Провадження № 33/4820/577/20
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Матущак М.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2020 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретарів судового засідання: Купельської Н.П., Бачук К.О., захисника Осташа М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 серпня 2020 року,

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто на користь держави з нього 420 грн 40 коп судового збору.

За постановою суду, ОСОБА_1 13 травня 2020 року о 04 год 10 хв на вулиці Залізняка, 4/1 у м. Хмельницькому в порушення п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України керував автомобілем «Land Rover», іноземної реєстрації НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову судді Хмельницького міськрайонного суду від 07 серпня 2020 року та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Уважав, що постанова місцевого суду є незаконною та необґрунтованою, винесена без повного з`ясування усіх фактичних обставин справи, необхідних для об`єктивного та неупередженого її вирішення, зокрема, без підтвердження належними доказами вини у вчиненні правопорушення, неповнотою поспішно проведеного судового розгляду, з порушенням його прав на справедливий судовий розгляд та судовий захист, порушенням принципу верховенства права, законності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом.

Посилався на те, що інспектор поліції повинен запропонувати водієві пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу в разі наявності у нього ознак такого сп`яніння, і лише в разі відмови від такого огляду або незгоди з його результатами повинен запропонувати пройти такий огляд у медичній установі.

На переконання апелянта, відповідно до положень ч.ч.5, 6 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Поліцейський у встановленому законом порядку не ознайомив його з висновком щодо результатів медичного огляду. Таким чином, огляд на стан сп`яніння проведений з порушенням вимог, а тому є недійсним.

Зазначав, що упередженість та необ`єктивність даного судового розгляду полягала в тому, що судом першої інстанції в ході судового розгляду не було викликано та допитано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задля встановлення дійсних обставин справи.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши захисника Осташа М.С. на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, приходжу до висновку про таке.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Згідно п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 порушення п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та відповідно адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджені матеріалами справи, а саме: відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №376040 від 13 травня 2020 року; відомостями з протоколу про адміністративне затримання АЗ №123698 від 13 травня 2020 року; висновком від 13 травня 2020 року №1499 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння; актом медичного огляду до цього висновку, де зафіксовано різкий запах алкоголю з порожнини рота та результат обстеження 1,53‰; відеозаписом з місця події, зокрема, щодо руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , його зупинки працівниками поліції, відмову пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та проходження такого огляду в медичному закладі.

Водночас письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не можуть братися до уваги, оскільки вказані свідки не були викликані та допитані в судовому засіданні в суді першої інстанції, а зміст їх пояснень стосувався лише факту відмови пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Місцевий суд дав належну правову оцінку доказам і дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У ході перегляду справи апеляційною інстанцією не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Доводи апеляційної скарги про те, що огляд на стан сп`яніння проведений з порушенням вимог, передбачених законодавством, є необґрунтованими.

Факт відмови на місці зупинки транспортного засобу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, сама поведінка правопорушника ОСОБА_1 зафіксовані на відеозаписі, який долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Не знайшли свого підтвердження та спростовані наявними у матеріалах справи доказами посилання ОСОБА_1 на порушення його права на справедливий судовий розгляд та судовий захист, оскільки в суді першої інстанції його інтереси представляв адвокат Осташ М.С.

Місцевий суд обґрунтовано не взяв до уваги посилання сторони захисту на процесуальні порушення.

Указані посилання розцінюються як форма умисного уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене правопорушення.

Як правильно зазначив місцевий суд, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 було складено, зокрема, за керування водієм транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння

ОСОБА_4 у свідків, в присутності яких було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, пояснень із зазначенням у них серії та номеру протоколу, а також неознайомлення ОСОБА_1 із медичним висновком щодо результатів огляду, не є визначальними для розгляду вказаної справи та прийняття рішення.

Відносно ОСОБА_1 було складено протокол щодо керування водієм транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення такого стану зроблено лікарем-наркологом в медичному закладі, й саме в межах вказаного обвинувачення здійснювався розгляд.

З огляду на викладене, порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не здобуто.

При накладенні адміністративного стягнення відповідно до вимог ст.33 КУпАП ураховано характер правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Отже, підстави для скасування постанови місцевого суду та закриття провадження у зв`язку з відсутністю у діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, на що зроблено посилання в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 серпня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду М.С. Матущак