Провадження № 33/4808/563/20
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Лазарів О. Б.
Суддя-доповідач Гриновецький
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю апелянта ОСОБА_1 та його захисника Мануляка Є.Й., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Івано-Франківського міського суду від 30.10.2020 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП і накладено штраф 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 12 вересня 2020 року о 01-45 год. в м. Івано-Франківську, по вул.Джерельна, керував транспортним засобом марки "Opel Vektra", д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 оспорюює законність й обґрунтованість постанови судді. Вказує, що на даний час в законодавстві існує правова невизначеність щодо дії ст.130 КУпАП, яка не діє щодо водіїв наземних транспортних засобів, оскільки на офіційному веб-сайті Верховної Ради відсутнє таке посилання в редакції ст.130 КУпАП на підставі якої можна притягнути його до відповідальності, оскільки дії, які поставлені йому у вину виходять за межі диспозиції ст.130 КУпАП. Стверджує, що судом не було допитано свідків, які вказані в протоколі, поліцейського, який його складав, не було повністю переглянуто відеозапис нагрудної відеокамери поліцейського. Ставить під сумнів дані, які містяться в протоколі, а саме місце вчинення правопорушення, оскільки в протоколі зазначено вул. Джерельна, 6, а з тверджень апелянта протокол складений за адресою Джерельна, 1; час вчинення правопорушення, оскільки вказує, що година яка вказана в протоколі (1:45 год) не відповідає дійсності, тому що час з якого починається відео є 2:13 год.; заперечує керуванням транспортного засобу та зазначає, що автомобіль був припаркований і не здійснював руху; відеозапис нагрудних відеокамер поліцейського не є безперевний і вважати його доказом в справі не можна. Просить скасувати постанову судді, а провадження у справі щодо нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши справу, проаналізувавши апеляційні доводи та пояснення учасників апеляційного провадження, суд прийшов до переконання, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення апеляційного строку, яке підлягає задоволенню, оскільки в останньому судовому засіданні він не був, копію постанови суду першої інстанції ним було отримано із запізненням, внаслідок чого він був позбавлений можливості вчасно подати апеляційну скаргу.

Згідно ст.ст. 280, 283 КУпАП постанова судді в адміністративній справі повинна бути законною й обґрунтованою.

Оскаржена постанова суду цим нормам закону не відповідає.

Судом не враховано практику Європейського Суду з прав людини про те, що процесуальні особливості справ про адміністративні правопорушення прирівнюються до кримінального процесуального законодавства.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 є поспішним й необгрунтованим.

Достовірних доказів, які б незаперечно підтверджували, що ОСОБА_1 у той вечір керував автомобілем у матеріалах справи немає.

Апелянт ствердив, що автомобілем він керував про що стверджував у суді першої інстанції, а даних фіксації руху його транспортного засобу в матеріалах справи немає.

Апеляційний суд не знаходить переконливих спростувань вказаним доводам апелянта. Наведені суд першої інстанції мотиви з цього приводу носять характер припущень, які не можуть ставитись у підтвердження вини ОСОБА_1 .

У справі немає даних про те, що після зупинки водія ОСОБА_1 працівники поліції запідозрили його перебування у стані алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків, що слід було виконати згідно вимог ст. 266 КУпАП і ця обставина є істотним порушенням вказаної норми закону.

Суд не дав правову оцінку запереченню своєї вини ОСОБА_1 , який не вирішив заявлені клопотання щодо виклику та допиту свідків для підтвердження його доводів.

Основними доказамим вини ОСОБА_1 є письмові пояснення свідків про те, що ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння. Однак, ці пояснення не містять підтверджень про наявність у водія ознак сп`яніння. Крім того, ці пояснення не можуть бути допустими доказами, оскільки суд не допитував цих свідків, чим порушив правовий принцип безпосередності їх дослідження.

Згідно ст. 266 ч.5 КУпАП порушення вказаної процедури огляду водія тягне за собою його недійсність і унеможливлює його притягнення до відповідальності за ст. 130 ч.2 КУпАП.

Перелік окремих документів без розкриття їх доказового змісту не підтверджує вини ОСОБА_1 .

Посилання суду на протокол про правопорушення та відеозапис події не можуть бути підтвердженнями вини ОСОБА_1 , оскільки їх оформлено з вказаними вище порушеннями ст. 266 КУпАП. З протоколу (а.с. 1) слідує, що ОСОБА_1 керував автомобілем в 1.45 год і в цим же часом зафіксоване його направлення на медогляд (а.с. 3), що ставить під сумнів доведеність його вини.

Зазначені порушення при складанні протоколу унеможливлювали притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.

За таких порушень суд першої інстанції повинен був повернути матеріали справи для їх усунення. Стаття 294 КУпАП позбавляє апеляційну інстанцію такого права.

Враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства апеляційний суд констатує порушення права ОСОБА_1 на захист, істотні порушення при оформленні протоколу. Через відсутність в КУпАП підстави для скасування постанови суду через недоведеність вини правопорушника, то оскаржену постанову суду слід скасувати і справу закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Таким чином постанова суду не може залишатись в силі, вона підлягає скасуванню, апеляційна скарга - задоволенню.

Посилання апелянта на чинну редакцію ст. 130 КУпАП, яка його виправдовує, є необґрунтованим, оскільки офіційним органом для публікації змін у законах України є газета «Голос України», а не сайт Верховної Ради.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову Івано-Франківського міського суду від 30.10.2020 року щодо нього скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя : Б.М. Гриновецький