ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2020 Справа №607/15707/20

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дуда О.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, керуючого бар "Но-Нейм", зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ№401905 від 14 вересня 2020 року, 23 серпня 2020 року о 00 год. 30 хв. керуючий закладом громадського харчування бару "Но-Нейм" за адресою по вул. Кульчицької,2А гр. ОСОБА_1 , допустив порушення умов карантину, що виражалося в обслуговуванні клієнтів та перебування на робочому місці персоналу без захисної маски та рукавичок, чим порушено перебування на робочому місці санітарного лікаря №32 від 02.06.2020 р. у відповідності до п.17 постанови КМУ №641 від 22.07.2020 р., відповідальність за що передбачена ст. ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Михайлюк В.І. вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення заперечив та вказав, зокрема, що відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 є особою, уповноваженою на виконання керівних функцій у закладі громадського харчування бару "Но-Нейм".

Судом встановлено наступні обставини.

Статтею 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за які передбачена ст. 44-3 КУпАП.

Пунктом 2 Тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів у закладах громадського харчування на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), затверджених Постановою Головного санітарного лікаря України від 02.06.2020 № 32 передбачено, що на вході до закладу або поруч з місцем видачі замовлень (при роботі закладу на виніс) організовуються місця для обробки рук спиртовмісними антисептиками з концентрацією активно діючої речовини понад 60% для ізопропілових спиртів та понад 70% для етилових спиртів. Доцільно розмістити яскравий вказівник про необхідність дезінфекції рук (банер, наклейка тощо).

Вимогами ч.1 ст.9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна, необережна) дія чи бездіяльність, яку посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до положень п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а тому покладення на суд обов`язків ініціювати збір доказів для доказування вини особи суперечить принципам об`єктивності та неупередженості суду при розгляді справи та є неприпустимим.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, окрім іншого, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом, тобто при розгляді справи суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються наявними у справі доказами, оцінка яких здійснюється відповідно до ст. 252 КУпАП.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, його складено відносно керуючого закладом громадського харчування бару "Но-Нейм" за адресою по АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 , хоча у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б стверджували, що останній є особою, яка уповноважена на здійснення керівних функцій у цьому закладі.

Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За таких обставин, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП у діяннях ОСОБА_1 відсутній.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з вищенаведеного, вважаю, що провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 9, 245, 251, 254, 256, 268, п. 1 ч. 1 ст.247, ст. ст.280, 283-285 КУпАП України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Дуда О.О.