Справа № 606/2209/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року м. Теребовля

Суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області Мельник А.В. розглянувши матеріали, які надійшли з Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, інваліда ІІ групи,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

10.10.2020 о 16 год 15 хв. в с.Вишнівчик ОСОБА_1 керував мотоблоком марки «Зубр» в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у присутності двох свідків із застосуванням газоаналізатора Драгер 6810 по місці зупинки, на екрані якого висвітлився показник 0,22 ‰, водій їхати в медичний заклад для повторного огляду на стан сп`яніння відмовився. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП, про що складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 242439 від 10.10.2020.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, свою провину у вчиненні правопорушення не визнав, пояснив, що працівник поліції зупинив мотоблок безпідставно, причини зупинки не пояснив, крім того вважає, що його зупинка є безпідставною, оскільки мотоблок «Зубр» не є транспортним засобом.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами тощо.

В той же час, як передбачено ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Зі змісту ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 18, зазначено, що при розгляді адміністративних справ вказаних категорій суди мають ураховувати положення правових норм, у яких визначено поняття "транспортні засоби", зокрема примітки до ст. 286 КК, ч. 7 ст. 121 КУпАП, п.1.10 Правил дорожнього руху України.

Так, згідно пункту 1.10 Правил дорожнього руху України транспортний засіб - це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Відповідно до вимог статті 29 Закону України «Про дорожній рух» до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Водночас, відповідно до постанови КМУ від 22 грудня 2010 року №1166 (із змінами, внесеними згідно з постановою КМУ №161 (161-2017-п ( від 22.03.2017) про єдині вимоги до конструкції та технічного стану колісних транспортних засобів, що експлуатуються, зазначено, що конструкція та технічний стан колісних транспортних засобів, що експлуатуються, повинні відповідати єдиним вимогам згідно з додатком, у даній класифікації колісних транспортних засобів відсутній такий вид транспортного засобу як «мотоблок».

Наказом Держстандарту України №31 від 25 січня 1995 року «Засоби транспортні дорожні» затверджено перелік транспортних засобів, у якому мотоблок, як транспортний засіб не зазначений.

Загальними положеннями Правил дорожнього руху визначено поняття водія - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Про те, що мотоблок не відноситься до транспортних засобів, свідчить і та обставина, що для його експлуатації не є необхідним отримання посвідчення водія, крім того, він не підлягає державній реєстрації з видачею Свідоцтва, технічного талону і номерних знаків.

Крім того, з матеріалів справи не вбачається, у зв`язку з чим працівниками поліції було прийнято рішення про зупинку мотоблока марки «Зубр», яким керував ОСОБА_1 .

Тобто працівниками поліції належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 ПДР України, які могли би бути підставою для зупинки його мотоблока марки «Зубр», згідно з ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 130 КУпАП слід закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення в діях останнього.

Керуючись ст.ст. 130, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня отримання постанови до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Суддя А.В.Мельник