Справа № 162/1023/20
Провадження № 3/162/388/2020
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року смт Любешів

Суддя Любешівського районного суду Волинської області Цибень О.В., розглянувши справу, що надійшла із Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, паспорт НОМЕР_1 ,непрацюючого,

за ч.3 ст.126 КУпАП, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) -

ВСТАНОВИВ:

До Любешівського районного суду Волинської області надійшли дві справи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 , а саме: справа №162/1023/20, провадження №3/162/388/20 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та справа № 162/1024/20, провадження № 3/162/389/2020 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 126 КУпАП.

Постановою судді Любешівського районного суду від 11 листопада 2020 року вказані справи об`єднанні в одне провадження, яким присвоєно єдиний номер № 162/1023/20.

Згідно протоколу серії ДПР18 №386394 від 13 вересня 2020 року ОСОБА_1 цього дня о 10 год 00хв в смт Любешів по вул. Шолохова керував транспортним засобом скутером HONDA TAKT-2, б.н.з., хоча згідно постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (ВП №12026258) від 28.03.2018 року, не мав права керувати даним транспортним засобом. Своїми діями порушив вимоги п.2.1а, 1.5 Правил дорожнього руху (далі ПДР), за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.126 КУпАП.

Крім того, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №386393 від 13 вересня 2020 року ОСОБА_1 цього дня о 10 год 00хв в смт Любешів по вул. Шолохова керував транспортним засобом скутером HONDA TAKT-2, б.н.з., в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за згодою водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер 6810» у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від нього на адресу суду не надходило.

Зі змісту ст. 268 КУпАП слідує, що під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи в якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Про судове засідання, призначене о 09 год. 30 хв, 10.12.2020 року, ОСОБА_1 було повідомлено телефонограмою від 07.12.2020 року, яка міститься у матеріалах справи. Крім того з протоколами про адміністративні правопорушення, в яких вказано місце розгляду справи, ОСОБА_1 ознайомлений та згідний, що стверджено його підписами.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції.

Окрім цього, практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За таких обставин, а також з урахуванням того, що під час розгляду справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.126 та ст. 130 КУпАП, не передбачається обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що строк притягнення до адміністративної відповідальності збігає 13.12.2020 року, суд вважає можливим розгляд справи проводити за відсутності ОСОБА_1 .

З огляду на вищезазначене, дослідивши письмові та електронні докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 2.1а ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Диспозиція ч. 3 ст.126 КУпАП визначає відповідальність особи за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно довідки, виданої Любешівським ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області, ОСОБА_1 посвідчення водія не оримував.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Перевіривши та дослідивши матеріали справи, суддя дійшов висновку, що докази, здобуті при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення, не підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, в силу того, що останній права керування транспортними засобами не набував, - об`єктивна сторона правопорушення у даному випадку відсутня.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених обставин суд вважає, що провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст.126 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Крім того, пунктом 2.9 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно, порушення цього припису, тягне за собою адміністративну відповідальність передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП

Згідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Об`єктивно вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується його письмовими поясненнями, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №386393 від 13 вересня 2020 року, який підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 13 вересня 2020 року, паперовою роздруківкою результатів огляду із застосуванням газоаналізатора «Драгер» за №4527 з результатом тесту 2.14 проміле, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , рапортом інспектора СРПП №2 Губчика А., відеозаписом та іншими матеріалами справи.

За таких обставин, у відповідності до ст. 252 КУпАП, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Його вина є цілком доведеною на підставі наявних у матеріалах справи доказах, які повністю узгоджуються між собою.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно з ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення ч. 1 ст. 130 КУпАП є найбільш тяжким порушенням Правил дорожнього руху, яке передбачено у чинному законодавстві, а перебування водія у стані алкогольного сп`яніння несе підвищену небезпеку як для самого водія, так і для його пасажирів, пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Приймаючи до уваги вимоги розділу першого Правил дорожнього руху, де зазначено, що водієм є особа, яка керує транспортним засобом та має відповідне посвідчення водія, та п.28 Постанови Верховного Суду України від 23.12.2005 за №14 із змінами, внесеними постановою Пленуму від 19.12.2008 за №18 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» , згідно якого суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала, до ОСОБА_1 не може бути застосовано стягнення у вигляді позбавлення його права керування транспортними засобами, так як такого права він не набував.

Враховуючи вищезазначене, характер вчинених ОСОБА_1 дій та всі обставини справи, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Таким чином на користь держави із ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 420,40 грн.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок судового збору

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду через Любешівський районний суд Волинської області.

Суддя Любешівського районного суду Волинської області О.В. Цибень