніння, не впливають на доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки протокол про адміністративне правопорушення стосовно нього складено саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суддя відхиляє пояснення ОСОБА_1 про його прохання пройти огляд в територіально найближчому лікувальному закладі до місця зупинки, оскільки даний факт спростовується наявними у справі доказами, зокрема даними відеозапису із нагрудної камери працівника поліції, згідно яких ОСОБА_1 після того, як йому запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, відмовився пройти такий огляд та жодного разу не наполягав на такому проходженні в найближчому закладі охорони здоров`я.

Водночас, суддя відхиляє сертифікат про проходження профілактичного наркологічного огляду ОСОБА_1 серія РРТ №185339 від 17.12.2019, оскільки він не відповідає вимогам ст. 266 КУпАП, відповідно до якої огляд осіб на стан, зокрема наркотичного сп`яніння, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Саме тому суддя вважає дані доводи лише способом захисту ОСОБА_1 і спробою уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Суддя не бере до уваги доводи захисника щодо неправомірності зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції, оскільки сам ОСОБА_1 при розгляді справи пояснив, що припаркувався у не дозволеному місці для прийому ліків, більше того суддя не розглядає питання чи порушував ОСОБА_1 . ПДР України до його зупинки, а розглядає дану справу лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який надійшов до суду.

Суддею відмовлено у задоволенні клопотаня захисника про виклик свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 для допиту у судовому засіданні, оскільки захисником не обгрунтовано необхідність їх допиту, в т. ч., зважаючи на наявний відеозапис даної події та наявність їх письмових пояснень в матеріалах справи.

Що стосується не роз`яснення поліцейським положень ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП ОСОБА_1 під час оформлення матеріалів, то дані твердження повністю спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 066146 від 17.12.2019, в якому зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено зазначені положення закону про, що свідчить його підпис.

Оцінивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності та всі встановлені обставини, що мають значення для вирішення справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно.

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, яке є умисним, грубим і суспільно небезпечним, особу правопорушника, суддя вважає за необхідне ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення в межах ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі викладеного й ч. 1 ст. 130 КУпАП, керуючись ст. 27, 33, 40-1, 283-285, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, який становить 420 гривні 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя: В.П. Новик