КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/20/2020 Суддя 1 інстанції - Мєлєшак О.В.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою з доповненнями адвоката Ольшевського І.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 серпня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 серпня 2019 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Постановою суду встановлено, що ОСОБА_1 28.06.2019 о 00 год. 25 хв. по вул. Шолуденка, 9 в м. Києві, керував автомобілем «Kia» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п.2.9(А) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції адвокат Ольшевський І.О. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 12 серпня 2019 року, якою ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутності в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За доводами апелянта, постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, докази оглянуто поверхнево.

Адвокат Ольшевський І.О. вважає, що протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не містять достатніх доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апелянт зазначає, що безпосередньо на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 не було проінформовано про проведення будь - якого огляду, щодо вживання алкоголю чи наркотичних речовин, оскільки жодних ознак що свідчать про наявні ознаки алкогольного чи наркотичного сп`яніння не зазначено. Про цей же факт свідчить і сам складений протокол, вже після проведеного медичного огляду.

Захисник вказує на те, що Пунктом 12 Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735) передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я, однак в матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан виявлення ознак сп`яніння, а наявність направлення є важливим документом, оскільки достовірно визначає місце, час його видачі, тобто доказує час скоєння відмови водія від проходження освідування на місці зупинки та направлення його на медичний огляд, що підлягає доказуванню і є складовою змісту протоколу, визначеною ст. 256 КУпАП.

Окрім того апелянт зазначає, що наявний відеозапис пояснює обставини направлення на освідування та фіксує допущені порушення працівників патрульної поліції в діях як під час зупинки так і направленні до медичного закладу.

Захисник вказує на те, що з моменту початку запису, звук не відтворюється. Підтвердити та/або спростувати твердження працівника патрульної поліції, щодо які саме ознаки сп`яніння є наявними - неможливо. Акт про стан алкогольного сп`яніння не складався. Свідки не залучалися. Під час освідування ознаки алкоголю сп`яніння встановлювалися шляхом застосування спеціального технічного засобу, що візуально схожий на модель « Drager». Разом з цим чек показів не надавався. На відео в голос не вказується кількість проміле, що, на думку апелянта, є підставою повністю сумніватися у результатах достовірність тесту. Жодних сертифікатів відповідності для огляду не надавалось.

Апелянт зазначає, що результати самостійного проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння не виявили будь-яких заборонених речовин. З огляду на час складання медичного висновку, протилежний результат самозвернення отримано протягом 2-х годин, тобто, на переконання захисника, не порушує встановлений порядок та у випадку вживання заборонених препаратів та/або алкоголю, дозволяє встановити подібні факти.

На переконання захисника вказує на те, що відповідно до медичного висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що був наданий Київською наркологічною міською клінічною лікарнею «Соціотерапія», неможливо підтвердити яким чином здійснювалося біологічне та/або лабораторне дослідження крові з метою виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Апелянт звертає увагу суду на те, що положенням ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від ЗО травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

На переконання захисника, рішенням першої інстанції змінено фабулу адміністративного правопорушення під час розгляду справи та відповідно зроблено неправильний висновок, щодо встановлення стану алкогольного сп`яніння громадянина ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Ольшевського І.О., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення інспектора патрульної поліції - Радченка В.В. , перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАПзавданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Відповідно до п.п. 1, 6, 7, 10 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу 1 цієї інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. При цьому огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу проведеного поліцейським зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

І як передбачає п. 7 розділу 2 вищезазначеної Інструкції, лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення та вищенаведених в даній постанові доказів вбачається повне дотримання працівниками поліції вимог інструкції щодо проведення огляду на стан сп`яніння з використанням технічних засобів.

Порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом, зокрема, в стані алкогольного сп`яніння, за обставин, викладених у постанові, підтверджується зібраними у справі та дослідженими судом доказами, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №338652 від 28 червня 2019 року, з якого вбачається, що 28.06.2019 о 00 год. 25 хв. по вул. Шолуденка, 9 в м. Києві, водій керував транспортним засобом «Kia» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку проведено у лікаря-нарколога за адресою: м. Київ, пр.-т. Визволителів, 6, чим порушив вимоги п. 2.9а) ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2);

- висновком Київської міської наркологічної лікарні «Соціотерапія» №005577 від 28.06.2019 року (а.с. 3), згідно з яким під час медичного огляду ОСОБА_1 о 01 год. 30 хв. 28 червня 2019 року було встановлено, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння;

- відеозаписом із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП 28 червня 2019 рокущодо ОСОБА_1 (а.с. 5).

Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, та доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.п.13, 14 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N1103 17.12.2008 року, лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Висновок складається в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

Тому, ОСОБА_1 , в разі незгоди із проведеним щодо нього медичним оглядом, не був позбавлений можливості оскаржити висновок такого огляду у встановленому законом порядку.

Між тим, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння №005577 від 28.06.2019 року не був оскаржений ОСОБА_1 , з даним висновком його було ознайомлено, про що свідчить наявний підпис у вказаному висновку, при цьому будь-яких заперечень чи зауважень при ознайомленні із результатами огляду ОСОБА_1 не зазначив.

Наведені вище докази свідчать про те, що огляд ОСОБА_1 у закладі охорони здоров`я проведений у відповідності з вимогами ст. 266 КУпАП, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 і підстав ставити під сумнів висновок за результатами такого огляду не вбачається.

Відтак, суд першої інстанції обґрунтовано послався в постанові на зазначений висновок, як на доказ вини ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів належність, допустимість та достовірність наведних доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що 28.06.2019 року приблизно о 00 год. 25 хв. рухався по вул. Шолуденка в м. Києві та був зупинений працівниками поліції. Працівники поліції йому повідомили, що причиною зупинки стала непрацююча лампочка фари. Під час розмови з працівниками поліції, останні повідомили, що вбачають у нього ознаки наркотичного сп`яніння та одразу запропонували поїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння, на що він ( ОСОБА_1 ) погодився. ОСОБА_1 зазначив, що на місці зупинки мова про стан алкогольного сп`яніння не йшла, і відповідно, йому не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та він не відмовлявся.

Разом з тим, такі пояснення ОСОБА_1 спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

За клопотанням захисника в судовому засіданні було допитано інспектора патрульної поліції Радченка В.В. , який пояснив, що 28.06.2019 року приблизно о 00 год. 25 хв. під час патрулювання у складі екіпажу, ними було виявлено автомобіль, який в темну пору доби рухався без ввімкненого ближнього світла фар. Вказаний автомобіль було зупинено. Водієві було повідомлено причину зупинки та запропоновано надати посвідчення водія та документи на автомобіль, проте водій повідомив, що водійське посвідчення він ще не забрав з управління патрульної поліції. Під час спілкування з водієм, у останнього було виявлено одну із ознак алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, що викликало у поліцейських підозру про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим водієві було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер». На таку пропозицію водій відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, та погодився поїхати до медичного закладу. У КМНКЛ «Соціотерапія» лікарем-наркологом двічі було проведено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, результат огляду обидва рази був позитивний, у зв`язку з чим відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також працівник поліції зазначив, що водія було відсторонено від керування, тимчасовий талон на право керування ОСОБА_1 не видавався, оскільки водійське посвідчення у нього було відсутнє, за що відносно водія також було винесено постанову за ст. 126 КУпАП.

Наведеними показаннями інспектора поліції спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що у ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння.

