ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/821/39/20 Справа № 705/5020/19 Головуючий по першій інстанції Мазуренко Ю.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2020 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника Маргаряна А.Д. (в режимі відеоконференції), розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02 грудня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого водієм на ПП «Плужник», проживаючого в АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 396507 від 24.10.2019, ОСОБА_1 24.10.2019 о 07 год. 09 хв. у м. Умань по вул. Мазепи,1, керував транспортним засобом LDV COMVOY 400 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю із порожнини рота. Від проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння категорично відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5. ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02 грудня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Не погодившись із постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02 грудня 2019 року, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вважає винесену постанову необґрунтованою, постановлену з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, без з`ясування фактичних обставин справи.

В апеляційній скарзі посилається на те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції не з`ясовано: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для її правильного вирішення, та за відсутності належних і допустимих доказів, керуючись власними припущеннями, притягнута його до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказує, що у порушення вимог чинного законодавства місцевим судом дотримання працівниками поліції вимог КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення належним чином не перевірено, не взято до уваги його пояснення та наданий висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Зазначає, що пояснення у протоколі про адміністративне правопорушення написані ним зі слів поліцейського, а від проходження огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі він не відмовлявся, пройти який, працівники поліції йому взагалі не пропонували.

Одночасно зазначає, що зазначені у протоколі свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не були очевидцями його розмови із поліцейськими і його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, однак судом вони не викликалися.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку ОСОБА_1 та його захисника Маргаряна А.Д. в режимі відеоконференції з Христинівським районним судом Черкаської області про скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст. 254-256 КУпАП.

Висновки суду про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію захисника Гарматюка В.І. про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі і перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР № 396507 від 24.10.2019, складеного поліцейським СРПП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області Коломійцем Ю.Г., про те, що ОСОБА_1 24.10.2019 о 07 год. 09 хв. у м. Умань по вул.Мазепи,1, керував транспортним засобом LDV COMVOY 400 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю із порожнини рота. Від проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння категорично відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5. ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП;

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 24.10.2019, складеного поліцейським СРПП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області Коломійцем Ю.Г., згідно якого, ОСОБА_1 від проходження огляду на приладі «Драгер» відмовився у присутності свідків;

- пояснень від 24.10.2019, наданих ОСОБА_1 , згідно яких, від проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився, в зв`язку з вживанням, 23.10.2019, спиртних напоїв;

- пояснень від 24.10.2019, отриманих від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких водій ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом LDV COMVOY 400 д.н.з. НОМЕР_1 , відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», а також відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та обгрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

Доводи апелянта про те, що місцевим судом не взято до уваги його пояснення та наданий висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння не підлягають до задоволення, так як вказаний висновок №201 від 24.10.2019 отримано ним на його само звернення та який не може бути прийнятий судом апеляційної інстанції, оскільки даний доказ вважається недопустимим, та здобутий з порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а саме, п.п.17, 22 розділу ІІІ, згідно яких, зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної постанови доводи апелянта про те, що пояснення у протоколі про адміністративне правопорушення написані ним зі слів поліцейського, а від проходження огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі він не відмовлявся, пройти який, працівники поліції йому взагалі не пропонували, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами, а самі пояснення ОСОБА_1 , надані ним при складанні протоколу про адміністративне правопорушення свідчать протилежне.

Безпідставними є також доводи апелянта про те, що зазначені у протоколі свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не були очевидцями його розмови із поліцейськими і його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, однак судом вони не викликалися.

Відповідно до ч.1 ст.272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

Як вбачається із даної норми закону виклик свідка це є правом суду, а не обов`язком. Тоді як із даних доводів ОСОБА_1 вбачається, що він незгідний із поясненнями свідків, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, однак матеріали справи не містять будь-яких клопотання щодо виклику вказаних осіб, яке також не заявлялося ОСОБА_1 під час розгляду справи місцевим судом, тоді як у суду пояснення вказаних осіб сумнів не викликали, так як складені уповноваженими на те особами, із зазначенням необхідної інформації для їх встановлення.

Що стосується накладеного судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами, то воно відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вимогам ст.ст.33, 34 КУпАП, щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, є розмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.

Разом з цим, судом першої інстанції не в повному обсязі виконано вимоги ст.27 КУпАП і накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення не в ставках неоподаткованих мінімумів доходів громадян, який встановлений законодавством України на момент скоєння правопорушення, а в твердій грошовій сумі, однак, зазначене, не є підставою для зміни або скасування постанови суду першої інстанції.

З огляду на наведене, постанова Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02 грудня 2019 року щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02 грудня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Вважати правильним накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба