ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 133/1134/20 Номер провадження 33/814/607/20Головуючий у 1-й інстанції Шиян В. М. Доповідач ап. інст. Костенко В. Г.
Категорія: ч.1 ст.130 КпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г.,

з секретарем Гнітько А.М.,

з участю адвоката Голуб Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Голуб Н.Є. в інтересах порушника ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Полтава від 17 липня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований у АДРЕСА_1 , громадянин України, з неповною вищою освітою, неодружений,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, з накладенням адміністративного стягнення штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10200 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420, 40 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 18 квітня 2020 року близько 00 годин 10 хвилин в смт. Глухівці Козятинського району Вінницької області по вул. Лісовій, в порушення п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, керував в стані алкогольного сп`яніння автомобілем «Мазда-6», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків з використанням технічного засобу Драгер ARCD-0559, результат 1,40 проміле алкоголю.

В апеляційній скарзі захисник Голуб Н.Є. просить скасувати постанову судді, а провадження по справі закрити. При цьому вважає неможливим притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України з огляду на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII, який набрав чинності 01 липня 2020 року.

Зазначає про порушення права на захист, оскільки розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся без участі порушника та його захисника, які належним чином про дату, місце та час розгляду справи не були повідомлені.

Звертає увагу, що зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення не можливо встановити особу, яка його склала.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до такого.

Право особи при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката забезпечене апеляційним судом.

Доводи адвоката про неналежне повідомлення про дату, місце та час розгляду справи спростовуються клопотанням про відкладення розгляду справи, підписаним захисником, зі змісту якого вбачається про обізнаність щодо призначення справи на 09 годину 17 липня 2020 року. І саме цього дня справа була розглянута суддею місцевого суду (а.с. 17).

Висновки судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на зібраних у встановленому порядку і перевірених в судовому засіданні доказах.

Фактичні обставини проведення огляду порушника на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків та його результати в апеляційній скарзі не заперечуються.

Доводи адвоката про неможливість притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України з огляду на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII, який набрав чинності 01 липня 2020 року, є помилковими.

Так, відповідно до роз`яснень Верховного Суду, суди мають здійснювати розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КпАП України, які було вчинено до 01 липня 2020 року, відповідно до цієї статті у редакції, чинній на час вчинення таких діянь.

Підстава для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачена п.6 ст.247 КпАП України, в даному випадку відсутня, оскільки згідно з цим пунктом провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Тобто, в цьому пункті йдеться про випадки скасування акта, яким встановлена адміністративна відповідальність, натомість у результаті внесення змін до статті 130 КпАП України юридична відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені з цієї статті Кодексу, була не скасована, а навпаки посилена.

У свою чергу, стаття 8 КпАП України передбачає, що закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Аналогічні положення містяться у частині другій статті 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Виходячи із зазначених положень вказані особи не можуть бути притягнуті до кримінальної відповідальності за статтею 286-1 КК України, адже Законом було посилено юридичну відповідальність і замість адміністративної відповідальності було передбачено кримінальну відповідальність, яка є найбільш суворою за змістом державного примусу та правовими наслідками.

Всупереч твердженням захисника, протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою інспектором взводу №1 роти №4 батальйону УПП у Вінницькій області лейтенантом поліції Яремчуком А.В., як передбачено приписами ст.255 КпАП України, відповідає вимогам ст.256 цього Кодексу та містить дані про особу поліцейського, який його склав (а.с. 2).

Пленум Верховного Суду України в п.27 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що відповідальність за ст.130 КпАП України несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Враховуючи викладене, з огляду на дотримання приписів закону працівниками патрульної поліції при складанні протоколу та суддею під час розгляду справи, вважаю обґрунтованим висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та правильною кваліфікацію його дій за ч.1 ст.130 КпАП України.

Стягнення накладене у відповідності з приписами ст.33 КпАП України, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують відповідальність.

Судове рішення належним чином вмотивоване і відповідає вимогам ст.283 КпАП України. Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови судді, не встановлено.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову судді Київського районного суду м. Полтава 17 липня 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника Голуб Наталії Євгенівни - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду В.Г. Костенко