Дата документу 16.01.2020
Справа № 334/8361/19
Провадження № 3/334/199/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2020 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Козлова Н.Ю., за участю представника Запорізької митниці ДФС Карпенко О.Г., представника ОСОБА_1 . адвоката Плужник М.В.

розглянувши адміністративну справу за фактом порушення митних правил громадянином України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є пенсіонером, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

за статтею 471 Митного кодексуУкраїни

встановив:

31 жовтня 2019 року о 15 год. 50 хвилин, в зоні митного контролю залу «на приліт» міжнародного аеропорту м. Запоріжжя, під час оформлення у митному відношенні багажу та ручної поклажі пасажирів рейсу № 1469 «Стамбул - Запоріжжя», що здійснювався авіакомпанією «Turkish airlines», громадянин України ОСОБА_1 самостійно обрав для проходження митного контролю «зелений коридор», де митний контроль здійснюється у спрошенному порядку (без заповнення митної декларації). Після перетину громадянином ОСОБА_1 «зеленої смуги», що позначає початок «зеленого коридору», під час проведення митного контролю його ручної поклажі, спрацював службовий собака «ВЕНЕРА» на комп`ютерну сумку чорного кольору, в якій було виявлено у прозорому поліетиленовому пакеті іноземну валюту в кількості 13720 доларів США, що перевищує еквівалент 10000 Євро на суму 2600 доларів США. Валюта знаходилась без ознак приховування. Дана валюта не була заявлена за встановленою формою, чим було порушено вимоги п.6 Постанови Національного Банку України № З від 02.01.2019 «Про затвердження положення про транскордонне переміщення валютних цінностей», а саме фізичні особи ввозять в Україну валюту і банківські метали в сумі/вартістю що дорівнює або перевищує в еквіваленті 10000 євро за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 , який формою проходження митного контролю обрав проходження через «зелений коридор», порушив встановлений Митним кодексом України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, а саме перемістив 31.10.2019 через митний кордон України (в зоні діяльності Запорізької митниці ДФС) товар - валютні цінності, переміщення якого через митний кордон України без письмового декларування, обмежено законодавством України.

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України.

Запорізькою митницею ДФС у відношенні громадянина України ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил № 0158/11200/19 за ст. 471 МК України.

Предмети, що є безпосередніми предметами порушення митних правил, а саме валютні цінності - 2600 доларів США, вилучені в порядку, передбаченому ст. 511 Митного кодексу України та 01.11.2019 прийняті для зберігання Запорізькою митницею ДФС за квитанцією до прибуткового касового ордеру від 01.11.2019 № 11.

Валютні цінності в обсязі, дозволеному для переміщення через митний кордон без письмового декларування (еквівалент 10 000 євро), повернуті громадянину ОСОБА_1 .

В особистих письмових поясненнях від 31.10.2019 громадянин ОСОБА_1 повідомив, що прилетів в м. Запоріжжя з Туреччини. Самостійно обрав зелений коридор, без заповнення митної декларації. На зеленому коридорі після зеленої смуги його зупинив інспектор митниці, для митного контролю. Під час якого йому поставлено питання про кількість валюти. На, що він заявив про наявність у нього валюти у розмірі 13720 доларів США. Вказана валюта знаходилась в його комп`ютерній сумці в поліетиленовому пакеті без ознак приховування. Вказана валюта належить йому. Він не заповнив митну декларацію бо думав, що пройде і без неї. Згоден з тим, що порушив митні правила.

У судовому засіданні представник митниці протокол про порушення митних правил №0158/11200/19 підтримав та зазначив, що громадянин України ОСОБА_1 скоїв порушення митних правил, яке передбачене ст. 471 МК України, у зв`язку з чим просив застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у виді штрафу з конфіскацією вилученої валюти.

Представник ОСОБА_1 адвокат Плужник М.В. у судовому засіданні пояснил, що вказане правопорушення було вчинено не навмисно. Вилучені кошти це заробітна плата ОСОБА_1 , який працює у Туреччині та отримує заробітну платню готівкою. Просив суд не застосовувати конфіскацію грошових коштів.

Шкода, яку ОСОБА_1 потенційно міг завдати державі, фактично відсутня: оскільки вона не зазнала ніяких збитків, внаслідок не заповнення заявником відомостей до митної декларації.

Будь-яких клопотань щодо оголошення перерви для представлення відповідних документів суду захисник правопорушника не заявляв, зайнявши таку позицію, що він вважає відсутніми в цьому потреби.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 за вищевикладених судом обставин повністю доведена в судовому засіданні належними і допустими доказами і дії останнього суд квалфікує за ст.471 МК України, як порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України обмежено законодавством України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.Згідно з ст.487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 197 МК України обмеження щодо ввезення на митну територію України та вивезення за межі митної території України валютних цінностей, а також порядок переміщення їх через митний кордон України, у тому числі особливості декларування валютних цінностей (зокрема, визначення граничних сум валютних цінностей, які підлягають письмовому або усному декларуванню), можуть встановлюватися Національним банком України.

П.1 Розділу 2 Інструкції про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України, затвердженої Постановою Правління НБУ 27.05.2008 №148 (далі - Інструкція), яка була чинною на момент вчинення правопорушення, визначено, що фізична особа має право ввазити в Україну та вивозити за межі України готівку в сумі, що не перевищує в еквіваленті 10000 Євро, без письмового декларування митного органу.

Аналогічну суму готівки (в еквіваленті), що дозволяється переміщувати без письмового декларування при перетині митного кордону України, встановлено і ч.1 ст.8 Закону України "Про валюту і валютні операції", який введено в дію 07.02.2019 та п.6 Постановою Правління НБУ №3 від 02.01.2019 "Про затвердження Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей".

