КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 33/824/3897/2020
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 жовтня 2020 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 25 серпня 2020 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 25 серпня 2020 року,

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Цією ж постановою, стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Як встановлено постановою судді, ОСОБА_1 26.05.2020 року, приблизно о 20 год. 56 хв., рухаючись по вул. Львівська, 45/7 в м. Києві, керував автомобілем марки «DaewooLanos», н/з НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, бліде обличчя, тремтіння рук, поведінка не відповідає обстановці, що склалась. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 25.08.2020 та прийняти нову, якою провадження закрити за п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, у зв`язку з чим, суд першої інстанції дійшов помилкових висновків та незаконно притягнув його до адміністративної відповідальності.

Зокрема, як зазначає апелянт, судом першої інстанції не було його повідомлено про дату та час судового засідання, яке відбулося 25.08.2020, а саме судове засідання було призначено до розгляду в день його розгляду.

Крім того, як вказує апелянт, оскільки до суду надійшли дві справи про вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП і такі розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), та їх розгляд є взаємопов`язаний, то відповідно до ст. 36 КУпАП наявні всі підстави для об`єднання справ № 759/11298/20 (провадження № 3/759/5036/20) та № 759/12833/20 (провадження № 3/759/5567/20) в одне провадження, на підставі чого, ним було заявлене відповідне клопотання 18.08.2020 під час судового засідання, яке не було розглянуто, у зв`язку з чим, як вважає апелянт, судом було допущено процесуальне порушення вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП, провадження не об`єднано, та його двічі притягнуто до адміністративної відповідальності, що в свою чергу є самостійною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Також, апелянт просить звернути увагу на те, що з метою встановлення відсутності у поліцейських підстав вважати, що він знаходиться у стані наркотичного сп`яніння або під дією препаратів, які знижують швидкість реакції, під час судового засідання, яке відбулось 18.08.2020, ним було заявлено клопотання про виклик та допит у якості свідків поліцейських, зазначених у протоколі, проте, суд, без пояснення причини відклав судове засідання на невизначену дату та не розглянув заявлене клопотання.

Серед іншого, апелянт зазначає про те, що судом першої інстанції не розглянуто питання про закриття провадження щодо нього, оскільки провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягало негайному закриттю на підставі п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП ще 01.07.2020, а в даному випадку просто не могло бути розпочате, оскільки матеріали щодо правопорушення вчиненого 01.07.2020 надійшли до Святошинського районного суду м. Києва тільки 04.08.2020

На думку апелянта, у суду першої інстанції були відсутні підстави виносити постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, ще і зв`язку з тим, що його огляд, як водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів, поліцейським у присутності двох свідків не проводився, чим було порушено вимоги ч. 1 ст. 266 КУпАП, у зв`язку з чим, у відповідності до п.п. 5 та 6 ст. 266 КУпАП висновки поліцейських про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння не можуть бути взяті до уваги судом.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи поданої апеляційної скарги вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, незважаючи на доводи, наведені в апеляційній скарзі, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зокрема, крім протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР № 541528 від 26 травня 2020 року, який було складено щодо ОСОБА_1 , вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується: письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння, а також відеозаписом з нагрудної камери інспектора патрульної поліції АА00204, які були долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому, погоджуючись із висновками судді, який розглядав дану справу, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проходження такого огляду регламентовано Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі - Інструкція від 09.11.2015 року № 1452/735).

Як передбачено п. 12 Розділу ІІ Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з вимогами, передбаченими п. 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (надалі - Інструкція від 07.11.2015 року № 1395), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Аналіз вимог зазначених вище нормативно-правових актів та обставин, встановлених під час розгляду справи, дозволяє зробити висновок про те, що у зв`язку з відмовою водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров'я, останнього обґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, який було складено поліцейським у присутності двох свідків.

З огляду на вищенаведене доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що судом першої інстанції під час розгляду справи були порушені норми процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права, у зв`язку з чим, суд дійшов помилкових висновків та незаконно притягнув його до адміністративної відповідальності, не можуть бути визнані обґрунтованими та служити підставами для скасування оскаржуваного судового рішення.

Більш того, у своїх поясненнях у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не заперечував факту відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, обґрунтувавши це обставинами, які, з огляду на вимоги закону, не звільняли його, як від проходження огляду на стан сп`яніння, так і від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Що ж стосується посилання в апеляційної скарзі ОСОБА_1 на те, що через порушення судом вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП, який не об`єднав в одне провадження дві справи щодо нього про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 цього Кодексу, внаслідок чого його двічі притягнуто до адміністративної відповідальності, що в свою чергу є самостійною підставою для скасування оскаржуваної постанови, то воно не дає підстав для висновку про те, що останнього було двічі притягнуто до адміністративної відповідальності за одне й те саме правопорушення, а накладення на нього адміністративного стягнення за кожне правопорушення окремо, при вчиненні однією особою двох адміністративних правопорушень, які розглядались окремо, не суперечить вимогам ч. 1 ст. 36 КУпАП.

Безпідставними слід визнати і інші доводи, наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , оскільки вони не спростовують правильності встановлених судом обставин адміністративного правопорушення та застосування норм матеріального права при розгляді справи.

Таким чином, доводи, наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не можуть бути визнані такими, що відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи, а відтак служити законними підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції вважає необхідним, за наслідками її розгляду, прийняти рішення, яким залишити вказану апеляційну скаргу без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 25 серпня 2020 рокупро притягнення скарги ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 25 серпня 2020 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Журибеда О.М.