Справа №538/1928/20
Провадження по справі №3/538/813/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 року м. Лохвиця

Суддя Лохвицького районного суду Полтавської області Бондарь В.А розглянувши матеріали які надійшли з Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код невідомий, громадянина України, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України, - ВСТАНОВИВ:

До Лохвицького районного суду Полтавської області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 246054 від 10.10.2020 року ОСОБА_1 10.10.2020 року о 10 годині 35 хвилин в м. Лохвиця по вул. Шевченка. 32 ОСОБА_1 керуючи автомобілем Камаз 5511 державний номерний знак НОМЕР_1 , під час руху не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем Опель Rekord. державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався попереду та перед ним здійснив його обгін.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб Опель отримав механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 13.1, 16.9 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності з`явилася, вину в порушенні Правил дорожнього руху не визнав, пояснив, що того дня він їхав на автомобілі Камаз, кузов якого був завантажений асфальтом. Позаду нього їхав Опель, який не за довго до пішохідного переходу почав здійснювати маневр обгону, здійснивши такий маневр різко повернувся в свою смугу, тим самим підрізав його. Оскільки автомобіль Камаз завантажений, зупинити його швидко не можливо.

Для з`ясування фактичних обставин по справі судом викликався у судове засідання свідок ОСОБА_2 , який був приведений до присяги та попереджений про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань та за відмову від давання показань згідно зі ст. ст. 384, 385 КК України, та який пояснив суду, що того дня він був в місті і бачив як автомобіль Опель рухався позаду ОСОБА_3 і постійно під`їжджав близько під самий кузов. Видно було, що водій Опеля спішив. Потім водій Опеля почав здійснювати маневр обгону і майже перед самим пішохідним переходом повернувся в свою смугу і різко загальмував, при цьому підрізавши камаз. Водій автомобіля ОСОБА_3 не винен у вчиненні ДТП.

Перевіривши матеріали про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , та покази свідка ОСОБА_2 , приходжу висновку про те, що провадження підлягає закриттю у зв`язку з недоведеністю вини останнього в наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Згідно зі ст. 251 КпАП України доказами про справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких в передбаченому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до абзацу другого ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За правилами статті 272КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підсумовуючи зазначене, судом під час судового розгляду не встановлено належних та достатніх доказів, які можуть достовірно свідчити про порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, що призвели до скоєння ДТП, оскільки доказом його вини являються лише письмові пояснення ОСОБА_4 , які повністю спростовуються поясненнями ОСОБА_2 та фото, доданими до протоколу про адміністративне правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Варто зазначити, що презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі "Надточій проти України" від 15.05.2008.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини » (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Крім цього, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 20.09.20196 року «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

За змістом ч.ч.1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 247 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, суд, з огляду на досліджені докази приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

В свою чергу, суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору.

Керуючись ст. ст. 124, 247, 283, 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області.

Суддя Лохвицького районного

суду Полтавської області В.А. Бондарь