Справа №635/257/20
Провадження по справі №3/635/283/2020
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року суддя Харківського районного суду Харківської області Шинкарчук Я.А., розглянувши матеріали, що надійшли з Липецького відділення Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.175-1 КУпАП,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В с т а н о в и в:

До Харківського районного суду Харківської області після дооформлення надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175-1 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення АПР18 № 610047 від 22 листопада 2019 року, 22 листопада 2019 року близько 12 години 00 хвилин, в с. Борисівка вул. Садова, 1, на території Борисівської ЗОШ неповнолітній ОСОБА_1 палив тютюнові вироби сигарету «LD», тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 175-1 КУпАП.

Перевіривши адміністративний матеріал у порядку, передбаченому ст. 278 КУпАП, приходжу до наступного. .

Із змісту протоколу та доданих до нього матеріалів вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є неповнолітнім.

Положеннями статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свободи громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, повага до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Правовий статус неповнолітніх в Україні визначається Конституцією України, а саме стаття 52 проголошує, що діти рівні у своїх прав незалежно від походження. А також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Будь-яке насильство над дитиною та її експлуатація переслідується за законом.

Згідно положень 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших Законів України.

Стаття 13 КУпАП містить лише визначення віку неповнолітніх осіб, які вчинили адміністративне правопорушення та підлягають адміністративній відповідальності із застосуванням заходів впливу, передбачених статтею 24-1 КУпАП.

Статтею 27 КУпАП встановлено, що інтереси неповнолітньої особи, яка притягується до адміністративної відповідальності мають право представляти їх законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).

Також, статтею 1 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» покладає здійснення соціального захисту і профілактики правопорушень серед дітей, зокрема, на Службу у справах дітей районних державних адміністрацій та кримінальну поліцію у справах дітей відділу поліції, діяльність яких здійснюється на принципах законності, застосування переважно методів виховання і переконання, що передбачають вжиття примусових заходів лише після вичерпання всіх інших заходів впливу на поведінку дітей, неприпустимості приниження честі і гідності дітей, жорстокого поводження з ними, тощо.

Частиною першою статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

З огляду на викладене, враховуючи, що Кодексом України про адміністративні правопорушення не встановлено особливості провадження у справ про адміністративні правопорушення щодо неповнолітніх, з метою розгляду даної справи відповідно до засад статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суддя вважає за необхідне застосувати в даному випадку аналогію закону щодо порядку кримінального провадження відносно неповнолітніх.

Згідно частини другої статті 484 КПК України орган, який здійснює провадження щодо неповнолітнього зобов`язаний здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.

Отже, аналізуючи вищевказане, вбачається, що при складанні протоколу порушено право на захист ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки складено протокол відносно неповнолітньої особи за відсутністю законного представника чи захисника.

Крім того, відповідності до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Таким чином, за змістом закону підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення. Відповідно до статті 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справах.

Отже, на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, надано протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 610047 від 22.11.2019 року, який не містить відомостей про присутність законного представника при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а також про повідомлення щодо захисту прав та інтересів неповнолітнього до відповідних органів у справах дітей, а тому вбачається, що адміністративний протокол складений з порушенням статті 256 КУпАП.

В матеріалах справи також відсутні відомості, щодо законного представника неповнолітньої особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що унеможливлює виклик у судове засідання законного представника та відповідно позбавляє права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності мати законного представника при розгляді даної справи в суді.

Між тим, суд звертає вагу, що постановою Харківського районного суду Харківської області від 13 грудня 209 року вказаний протокол був повернутий до Липецького відділення Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області для належного дооформлення, однак вимоги постанови не виконані.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного дооформлення.

Також, постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 11 від 17 жовтня 2014 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» відповідно до якої звертається увага на те, що норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженою на те особою або без додержання вимог ст. 256 цього Кодексу вмотивованою постановою цього суду для належного оформлення.

Враховуючи викладене суд вважає, що адміністративний матеріал не може бути розглянутий і підлягає повторному поверненню органу, який направив матеріал, для належного оформлення.

Керуючись ст. ст. 256, 278, 280 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Повернути справу (повторно) про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП до Липецького відділення Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області для належного дооформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Я.А. Шинкарчук