Справа № 444/3294/19
Провадження № 3/444/52/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2020 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Зеліско Р. Й., з участю особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 розоглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Жовківського віділення Кам"янка-Бузького відділу поліції ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого АДРЕСА_1 , не працюючого, пенсіонер, ІПН НОМЕР_1 , -

- за ст.124 КпАП України ,-

В С Т А Н О В И В :

10.12.2019 року поліцейським СРПП №1 Жовківського ВП Кам"янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області старшим сержантом поліції Ковальовським В.В. складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 375264 за ст.124 КпАП України.

Вивчивши вказані матеріали, до початку розгляду справи про вказане адміністративне правопорушення, суддею Зеліско Р.Й. заявлено самовідвід, оскільки потерпілий по даній справі ОСОБА_2 є його помічником з яким, він працює в Жовківському районному суду Львівської області, який йому безпосередньо підпорядкований, що може викликати сумнів у об`єктивності судді при розгляді даної справи.

Особа відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 в судовому засіданні повідомив, що свою провину він визнає частково. Щодо передачі справи для розгляду по суті іншому судді Жовківського районного суду Львівської області не заперечив.

Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, однак на адресу суду подав письмову заяву, в якій просив суд розгляд даної справи проводити за його відсутності, зазначив, що підтримує надані ним працівнику поліції письмові пояснення , які знаходяться в матеріалах даної справи . Просив ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, так як дорожньо-транспортна пригода трапилася саме з його вини, оскільки ОСОБА_1 не врахував вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» в той момент, коли ОСОБА_2 з`їжджав із головної дороги на другорядну, а ОСОБА_1 водночас, коли ОСОБА_2 вже фактично завершив маневр повороту, почав виїжджати із другорядної дороги на головну і здійснив зіткнення із керованим ним транспортним засобом марки «Audi A4».

У відповідності з ч. 1 ст. 48 ЗУ Про судоустрій і статус суддів, суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Згідно вимог ст.246 КпАП України порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала самовідвід судді. Проте діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України мають відповідні статті про відвід (самовідвід) судді, а тому, при розгляді даної заяви про самовідвід, слід застосувати аналогію права.

Приймаючи рішення щодо задоволення заяви про самовідвід, зважаю, що відповідно до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи у тому випадку коли, у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Аналогічні висновки містяться в Рішеннях Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України та Рішенні від 28 жовтня 1998 року, у справі «Ветштайн проти Швейцарії», де зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року в справі Білуха проти України, наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.

Недотримання судом зазначених положень означає в принципі порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що ратифікована Україною, і такі обставини знайшли своє підтвердження в ряді рішень Європейського Суду з прав людини, та самі по собі є обов`язкові для врахування судами України.

А відтак, враховуючи вищевикладене , приходжу до висновку, що заява про самовідвід є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 48, 55 Закону України Про судоустрій і статус суддів, ст. 246 КпАП України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву про самовідвід судді Зеліско Р.Й., головуючого в справі про адміністративне правопорушення №444/3294/19 , провадження №3/444/52/2020 відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП України - задоволити.

Повернути дану справу до канцелярії суду для повторного автоматизованого розподілу іншому судді, визначеному відповідно до вимог чинного законодавства.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя Зеліско Р. Й.