Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

30 листопада 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

на постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 19 серпня 2020 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Ірпінського міського суду Київської області від 19.08.2020 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 23 травня 2020 року о 4 годині ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "Volkswagen Bora" д/н НОМЕР_1 на 22 км а/д М-07 Київ-Ковель з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовилася, чим порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що в основу прийнятого рішення покладено формально оформлені документи, а саме. Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції виписане до "Бучанської міської лікарні", якої не існує, у зв`язку з чим вона об`єктивно не могла відвідати лікарню для проходження огляду. Наявний в справі відеозапис створений 23.05.2020 о 18 годині 25 хвилин, тобто з різницею більше ніж на 12 годин з часом, вказаним у протоколі про адміністративне правопорушення. На записі зафіксовані особи в масках, які не представляються і не називають свій процесуальний статус. Ці докази суддя місцевого суду належним чином не оцінив на предмет їх належності та допустимості, не викликав свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про що вона заявляла клопотання, чим не дотримав вимог закону щодо забезпечення об`єктивного розгляду справи. Також звертає увагу, що її автомобіль зупинили інші поліцейські, ніж ті, що оформляли документи, після складання документів їй повідомили, що вона може вільно рухатись на власному автомобілі, однак висунули умову написати розписку.

З огляду на викладене просить постанову судді скасувати і закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Крім того, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку оскарження постанови, пропуск якого, як це випливає з її змісту, ОСОБА_1 мотивує тим, що копію постанови отримала поштою 30.09.2020.

До апеляційного суду ОСОБА_1 і захисник Поддимай А.Б., які повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явилися і відомості про поважні причини неявки не надали. А тому згідно з ч.6 ст.294 КУпАП їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

До апеляційного суду ОСОБА_1 направила додаткові пояснення, в яких вказує, що суддя не звернув уваги на недотримання поліцейськими вимог закону при оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення, чим допустив неповноту та однобічність з`ясування обставин справи. Посилаючись на п.10 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі - Інструкція), п.5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2015 (далі - Порядок), ч.5 ст.266 КУпАП, зазначає про відсутність у справі акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, форма якого затверджена Інструкцією (додаток 2). А тому робить висновок, що у поліцейських не було підстав для складання протоколу. Важливим вважає і відсутність доказів керування нею транспортним засобом, невжиття заходів до відсторонення її від керування транспортним засобом тощо.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи клопотання та апеляційної скарги, суд приходить до таких висновків.

Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подана ОСОБА_1 12.10.2020, тобто з пропуском встановленого законом строку.

ОСОБА_1 та її захисник не брали участь у розгляді справи, копію постанови вона отримала поштою 30.09.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.45). Враховуючи викладене і те, що апеляційна скарга подана без невиправданої затримки, строк апеляційного оскарження пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в: протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_1 , про що зазначено раніше; письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у присутності яких ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; розписці, відповідно до якої ОСОБА_1 залишає транспортний засіб на місці зупинки, що свідчить про застосування до неї такого заходу забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення, як відсторонення від керування транспортним засобом; записі портативного відеореєстратора поліцейського.

Оскільки вказані докази об`єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду.

Відповідно до вимог ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду на стан сп`яніння до найближчого закладу охорони здоров`я у разі відмови водія від його проведення на місці зупинки транспортного засобу передбачена також п.6 Порядку, п.7 розділу І Інструкції.

При цьому відповідно до вимог ч.4 ст.266 КУпАП, п.7 Порядку, п.9 розділу ІІ Інструкції огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського, який з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Оскільки ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння і на місці зупинки транспортного засобу з використанням газоаналізатора "Drager", і в закладі охорони здоров`я, що підтверджується відеозаписом, а до закладу охорони здоров`я вона мала бути доставлена виключно працівниками поліції, доводи в апеляційній скарзі, що некоректне зазначення в направленні на огляд назви закладу охорони здоров`я позбавило її можливості пройти обстеження у лікаря нарколога, є надуманими.

Ніяких сумнівів у достовірності не викликає і запис портативного відеореєстратора. Час створення файлу на диску - 18 година 25 хвилин логічно пояснюється часом перенесення відповідної інформації з відеореєстратора на технічний носій інформації, адже цілком зрозуміло, що вказаний пристрій не може бути долучений до справи. Присутні на запису свідки в засобах індивідуального захисту, дійсно, не представляються, однак ними підписано і протокол, і пояснення. Стверджуючи про недопустимість всіх доказів у справі і ставлячи їх під сумнів, ОСОБА_1 , між тим, не дає пояснень по суті правопорушення і, заявляючи клопотання про допит свідків в суді апеляційної інстанції, не обґрунтовує, чим викликана така необхідність. Враховуючи, що це клопотання є суто формальним, підстав для його задоволення не вбачається.

Матеріали справи не містять інформації про те, чи ті поліцейські, які зупиняли транспортний засіб, оформляли протокол про адміністративне правопорушення. Однак у будь-якому випадку це не суперечить вимогам ч.1 ст.12 Закону України "Про національну поліцію", згідно з якими принципом діяльності поліції є безперервність, який полягає у тому, що поліція забезпечує безперервне та цілодобове виконання своїх завдань, передбачених ст.23 цього Закону, до яких відноситься вжиття заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень та припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень.

Згідно з п.5 Порядку результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються

в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння, відповідний акт і не складався. З цих же підстав недоречними є і посилання на положення ч.5 ст.266 КУпАП, якими визначено умови для визнання огляду недійсним.

З приводу посилань в апеляційній скарзі на відсутність у справі доказів керування транспортним засобом, апеляційний суд зауважує, що ця обставина ОСОБА_1 і не заперечувалася.

Отже, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.

Стягнення на ОСОБА_1 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає санкції відповідної частини статті.

Таким чином постанова судді є законною та обґрунтованою і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк оскарження постанови судді Ірпінського міського суду Київської області від 19 серпня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 19 серпня 2020 року, якою на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 /шестисот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Т.М. Тютюн