Тарутинський районний суд Одеської області
_____________________________________________________________________________________
Справа № 514/1616/20
Провадження по справі № 3/514/642/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2020 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кравченко П.А.,

за участю секретаря Терзі О.В.,

особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Тарутине матеріали про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селище Тарутине Одеської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого продавцем в магазині «ЖЖУК»,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №195162 від 21.11.2020 року, складений ДОП Тарутинського ВП Арцизького ВП ГУНП України в Одеській області, старшим лейтенантом поліції Бордіян І.О., вбачається, що продавець ОСОБА_1 21.11.2020 року о 10 год. 30 хв., в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , здійснював продаж товарів, чим порушив правила карантину "вихідного дня", а саме постанову КМУ за №1100 від 11.11.2020 року, чим вчинив правопорушення, передбачене за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував свою вину, пояснивши, що дійсно працює продавцем в магазині "ЖЖУК". 21.11.2020 року він перебував в магазині, але не здійснював торгівлю непродовольчими товарами, жодних покупців в магазині не було, і він нікого не обслуговував. Магазин дійсно був відкритий за декілька хвилин до приходу працівників поліції, так як на вихідні дні вони працюють лише на адресну доставку замовлень і видають клієнтам, які зробили замовлення через інтернет- магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та видача проводиться поза магазином, так як йому потрібно було видати клієнту його замовлення, тому він не міг не відчинити магазин, іншого входу в магазин не має. Тому вважає, що ніякого порушення ним не було допущено.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторони по справі, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Законом України №530-1Х від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню короновірусної хвороби (COVID-19 )» внесені зміни до КУпАП, який доповнено ст.44-3, такого змісту: «стаття 44-3. Порушення правил щодо карантину людей».

Фабула статті передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція норми ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні правила щодо карантину людей.

Так, в статті 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року визначено, що карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно ст.29 цього Закону карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. До відміни карантину його територію можуть залишити особи, які пред`явили довідку, що дає право на виїзд за межі території карантину.

Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Саме постановою Кабінету Міністрів України №641 від 20 липня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» визначено усі обмеження, які діють в той чи інший період, в яку урядом регулярно вносяться зміни, а тому і відповідальність наступає за порушення обмежень, визначених саме цією постановою, а не постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2020 року за №1100 якою внесено зміни до безпосередньо до постанови КМУ від 22.07.2020 року №641.

Станом на час складення протоколу 21.11.2020 року, постанова КМУ України №641 від 20 липня 2020 року містила 49 пунктів, та який саме пункт було порушено особою, відносно якої складено протокол, поліцейським в протоколі не зазначено.

Так, відповідно до вимог пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №641 встановлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 1 серпня до 31 грудня 2020 р. на території України карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. N 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., N 23, ст. 896, N 30, ст. 1061) та від 20 травня 2020 р. N 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".

Пунктом 15 цієї постанови визначено, що додатково до обмежень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин суботи до 00 годин 00 хвилин понеділка на території України з 14 листопада 2020 р. до 30 листопада 2020 р. забороняється:

1) приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері громадського харчування (барів, ресторанів, кафе тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос;

2) приймання відвідувачів у торговельно-розважальних центрах;

3) приймання відвідувачів в інших закладах розважальної діяльності;

4)приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім:

- торгівлі продуктами харчування на торговельних площах, не менше 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, пальним, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами;

- провадження діяльності з надання фінансових послуг, діяльності фінансових установ і діяльності з інкасації та перевезення валютних цінностей, діяльності операторів поштового зв`язку, а також медичної практики, ветеринарної практики, діяльності автозаправних комплексів (без зон харчування), діяльності з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів;

- торговельної діяльності із здійсненням адресної доставки замовлень.

Суд також враховує, що відповідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а, відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається саме на особу, уповноважену на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначену ст. 255 КУпАП.

Згідно фабули правопорушення, викладеної в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 195162 від 21.11.2020 року, продавець ОСОБА_1 21.11.2020 року о 12 год. 10 год. 30 хв., в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , здійснював продаж товарів, чим порушив правила карантину "вихідного дня", а саме постанову КМУ за №1100 від 11.11.2020 року, чим вчинив правопорушення, передбачене за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Тобто як зазначав суд раніше фабула правопорушення не відповідає диспозиції ст.44-3 КУпАП, та не зазначено який саме пункт Постанови Кабінету Міністрів було порушено особою, відносно якої складено протокол.

Суд не може з власної ініціативи та на власний розсуд вибирати та застосовувати необхідний пункт постанови Кабінету Міністрів України, адже це є обов`язком особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, тобто застосувати норму права, яка була порушена особою відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно встановлених судом обставин, особа відносно якої складено протокол ОСОБА_1 дійсно працює продавцем магазину непродовольчих товарів « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що підтверджується наказом (розпорядженням) про прийняття на роботу №1758к - від 28.09.2017 року.

З наведеної вище постанови Кабінету Міністрів України, а також із норм КУпАП, які регулюють порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності витікає, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП за порушення правил щодо карантину людей необхідна наявність наступних умов:

1) суб`єкт господарювання повинен здійснювати роботу, яка передбачає прийняття відвідувачів, зокрема торгівельного і побутового обслуговування населення;

2) складання протоколу про адміністративне правопорушення має відбуватися з дотриманням вимог КУпАП.

Статтею 55 Господарського кодексу України визначено, що суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є:

1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку;

2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Таким чином, особа відносно якої складено протокол ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання.

Як доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, особа яка склала протокол посилався на відеозапис доданий до протоколу.

Згідно переглянутого відеозапису вбачається, що дійсно ОСОБА_1 перебував в приміщенні магазину, проте будь-яких відомостей на даному відеозаписі, щодо роботи магазину та відвідувачів не містить.

Крім того, особою відносно якої складено протокол ОСОБА_1 надано замовлення покупця № 74119 від 19.11.2020 року, видаткову накладну №812497 від 21 листопада 2020 року, що спростовує взагалі твердження особи, яка склала протокол, щодо роботи магазину непродовольчих товарів.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а згідно ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

На думку суду, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП не здобуто належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання її винною у вчиненні даного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП слід закрити.

Керуючись ст. ст. 3, 8, 9, 62 Конституції України, ст.ст.9-11, 33, 44-3, 221, 245, 247, 251, 266, 283-285 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Одеського апеляційного суду з дня її проголошення.

Суддя: П.А. Кравченко