1Справа № 335/7771/20 3/335/1856/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Геєць Ю.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 104868, що надійшла з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

04.09.2020 року о 02-47 годині, в м. Запоріжжя, Вознесенівський район, вул. Сталеварів, 25, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом „Ford Focus, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6820 та у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, від керування транспортним засобом відсторонений, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Боярчук Н.В. просили слухання справи відкласти для залучення участі у справі перекладача, в подальшому в судові засідання ОСОБА_1 не з`явився, його захисник вважала за можливе слухати справу за відсутності останнього.

В судовому засідання захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності адвокат Боярчук Н.В. зазначила, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням ст. 256 КУпАП, посилаючись на те, що ОСОБА_1 є іноземцем - громадянином Марокко, в Україні має тимчасове місце мешкання, тому українська мова не є його рідною мовою ані за національним, ані за географічним принципом, він взагалі не володіє ані українською мовою, і на досить низькому побутовому рівні володіє російською мовою, тому потребує допомоги перекладача. Відомості про те, що під час складання протоколу поліцією особі-іноземцю роз`яснювалось право на залучення перекладача, в протоколі, відсутні. Відомості про те, що під час складання протоколу стосовно особи-іноземця поліцією залучався перекладач, в протоколі, відсутні. Жодні відомості в протоколі про те, що особа-іноземець не потребує послуг перекладача, бо володіє українською мовою, або відмовилась від послуг перекладача, якого їй було запропоновано, відсутні. Відомості про те, що копія протоколу надана та процесуальні права роз`яснені особі на арабській чи будь яку іншу мову, якою вільно володіє, особа що притягується до відповідальності, протокол, не містить. Відомості про те, що особі роз`яснено зміст протоколу та її права, передбачені ст. 268 КУпАП на мові, яка їй зрозуміла, відсутні. Також посилаючись, на суттєві порушення прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, на порядок та процедуру збирання доказів, на недопустимість та недостовірність приєднаних до матеріалів справи доказів, на порушення передбаченого законом порядку направлення водія на огляд, просить провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Допитна в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила суду, що вона та ОСОБА_3 були присутні при складанні працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , зазначила, що оскільки останній не розумів, що від нього вимагають працівники поліції, з ними, працівниками поліції, спілкувався ОСОБА_3 .

В судове засідання свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не з`явилися, про день та час судового засідання повідомлялися у встановленому законом порядку.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Законом України від 17 червня 2020 року №720-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав законної сили 03 липня 2020 року, внесені зміни до Закону №2617-VIII, та передбачено низку змін, якими, зокрема, виключено ст. 286-1 КК України «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та повернуто редакцію ст. 130 КУпАП, яка діяла до 01 липня 2020 року, а кримінальна відповідальність за дане порушення не передбачена.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Згідно зі ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення, в тому числі, зазначаються пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, які також є доказом у справі, як це передбачено ст. 251 КУпАП.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 130 КпАП України передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних та токсичних речовин.

З матеріалів справи вбачається, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена: відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18№ 104868 від 04.09.2020 року, згідно з яким ОСОБА_1 керував транспортним засобом „Ford Focus, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6820 та у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, від керування транспортним засобом відсторонений, зі змістом протоколу ознайомлений, будь-яких зауважень чи клопотань не заявляв;

- актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який складений у зв`язку з виявленням ознак: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, огляд не проведений за допомогою Alcotest Drager 6820 на місці зупинки транспортного засобу у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 ;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.09.2020 року в КНП „Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги ЗОР;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 згідно до яких 04.09.2020 року о 03-35 год. у їх присутності ОСОБА_1 , на місці зупинку транспортного засобу, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного приладу Аlcotest Drager 6820, а також відмовився пройти медичний огляд у медичному закладі, які хоча й не були допитані судом, але через відсутність підстав ставити під сумнів їх письмові пояснення, приймаються судом до уваги при винесенні постанови у даній справі;

- DVD-диском з відеозаписом, де зафіксовано як ОСОБА_1 керував автомобілем „Ford Focus, номерний знак НОМЕР_1 та не заперечував факт вживання алкогольних напоїв, відмовлявся від проходження медичного огляду, як на місці зупинки транспортного засобу так і медичному закладі.

Вказані докази узгоджуються з відомостями, що містять рапорти працівників поліції ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , в яких зафіксовано, що 04.09.2020 року о 03-29 годині під час патрулювання по вул. Сталеварів, 25, був зупинений транспортний засіб „Ford Focus, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , у якого були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6820 та у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків. На водія був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18№ 104868 від 04.09.2020 року за порушення п.п. 2.5 ПДР України. Вилучене посвідчення водія. Від керування транспортним засобом ОСОБА_1 відсторонений, про повторність згідно ст. 130 КУпАП попереджений.

Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП при викладених в протоколі обставинах.

Доводи адвоката Боярчук Н.В. про те, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог чинного законодавства, є безпідставними.

Вищевказаний протокол складений з дотриманням вимог ст.ст. 254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості.

Якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли визнання вказаного протоколу недопустимим доказом, не вбачається, а ті недоліки, на яки вказує адвокат Боярчук Н.В., не є суттєвими.

Перелік документів, доданих до протоколу, міститься у відповідному описі матеріалів справи, що не суперечить вимогам ст. 256 КУпАП.

З відеозапису вбачається, що під час спілкування у працівників поліції виникли підозри, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Викладене відображене у направлені водія на огляд до медичного закладу, у якому зафіксовані ознаки алкогольного сп`яніння, які встановлені у ОСОБА_1 поліцейськими при його візуальному огляді.

Доводи сторони захисту про порушення процесуальних прав ОСОБА_1 є непереконливими та спростовуються матеріалами справи, згідно з якими процесуальні права ОСОБА_1 роз`ясненні, що відображено у протоколі, та їх порушення при оформленні адміністративного матеріалу не допущено, в т.ч. і порушення права останнього на захист.

Зауважень на дії працівників поліції не надходило.

Згідно з відеозаписом, ОСОБА_1 добре розуміє поліцейських, вільно з ними спілкується, про залучення йому захисника чи перекладача не заявляє.

При судовому розгляді ОСОБА_1 виявив бажання залучити перекладача, проте в судові засідання не з`являвся, захисник вважав за можливе розглядати справу за його відсутністю, тому в залучені перекладача відпала необхідність.

З будь-якими скаргами на дії працівників поліції у встановленому законом порядку ОСОБА_1 не звертався.

При розгляді був відтворений відеозапис, з якого вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факт вживання алкогольних напоїв, при цьому від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився.

ОСОБА_1 не висловлював заперечень з приводу того, що події, які зафіксовані за вищевказаному відеозаписі, дійсно мали місце.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Як вбачається з візуальної інформації з відеозапису під час оформлення адміністративного матеріалу, відеокамера була закріплена на форменому одязі працівника поліції, що відповідає вимогам ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

Таким чином, відеофіксація правопорушення з відеокамери, закріпленої на форменому одязі працівника поліції, є належним доказом.

При дослідженні матеріалів справи, в т.ч. при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено.

Відповідно до ст. 16 КУпАП іноземці і особи без громадянства, які перебувають на території України, підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах з громадянами України, тому посилання захисника на те, що суд не вправі вирішувати питання про позбавлення іноземця права керування транспортними засобами виданими іншою державою, є безпідставними.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, викладеною у рішенні «Хан проти Сполученого Королівства», в якому зазначено, що, хоча один із доказів і містить ознаки процесуального порушення, проте, сам судовий розгляд був справедливим і інші докази у своїй сукупності свідчать про винуватість особи, а сам факт вчинення діяння розумних сумнівів не викликає, суд не зобов`язаний визнавати цей доказ недопустимим.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

За ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-XII учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з ч. 2 ст. 16 цього Закону водій зобов`язаний виконувати розпорядження поліцейського.

Правила дорожнього руху України зобов`язують водія на вимогу поліцейського зупинитися, надати для перевірки певні документи (п. 2.4), а також пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5).

За положеннями ч. 1 ст. 267 КУпАП відсторонення водіїв від керування транспортними засобами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння віднесено до заходів забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення.

Як визначає ч. 2 ст. 267 КУпАП оскарження заходів забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення не зупиняє їх виконання.

Наведене вказує на те, що ОСОБА_1 як водій повинний був виконати вимоги поліцейських щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а потім, за необхідності, оскаржити такий захід.

Порушень законодавства з боку інспекторів поліції, що потягли б за собою необхідність закриття провадження у справі, суддя не встановив.

Під час перевірки судом матеріалів справи, відповідно до вимог ст. 278 КУпАП, суттєвих порушень допущених при їх складанні не встановлено.

Докази, що містяться в матеріалах справи є належними, допустимими і достатніми, узгоджуються між собою та у своїй сукупності вказують на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, у суду не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі викладеного, з урахуванням характеру скоєного правопорушення, особи правопорушника, приймаючи до уваги ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують адміністративну відповідальність та інші вимоги ст. 33 КУпАП, з метою виховання правопорушника та попередження наступних правопорушень, суд приходить до висновку про необхідність накладення на винного адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, що буде достатнім для її виховання та попередження вчиненню нових правопорушень.

Керуючись ст.ст. 8, 21, 27, 34, 35, 130, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) грн. у дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Ю.В. Геєць