Пояснення в судовому засіданні апеляційної інстанції інспектора поліції Радченка В.В. повністю узгоджуються з переглянутим під час апеляційного розгляду в суді апеляційної інстанції відеозаписом із нагрудних камер відеореєстраторів з місця події, який долучено працівниками поліції до матеріалів адміністративної справи, та з даними відеозапису, витребуваного повторно судом апеляційної інстанції за клопотанням захисника, з яких вбачається, що в приміщенні медичного закладу лікар-нарколог роз`яснює ОСОБА_1 , що його доставлено до КМНКЛ «Соціотерапія» для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, та запитує його, чи погоджується він пройти відповідний огляд, на що ОСОБА_1 погоджується та засвідчує таку згоду своїм підписом на відповідному документі. На запитання лікаря, коли останній раз ОСОБА_1 вживав алкогольні напої, останній повідомив, що близько 12 годин назад. Пройшовши огляд за допомогою приладу «Драгер», водієві повідомили, що результат тесту перевищує допустиму норму, при цьому будь-якої незгоди з результатом тесту ОСОБА_1 не висловлював. Після цього, лікар-нарколог провів зовнішній огляд ОСОБА_1 . Через короткий проміжок часу лікар запропонував водієві повторно пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», на що він погодився. Результат повторного огляду знову виявився позитивним, більш того, з більшими показниками наявності в організмі алкоголю. За результатом огляду лікарем-наркологом складено висновок, та ОСОБА_1 запропоновано поставити підпис про ознайомлення з результатом огляду, на що він погодився.

Більш того, з метою повного та об`єктивного розгляду справи, Київським апеляційним судом із КМНКЛ «Соціотерапія» було витребувано Акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.06.2019 року №005577/2466, та роздруківки з показниками приладу "Драгер", з яких вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння в КМНКЛ "Соціотерапія" було проведено лікарем ОСОБА_3 за допомогою приладу «Драгер» Alcotest 6820 ARKL-2587 о 01 год. 31 хв. 28.06.2019 року - результат тесту 0,66‰ та о 01 год. 48 хв. 28.06.2019 року - результат тесту 0,71‰. Акт огляду та роздруківки підписані лікарем-наркологом, яким було проведено огляд водія та самим ОСОБА_1 , що свідчить про його згоду з такими показниками. При цьому будь-яких зауважень або заперечень з приводу результатів огляду ОСОБА_1 не зазначив, що свідчить про його згоду з такими результатами.

Вищенаведеними доказами спростовуються доводи апеляційної скарги захисника з приводу того, що неможливо підтвердити яким чином здійснювався огляд на стан сп`яніння.

Що стосується посилання захисника в апеляційній скарзі на відсутність направлення на проходження огляду у медичному закладі, то вони спростовуються відеозаписом із нагрудних камер відеореєстраторів, на якому видно, що таке направлення працівниками поліції було виписане, а відсутність в матеріалах самого бланку направлення в матеріалах справи не свідчить про порушення працівниками поліції Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735). Більш того, саме на підставі направлення, виписаного працівниками поліції, ОСОБА_1 був доставлений до КМНКЛ "Соціотерапія", на що міститься відповідне посилання лікаря - нарколога в Акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.06.2019 р.

Доводи апеляційної скарги про те, що висновок КМНКЛ «Соціотерапія» суперечить висновку ТОВ «МЕДАКОМ» від 28.06.2019 року, який видано ОСОБА_1 за самозверненням, відповідно до якого за результатами лабораторних досліджень, слідів алкоголю та психотропних речовин в організмі ОСОБА_1 не виявлено, то вони є безпідставними. По перше, огляд у ТОВ «МЕДАКОМ» проведено з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, а саме без присутності під час огляду поліцейського, окрім того, згідно наказу Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради від 30 травня 2016 року № 236 «Про затвердження закладу охорони здоров`я, якому надається право на проведення огляду водії транспортних засобів з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» визначена єдиним закладом охорони здоров`я, якому надається право в місті Києві на проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. А тому, інші заклади охорони здоров`я не мають права на проведення зазначених оглядів. Окрім того, огляд ОСОБА_1 у ТОВ «МЕДАКОМ» було проведено 28.06.2019 о 03 годині 15 хвилин, тобто більше ніж через 2 години після зупинки, а відповідно до вимог ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд на стан сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, про що вірно зазначено в постанові суду першої інстанції.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що судом першої інстанції було в повному обсязі досліджено надані матеріали та прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду, в апеляційній скарзі не наведено.

Обраний суддею ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП, крім того санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.

Враховуючи наведене, вважаю, що постанова судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 серпня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, отже апеляційну скаргу адвоката Ольшевського І.О. в інтересах ОСОБА_1 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А :

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 серпня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Ольшевського І.О. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Л.І. Кепкал