КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи : 755/1327/20
Номер провадження : 33/824/1804/2020
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 вересня 2020 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Кузьмічова О.Д., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Кузьмічова О.Д. на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 31 березня 2020 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 31 березня 2020 року,

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Цією ж постановою, стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Як встановлено постановою судді, ОСОБА_1 , 08 січня 2020 року, приблизно о 22 годині 40 хвилин, керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz 350», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався вулицею Комбінатна, 6, в місті Києві, з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає дійсності, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук).

Огляд для встановлення стану сп`яніння у встановленому законом порядку проводився за допомогою алкотеста «Драгер», згідно результату 0,24 % та в Київській міській наркологічній клінічній лікарні «Соціотерапія».

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 - адвокат Кузьмічов О.Д. подав апеляційну скаргу в якій, з урахуванням внесених під час її розгляду уточнень, просить скасувати постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 31.03.2020 та закрити провадження у справі на підставі п. 6 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із скасуванням акту, який встановлював адміністративну відповідальність.

Обґрунтовуючи подану апеляційну скаргу, захисник посилається на те, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи.

Зокрема, як зазначає апелянт, суд першої інстанції зробив помилковий висновок щодо дотримання співробітниками поліції процедури огляду на стан сп`яніння, оскільки відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів, огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений поліцейським з порушенням ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а саме: першочерговий огляд ОСОБА_1 проводився без залучення двох свідків; інспектором ОСОБА_3 не використовувались спеціальні технічні засоби; за результатами огляду не складений акт огляду; інспектором ОСОБА_3 не оформлено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу або швидкість реакції, і таким чином, протокол про адміністративне правопорушення є неналежним доказом, а суд у свою чергу, помилково зробив невірний висновок щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, як вказує апелянт, суд першої інстанції не дослідив безпосередньо роздруківку технічного засобу Drager, якого не має в матеріалах справи, а зробив висновок лише із протоколу та рапорту поліцейського, тобто, суд порушив принципи безпосередності дослідження доказів.

Також, на думку апелянта, в порушення вимог ст. 279 КУпАП, судом першої інстанції при розгляді справи не вирішено його клопотання від 03.03.2020 про виклик і допит поліцейських, та суд не надав оцінку тій обставині, що результат аналізу з допомогою технічного засобу Drager та аналіз сечі дали різні показники, так як останній показав в два рази більший результат вмісту алкоголю.

Як вважає апелянт, вирішуючи питання щодо відповідальності ОСОБА_1 , суд проігнорував те, що в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Просить звернути увагу апелянт і на те, що першочерговий огляд на стан сп`яніння проводився без залучення двох свідків, не було запрошено та допитано поліцейських в судовому засіданні, що також, на думку апелянта, є порушенням права клієнта та справедливий суд та об`єктивність та неупередженість у вирішенні притягнення його клієнта до відповідальності.

Як вказує апелянт, суд не дослідив його аргументів та не надав жодних контраргументів щодо того, що результат технічного засобу Drager0,24 проміле не є станом алкогольного сп`яніння, оскільки в чинному законодавстві України, не визначено допустиму чи не допустиму норму алкоголю у видихуваному повітрі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Кузьмічова О.Д., які підтримали апеляційну скаргу останнього та просили її задовольнити; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи поданої апеляційної скарги вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновків судді, як щодо фактичних обставин, так і доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме в тому, що останній, в порушення вимог п. 2.9 а Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Зокрема, обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, крім протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 367047 від 08 січня 2020 року, підтверджуються також іншими, наявними у справі доказами, а саме: висновком лікаря нарколога від 12.01.2020 року щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого вбачається що останній перебуває у стані алкогольного сп'яніння, рапортом інспектора поліції а також відеозаписом з нагрудної камери поліцейського АА-00925, які долучені до вказаного вище протоколу.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що в матеріалах справи щодо ОСОБА_1 відсутні будь-які докази, що підтверджують його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а висновки суду, наведені в оскаржуваній постанові не відповідають фактичним обставинам справи, не можуть бути визнані обґрунтованими, з огляду на таке.

Відповідно до вимог п. 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Для м. Києва таким закладом охорони здоров`явизначено КМНКЛ «Соціотерапія», де і проводився огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та встановлено факт його перебування у такому стані, що підтверджено наявним у справі висновком лікаря нарколога, який став підставою для складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення.

Як прямо передбачено пунктами 15, 16, 17 розділу ІІІ вказаної вище Інструкції, за результатами огляду на стан сп`яніння встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду, на підставі якого видається відповідний висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння (додаток 4 до Інструкції), а зміст цього висновку повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Більш того, відповідно до отриманих на запит суду апеляційної інстанції та досліджених під час апеляційного розгляду завірених копій документів, на підставі яких у КМНКЛ «Соціотерапія» 08.01.2020 року проводився огляд ОСОБА_1 , а саме: направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння; витягу з Журналу реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння; Акту медичного огляду за № 000101 від 08.01.2020; результату обстеження для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі з використанням технічного засобу DragerAlcotest 6820 № 2587 (тест № 6706) та результату лабораторного дослідження № 92 від 09.01.2020 на виявлення етанолу, встановлено, що Висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на підставі якого щодо останнього було складено протокол про адміністративне правопорушення, є законним та обґрунтованим, оскільки його було видано на підставі акта медичного огляду, проведеного з дотриманням вимог відповідної Інструкції від 09.11.2015 № 1452/735.

Таким чином, огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння було проведено у відповідності до вимог законодавства, а тому суд апеляційної інстанції не має жодних підстав для сумнівів як у законності проведення такого огляду, так і його результатів.

Що ж стосується інших доводів, наведених в апеляційній скарзі, а також посилань захисника під час апеляційного розгляду на те, що провадження у справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку із скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність (п. 6 ст. 247 КУпАП), то вони не можуть бути визнані законними підставами для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи, встановлених під час її розгляду.

Як прямо передбачено частинами 1 та 3 ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративне правопорушення також ведеться на підставі закону, що діяв під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Виходячи з цього, а також тієї обставини, що на час прийняття оскаржуваного судового рішення норма закону, яка передбачала відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не скасовувалась, так само, як і станом на час апеляційного розгляду, суд апеляційної інстанції вважає, що підстави для закриття провадження в справі з підстав, передбачених п. 6 ст. 246 КУпАП відсутні.

З урахуванням вищенаведеного, а також наявних у справі доказів, суд апеляційної інстанції не має жодних підстав для того, щоб погодитися з доводами апеляційної скарги про те, що висновки судді не відповідають обставинам справи, а оскаржувана постанова, винесена з порушенням норм матеріального чи процесуального права.

За таких обставин, апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 - адвоката Кузьмічова О.Д. не може бути задоволена, оскільки вона не містить у собі достатніх підстав для висновку про те, що постанова судді про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є незаконною або необґрунтованою, у зв`язку з чим, за наслідками розгляду цієї скарги, суд апеляційної інстанції вважає необхідним залишити її без задоволення, а постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 31 березня 2020 року - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Кузьмічова О.Д. залишити без задоволення, а постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 31 березня 2020 року, відповідно до якоїОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності завчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Курило А.В.