ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/858/20
Єдиний унікальний № 331/1656/20 Головуючий в 1-й інстанції Клименко Л.В.
Категорія ст. 44-3 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції Білоконев В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Білоконев В.М., розглянувши клопотання захисника Лихосенко Є.О., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яке викладено в апеляційній скарзі про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 липня 2020 року у відношенні ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

постановою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 липня 2020 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, іпн: НОМЕР_1 , який не працевлаштований, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень.

Також стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 420 грн. 40 коп.

Як зазначено в постанові, 18 квітня 2020 року, о 15 годині 45 хвилин ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: м. Запоріжжя, вул. Поштова, буд. 169-А, перебував в громадському місці на дитячому майданчику, без засобу індивідуального захисту, а саме захисної маски, чим порушив вимоги п. п. 1 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 р. № 211 (зі змінами).

Захисник Лихосенко Є.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та клопотання, в якому просить поновити строк на апеляційне оскарження наведеної вище постанови, посилаючись на те, що ОСОБА_1 стало відомо про існування постанови 12.11.2020 року після виклику його до виконавчої служби, з матеріалами справи ОСОБА_1 ознайомився лише 20.11.2020 року та отримав копію судового рішення. Вважає, що десятиденний термін на оскарження постанови повинен відраховуватися з 20.11.2020 року, вважає причини пропуску строку поважними.

По суті апеляційної скарги вказує, що вважає постанову суду незаконною, просить її скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КупАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи наведені у клопотанні, яке міститься в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції доходить висновку про відсутність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду від 14.07.2020 року з огляду на наступне.

Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Всупереч цим вимогам, захисник Лихосенко Є.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строків на постанову судді від 14.07.2020 року подав лише 30.11.2020 року (згідно вихідного поштового відбитку на конверті), тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Доводи захисника Лихосенко Є.О. про те, що ОСОБА_1 стало відомо про існування постанови 12.11.2020 року після виклику його до виконавчої служби, з матеріалами справи ОСОБА_1 ознайомився лише 20.11.2020 року та отримав копію судового рішення, є необґрунтованими та не заслуговують на увагу, оскільки повністю спростовуються матеріалами справи.

Так, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 099070 від 18.04.2020 року, ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, суть адміністративного правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачувався, також останнього повідомлено про те, що 04.05.2020 року вказаний протокол буде розглянутий Жовтневим районним судом м. Запоріжжя у період часу з 09-00 год. по 17-00 год., від підпису про обізнаність щодо дати та часу розгляду складеного протоколу ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано на відеозаписі (а.с. 12, файл ), таким чином, з вказаного вбачається, що він був обізнаний про наявність адміністративного матеріалу щодо нього.

Після отримання вищевказаного матеріалу, Жовтневим районним судом м. Запоріжжя тричі призначався розгляд справи, на 13.05.2020 року, 26.05.2020 року, 14.07.2020 року, на вказані судові засідання ОСОБА_1 належним чином направлялись судові повістки (адреса ОСОБА_1 (окрім першого виклику на 13.05.2020 року, де не було вказано квартири) на інших викликах адреса вказана судом вірно: АДРЕСА_1 , (ця адреса співпадає з адресою вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення і також вказаною в заяві ОСОБА_1 на отримання копії судового рішення), вищевказані судові повістки повернуто до суду з поміткою «адресат відсутній» та «за закінченням терміну зберігання».

Приймаючи до уваги, що законом передбачені певні строки притягнення до адміністративної відповідальності,судом першої інстанції 14.07.2020 року винесено вищевказану постанову, а з вищевказаного вбачається, що суд прийняв всі міри та заходи для того, щоб належним чином повідомити ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи та винесення постанови, щоб надати йому можливість як бути присутнім при розгляді справи для надання пояснень, так для того, щоб зберегти його право на своєчасне оскарження постанови суду.

Також враховуючи те, що він був обізнаний щодо вищевказаної події, йому було повідомлено, у вчиненні якого адміністративного правопорушення йому висувається обвинувачення, де і коли буде слухатися справа щодо нього, ОСОБА_1 мав реальну нагоду хоча б поцікавитись після вказаних подій в Жовтневому районному суді м. Запоріжжя про стан та перебіг справи щодо нього або стежити за ходом справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду, щоб зберегти своє право на своєчасне оскарження постанови суду.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини, у своїх рішеннях, вказує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заяв або клопотань про відкладення справи від ОСОБА_1 до суду не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутньою на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки здійснення прав, гарантованих статтею 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

На підставі ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя повинен це зробити в розумні строки, а на підставі ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Верховний Суд, зокрема, відзначив про те, що суддям необхідно дотримуватися необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом з дотриманням, як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності.

При цьому Верховний Суд звернув увагу на те, що право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлена ч.1 ст. 268 КУпАП, не є абсолютним.

Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

Вищевказану постанову судом винесено 14.07.2020 року, суд прийшов до переконання про можливість розгляду даної справи у його відсутність, оскільки, правопорушник в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, клопотань або заяв про відкладення засідання до суду не надходило.

Що стосується доводу захисника Лихосенко Є.О. про те, ОСОБА_1 з матеріалами справи ознайомився лише 20.11.2020 року та отримав копію судового рішення, він також є необґрунтованим за таких підстав.

Окрім вищевказаного, про обізнаність ОСОБА_1 про існування постанови суду свідчить і той факт, що з його заяви, поданої до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя 12.11.2020 року з проханням ознайомитися з матеріалами справи та надати йому копію постанови (а.с.39) вбачається, що ОСОБА_1 «з матеріалами справи ознайомлен» Копію постанови отримав 13.11.2020 року» міститься його підпис, що свідчить про те, що з наступного дня, з 14.11.2020 року для нього розпочався 10-денний термін на оскарження вищевказаної постанови, який закінчився 23.11.2020 року (робочий день понеділок), з цього вбачається, що він мав можливість оскаржити постанову у встановлений законом строк, але також не скористався своїм правом, натомість апеляційну скаргу подано з пропуском строку, а саме 30.11.2020 року (згідно поштового відбитку на конверті).

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що такі обставини не можуть свідчить про недотримання прав особи та норм чинного законодавства, а тому доводи захисника Лихосенко Є.О. щодо порушення норм процесуального права не є слушними.

В клопотанні щодо поновлення строків на апеляційне оскарження апелянт інших доводів, які заслуговують на увагу, окрім вказаних, щодо того, з яких підстав ОСОБА_1 не міг оскаржити постанову суду у визначений законом строк, він не наводить.

Тому, вищевказані доводи захисника Лихосенко Є.О., зважаючи на вищевикладене, в даному випадку на строки апеляційного оскарження не впливають і само по собі не свідчать про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Під поважними підставами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з обставинами, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язаними з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Інші докази, які могли бути підставою для поновлення пропущеного з поважних причин строку, в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення захиснику Лихосенко Є.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови судді від 14.07.2020 року стосовно ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

відмовити захиснику Ліхосенко Є.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 липня 2020 року, у зв`язку з чим повернути йому апеляційну скаргу із доданими до неї матеріалами.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.М. Білоконев

Дата документу Справа № 331/1656/20