Таким чином, законодавством України встановлено обмеження на переміщення через митний кордон України готівки в сумі понад 10000 Євро (в еквіваленті).

Пояснення представника Запорізької митниці ДФС в частині обставин справи, які суд встановив та навів вище є послідовними та узгоджуються з іншими доказами, а саме актом проведення огляду товарів, протоколом про ПМП №0158/11200/19 від 31.10.2019.

Згідно з ч.1 ст.1 МК України законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Згідно з ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, і відповідно до положень ч.2 ст.19 Закону України "Про міжнародні договори України", якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Також статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Згідно з ст.487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до МК України, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до положень ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення за адміністративне правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Санкцією ст.471 МК України визначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацію цих товарів.

Згідно з ст.1 Першого Протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які, на її думку, є необхідними для здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

У рішенні в справі "Трегубенко проти України" ЄСПЛ зазначив, що позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний, inter alia, "інтерес суспільства" та "умови, передбачені законом". Більше того, будь-яке втручання у право власності обов`язково повинно відповідати принципу пропорційності. Як неодноразово зазначав Суд, "справедливий баланс" має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Пошук такого справедливого балансу пролягає через всю Конвенцію. Далі Суд зазначає, що необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе "індивідуальний і надмірний тягар" (рішення щодо Брумареску, параграф 78).

У рішенні "Гирлян проти Росії", яким констатовано порушення державою ст.1 Першого Протоколу до Конвенції, Суд повторює, що для того, щоб бути пропорційним, втручання повинно відповідати серйозності порушення і санкції з огляду на тяжкість злочину, за яке воно призначене для покарання - в даному випадку недотримання вимоги декларації - а не серйозність будь-якого передбачуваного порушення, яке насправді не було встановлено. При цьому Суд погодився, що конфіскація була надмірною та непропорційною переслідуваній законній меті, адже гроші були отримані на законних підставах, і така жорстка система не в змозі забезпечити необхідний справедливий баланс між вимогами загальних інтересів і захистом права людини на власність. Міра конфіскації поклала на заявника індивідуальне і надмірне навантаження і була неспіврозмірна скоєному злочину.

У рішенні "Садоча проти України", яким констатовано порушення державою ст.1 Першого Протоколу до Конвенції, ЄСПЛ установив, що конфіскація всієї незадекларованої під час проходження митного контролю суми грошей наклала на заявника індивідуальний та надмірний тягар і була непропорційною до вчиненого правопорушення.

Отже, оцінюючи дотримання права на мирне володіння своїм майном, ЄСПЛ виходить з оцінки забезпечення "справедливого балансу", дотримання принципу пропорційності (справедливої рівноваги між інтересами суспільства і основними правами окремої людини) (п.п.69, 73 рішення у справі "Спорронґ і Льоннрот проти Швеції", п.п.31, 34 рішення у справі "Ізмайлов проти Росії").

Суд при визначення стягнення в даному контретному випадку враховує, що захисник правопорушника ОСОБА_1 в судовому засіданні продемонстрував абсолютну байдужість до розгляду даної справи, на питання щодо походження даних грошових коштів надав суду лише відповідь про те, що дані грошові кошти є заробітна плата. Проте, де, ким працює ОСОБА_1 повідомити не зміг. Також не пояснив, чому ОСОБА_1 під час митного проходження 31.10.2019 на запитання про кількість валюти, пояснив про наявність у нього валюти у розмірі 13720 доларів США. Вказана валюта знаходилась в його комп`ютерній сумці в поліетиленовому пакеті без ознак приховування. Він не заповнив митну декларацію бо думав, що пройде і без неї. Згоден з тим, що порушив митні правила.

Суд приймає до уваги пояснення представника Запорізької митниці ДФС в судовому засіданні про те, що ОСОБА_1 неоднарозово перетинає державний кордон і добре обізнаний із правилами проходження "зеленого коридору", при цьому він з відповідними питаннями до представників органів доходів і зборів на місці не звертався. Окрім цього він мав безперешкодну можливість ознайомитися з правилами проходження "зеленого коридору" саме під час його проходження, які розміщені там в загальнодоступних місцях.

Не повідомив суду дані і про свій майновий стан, склад сім`ї, будь що в конктексті вирішення питання про накладення конкретного стягенння.

Статтею 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання особою законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно з положеннями Митного кодексу в Україні запроваджена двоканальна система митного контролю товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами, яка дає громадянам змогу здійснювати декларування, обираючи один з двох каналів проходу (проїзду транспортними засобами особистого користування) через митний кордон України («зелений» та «червоний» коридори).

Згідно з ч. 5 ст. 366 МК України обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Порядок декларування товарів, щодо яких є заборона або обмеження у ввезенні/вивезені через кордон України, у доступній та зрозумілій формі роз`яснюється на численних дошках інформації та електронних інформаційних табло, розташованих в різних приміщеннях на території будівлі аеропорту.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про накладення стягнення в межах, передбачених санкцією ст.471 МК України, а саме штраф в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян і конфіскацію. Застосування конфіскації в даному конкретному випадку не буде надто жорстким покаранням, не буде порушувати правл на повагу до власності і відповідатиме вимогам пропорційності.

Також стягненню з ОСОБА_1 на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Керуючись статтями 196, 197, 366, 458, 471, 527-529 МК України, статтями 283, 284, 294 КпАП України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є пенсіонером, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ознаками порушення митних правил, передбачених ст. 471 Митного Кодексу України та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1700 грн. з конфіскацією безпосередніх предметів порушення митних правил 2600 долларів США, які вилучені та передані у касу Запорізької митниці ДФС згідно опису предметів до протоколу № 0158/11200/19 про порушення митних правил від 31 жовтня 2019 року

Стягнути з громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є пенсіонером, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 420,40 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова пред`являється до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Н.Ю.Козлова