ПОСТАНОВА

Справа № 947/27558/19

Провадження № 3/947/171/20

16.01.2020 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м.Одеси Борщов І.О., розглянувши у приміщені суду справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії ОБ№160985 від 16.10.2019, складеним інспектором УПП в Одеській області лейтенантом поліції Макриця О.В. щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, офіційно не працевлаштована, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Водій ОСОБА_1 16.10.2019 року о 08:06 годині, керуючи транспортним засобом Toyota Camry, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул.Перша в м.Одеса при виїзді на перехрестя з вул.Друга на перехресті рівнозначних доріг, в порушення п.16.12 Правил дорожнього руху України не надала перевагу в русі транспортному засобу Citroen C1, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який наближався праворуч, внаслідок чого допустила зіткнення транспортних засобів, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

ОСОБА_1 до суду не з`явилася, від отримання судової повістки утрималася, оскільки повістка повернулася до суду за закінченням терміну зберігання, а засоби мобільного зв`язку в протоколі не вказані. Клопотань не надала.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тому, з огляду на вищевикладене, оскільки ОСОБА_1 ознайомлена під розпис з протоколом про адміністративне правопорушення, будучи обізнаною про розгляд судом справи щодо неї, від отримання повістки утрималася, сама до суду не прибула та не цікавилася провадженням щодо неї, дійшов висновку про зловживання ОСОБА_1 правами з метою затягування строків розгляду справи або уникнення відповідальності. Подальше листування за таких умов буде явно не виправданим витрачання коштів державного бюджету. Виходячи з викладеного ОСОБА_1 вважається такою, що сповіщена належним чином про судове засідання і справу розглянуто без її участі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не оспорює, але в своїх письмових поясненнях зазначає, що інший водій рухався зі значним перевищенням швидкості.

Винність ОСОБА_1 у вчиненому підтверджується сукупністю інших доказів, що є у справі: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями водіїв тощо.

З матеріалів справи та з пояснень водіїв вбачається, що учасники зазначеної ДТП не скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому ОСОБА_1 підлягає адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху на загальних підставах.

Оскільки ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, допустила порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, то вона визнається винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.

Визначаючи міру відповідальності ОСОБА_1 враховується її щире каяття, характер правопорушення, данні про особу винного.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.221, 283, 284 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, на підставі якої піддати її адміністративному стягненню в вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 340 (Триста сорок) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (Чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 положення ст.308 КпАП України, згідно якої у разі несплати правопорушником штрафу у строк не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу або з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення у разі оскарження постанови про стягнення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби, де в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя Борщов І. О.