Провадження № 3/344/317/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Лазарів О.Б., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працівника ТОВ "ЕлектроПолюс-ІФ", за ч.1 ст.122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 133548 від 24.11.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 24.11.2019 року о 21-10 год., у м. Одеса, Тираспольське шосе, 22/8, керуючи транспортним засобом марки "Skoda Superb Elegance 3НГ", д.н.з. НОМЕР_1 на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою жезла та свистка, не зупинився. Був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі, шляхом утворення штучного затору по вул. Ангарськая, 18Б к. 1 ПП "Авангард", чим порушив вимоги п.2.4 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП не визнав. Зокрема суду пояснив, що 24.11.2019 року, перебуваючи у відрядженні в м.Одесі, на неосвітленій ділянці автодороги, побачив невідомих осіб, один з яких зробив незрозумілий жест. Жодних даних, які б вказували на те, що це працівник поліції не було, тому ОСОБА_1 не зупинився. Вважає, що складений відносно нього адміністративний протокол є незаконним, а тому просив суд провадження в справі закрити.

Відповідно до змісту вимог ст.245 КУпАП, завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оцінивши всі зібрані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.

Вимогами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, при розгляді даної адміністративної справи судом достовірно було встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, доводиться матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема: протоколом серії ОБ № 133548 від 24.11.2019 року про адміністративне правопорушення; відеоматеріалами, що містяться на оптичному диску.

Відповідно до вимог п.2.4 ПДР України 2.4. На вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) зчитування інформації із самоклейної мітки радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом, а також перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Як встановлено судом, зокрема з долучених до матеріалів справи відеозаписів, чітко вбачається, що 24.11.2019 року працівники поліції перебували на освітленій частині автодороги. Один з працівників поліції за допомогою жезла на витягнутій руці надав вимогу про зупинку транспортного засобу марки "Skoda Superb Elegance 3НГ" під керуванням ОСОБА_1 . Проте, водій грубо ігноруючи правила дорожнього руху, на вимогу поліцейського не зупинився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Вказане правопорушення чітко зафіксовано на згаданих відеоматеріалах, а показання ОСОБА_1 про те, що автодорога не була освітлена, а складена обстановка не вказувала, що це саме працівники поліції, на переконання суду є просто надуманими та безпідставними. Таку поведінку ОСОБА_1 суд розцінює не інакше, як бажання уникнути відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.122-2 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.1 ст.122-2 КупАП, оскільки він не виконав вимогу поліцейського, про зупинку транспортного засобу, що повністю доведено в суді.

Даних щодо неправомірності дій поліцейських під час документування та оформлення адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 судом встановлено не було.

Відповідно до вимог оп.23 КупАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 33 КупАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність,

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КупАП та з врахуванням особи і суспільної небезпеки скоєного, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , характеру вчиненого правопорушення, ступеня вини особи, слід з метою виховання останнього та запобіганню вчинення нових правопорушень накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.122-2 КупАП, зокрема у виді штрафу. Суд вважає, що саме такий вид стягнення буде відповідати завданню Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо охорони прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 40-1, 283-287, 294 КупАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КупАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі дев`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 153 (сто п`ятдесят три) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 420 (чотириста двадцять) грн.40 (сорок) коп.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд.

Суддя О.Б. Лазарів