КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №319/905/20
Провадження №3/319/283/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2020 року смт. Більмак

Суддя Куйбишевського районного суду Запорізької області Солодовніков Р.С., розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління ДФС у Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, фізичної особи-підприємця, яка розлучена, має на утриманні неповнолітню дитину, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Куйбишевським РВ УМВС України в Запорізькій області 15.03.2003, РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч.1 ст. 164, ч. 1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

06.10.2020 при фактичній перевірці фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , податкова адреса: АДРЕСА_2 , за місцем провадження діяльності магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_3 , з питань здійснення контролю у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального за період з 01.01.2020 по 15.10.2020 встановлено порушення визначеного законом порядку роздрібної торгівлі алкогольними напоями та проведення розрахунків, про що складений акт (довідка) фактичної перевірки № 0079/08/01/07/09/ НОМЕР_2 від 15.10.2020.

Так, ОСОБА_1 , будучи фізичною особою-підприємцем, порушила п. 1 та п. 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 зі змінами та доповненнями, а саме 06.10.2020 при перевірці магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_3 , при продажу залізної банки сидру «Somersby яблуко» 0,33 літри за ціною 16,50 грн реєстратор розрахункових операцій не використовувався, розрахунковий документ не видавався; невідповідність готівкових коштів в касі на момент перевірки денного звіту з РРО склала 15,15 грн, за що законодавством передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до протоколу ОСОБА_1 обвинувачується в порушенні ч. 20 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 №481/95-ВР зі змінами та доповненнями, а саме у здійсненні роздрібної торгівлі алкогольними напоями (сидром) в період відсутності відповідної ліцензії, за що законодавством передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 частково визнала свою вину у вчинених правопорушеннях, а саме визнала вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, та не визнала вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, й надала заяву про закриття провадження у справі.

Вивчивши всі обставини справи, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП підтверджується зібраною та дослідженою у суді сукупністю доказів: протоколом № 212 про адміністративне правопорушення від 26.10.2020, копією акту (довідки) фактичної перевірки № 0079/08/01/07/09/ НОМЕР_2 від 15.10.2020.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП як порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі.

Що стосується притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, встановлено наступне.

Як встановлено з протоколу №211 про адміністративне правопорушення від 26.10.2020, 06.10.2020 при фактичній перевірці фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , податкова адреса: АДРЕСА_2 , за місцем провадження діяльності магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_3 , з питань здійснення контролю у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального за період з 01.01.2020 по 15.10.2020 виявлено, що ОСОБА_1 здійснювала роздрібну торгівлю алкогольними напоями (сидром) в період відсутності відповідної ліцензії, за що законодавством передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Норма ст. 164 КУпАП носить бланкетний характер, оскільки наведена диспозиція відсилає до закону, що регулює певні види господарської діяльності і передбачає відповідальність за вчинення ряду окремих протиправних діянь, які врегульовані законом.

Так, статтею 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481 (далі Закон №481) передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Відповідно до статті 1 Закону №481 алкогольні напої - продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об`ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206 (крім квасу "живого" бродіння), 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об`ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД.

Згідно з УКТ ЗЕД до товарної позиції 2206 відносяться інші зброджені напої (сидр, перрі (грушевий напій), напій медовий).

Відповідно до статті 1 Закону №481 слабоалкогольні напої - алкогольні напої з вмістом етилового спирту від 0,5 до 8,5 відсотка об`ємних одиниць та екстрактивних речовин не більш як 14,0 г на 100 куб. см, виготовлені на основі водно-спиртової суміші з використанням інгредієнтів, напівфабрикатів та консервантів, насичені чи ненасичені діоксидом вуглецю.

Таким чином, сидр «СОМЕРСБІ» є слабоалкогольним напоєм.

Відповідно до статті 1 Закону №481 пиво - насичений діоксидом вуглецю пінистий алкогольний напій із вмістом спирту етилового від 0,5 відсотка об`ємних одиниць, отриманий під час бродіння охмеленого сусла пивними дріжджами, що відноситься до товарної групи УКТ ЗЕД за кодом 2203.

Згідно зі статтею 1 Закону №481 ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Відповідно до частини 22 статті 15 Закону №481 встановлено, що суб`єкти господарювання, які отримали ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, мають право продавати сидр та перрі (без додавання спирту) без отримання окремої ліцензії на право роздрібної торгівлі цими алкогольними напоями.

