Справа № 466/9865/19 Головуючий у 1 інстанції: Невойт П.С.
Провадження № 33/811/392/20 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 18 лютого 2020 року,

встановив:

постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 18 лютого 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420 грн 20 коп. судового збору.

Згідно із постановою, ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 24.11.2019 о 03:20 год. на вул.Виговського, 29 у м. Львові керував автомобілем марки «ВМW 3281» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, нечітка мова, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі охорони здоровя відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

На постанову судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 покликається на такі доводи: суд першої інстанції не викликав апелянта в судове засідання; не був проведений огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі після того, як ОСОБА_1 не погодився із результатами огляду за допомогою газоаналізатора; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння не містить дати складення; не зазначено номер та назву технічного засобу, за допомогою якого проводився огляд; результат огляду за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» є недопустимим доказом, оскільки відсутній наказ Міністерства охорони здоров`я про можливість використання даного технічного засобу. Крім цього, ні апелянт, ні захисник не були присутні в судовому засіданні, копію постанови наручно отримано не було, а опубліковано її було лише 28.02.2020, а тому просить поновити строк оскарження.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , та його захисник Домашовець Р.С. у судове засідання не з`явилися, причини своєї неявки суду не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідальність за ст.130 КУпАП настає і в разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.5 Правил дорожнього руху, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення від 24 листопада 2019 року серії БД № 215009 (а.с.1);

письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 24.11.2019 про те, що 24 листопада 2019 року близько 02 год. 25 хв. на вул. Виговського, 29, їх було запрошено бути свідками того, як ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою «Драгера» на місці зупинки або у медичному закладі, проте останній від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився (а.с.3,4).

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Покликання апелянта на те, що акт огляду, який за твердженням ОСОБА_1 , знаходиться на арк. 5 матеріалі справи № 466/9865/19 не є належним та допустимим доказом, оскільки не містить дати та не був вручений ОСОБА_1 , апеляційний суд до уваги не бере, оскільки зазначений документ не складався в зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння та у матеріалах справи відсутній.

Також у протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє власноруч написане ОСОБА_1 пояснення, що він «відмовляється пройти огляд на стан сп`яніння згідно з ст. 63 Конституції України», як про це стверджує апелянт.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 18 лютого 2020 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 18 лютого 2020 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Маліновська-Микич