Таким чином, ліцензія на роздрібну торгівлю алкогольними напоями є документом, що надає право здійснювати діяльність з реалізації усіх алкогольних напоїв за визначеним місцем торгівлі.

Статтею 18 Закону №481 визначено, що для ліцензування діяльності, передбаченої цим Законом, використовуються бланки ліцензій єдиного зразка, встановлено Кабінетом міністрів України.

Крім того, відповідно до частини 11 статті 13 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 №222 (далі Закон №222) ліцензія на провадження здобувачем ліцензії визначеного ним виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, оформлюється органом ліцензування в електронному вигляді (запис рішення органу ліцензування щодо видачі ліцензії суб`єкту господарювання в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі ЄДР)) та відображається у виписці з ЄДР, яка видається ліцензіату безоплатно та підлягає обов`язковому оприлюдненню на порталі електронних сервісів у порядку, визначеному Міністерством юстиції України, в Порядку надання відомостей з ЄДР.

Законом №222 не встановлено вимог щодо обов`язку оформлення ліцензії як документа у паперовому вигляді, тому відсутня необхідність існування бланків ліцензій єдиного зразка. Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами видаються органами ліцензування у паперовому вигляді на аркушах формату А4.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Посадовою особою Головного управління державної податкової служби у Запорізькій області в порушення приписів ст.ст.245,251 КУпАП не проведене всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, отже відповідно до принципу законності (ст.129 Конституції України) повинні виявлятись як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують особу, що притягується до адміністративної відповідальності, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його відповідальність.

Відповідно до прецедентної судової практики Європейського Суду з прав людини, суд, який розглядає справу, не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

А згідно рішення у справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ зазначив, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд робить наступні висновки.

Як встановлено судом ФОП ОСОБА_1 має ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пиво) у паперовому вигляді, реєстраційний номер ліцензії: 2000165, дата реєстрації 23.03.2020, термін дії ліцензії: з 01.04.2020 по 01.04.2021, за підписом начальника управління контролю за обігом та оподаткування підакцизних товарів ОСОБА_2 .

Таким чином, зазначена ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом) підтверджує отримання ОСОБА_1 ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, оскільки чинним законодавством не передбачено отримання окремої ліцензії на роздрібну торгівлю пивом.

Таким чином, наявна у ФОП ОСОБА_3 ліцензія надає їй право продавати алкогольні напої, зокрема пиво і сидр без отримання окремої ліцензій на право роздрібної торгівлі сидру та перрі (без додання спирту) на підставі частини 22 статті 15 Закону №481.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення мають бути відображені всі істотні обставини, які відображають всі елементи складу адміністративного правопорушення.

Як встановлено з протоколу №211 про адміністративне правопорушення від 26.10.2020, складеному відносно ФОП ОСОБА_1 , в ньому не зазначено обставин вчинення адміністративного правопорушення, а саме часу, ким, кому і в якій кількості було реалізовано алкогольний напій.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 268 КУпАП на особу, яку звинувачують у скоєнні правопорушення не покладається обов`язок доказування, цей обов`язок покладається на органи та посадових осіб, які складають протокол та розглядають справу. Це право особи закріплено у ст. 62 Конституції України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачиться на її користь.

Оскільки по справі не доведена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.164 КУпАП, в зв`язку з чим провадження по справі необхідно закрити за відсутністю події адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 має бути притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення враховую характер правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , її особу та ступінь вини, те що, вона є фізичною особою-підприємцем, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не піддавалася адміністративному стягненню за вчинення аналогічних правопорушень.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, суд визнає щире розкаяння.

Обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинення ого правопорушення, не встановлені.

За такої сукупності обставин у справі, вважаю за необхідне піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі, межі якого передбачені санкцією ч.1 ст.155-1 КУпАП.

Крім цього, із ОСОБА_1 на користь держави відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП підлягає стягненню судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 155-1, ст.ст. 40-1, 247, 283, 284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 164 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події адміністративного правопорушення.

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбачених ч.1 ст.155-1 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох (двох) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 (тридцять чотири) гривні на користь держави(отримувач: УК у Більм.р-ні/Більмац.р-н/21081100, код отримувача 37892243, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, рахунок №UA0008152).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ст.307 КУпАП штраф нею має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_1 дохід держави судовий збір в сумі 420 (чотирьохсот двадцяти) гривень 40 копійок (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції Куйбишевський районний суд Запорізької області.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня набрання законної сили.

Суддя: Р.С.Солодовніков