ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 362/4572/20
Провадження 3/362/1809/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.11.2020 року суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Лебідь-Гавенко Г.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від БПП в м. Біла Церква УПП про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 520167 від 21.08.2020 року, 21.08.2020 року о 13 год. 35 хв. на а/д М-05 Київ Одеса 24 км + 500 м водій ОСОБА_1 керуючи тз «Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_1 виїхав на регульоване перехрестя з вулиця Київська в смт. Глеваха на а/д М-05 Київ Одеса на заборонений (червоний) сигнал світлофора та скоїв зіткнення з тз «Peugeot 508», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по а/д М-05 Київ Одеса у бік Києва на зелений сигнал світлофора. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 8.7.3 е Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, представник ОСОБА_1 адвокат Сидорчук Ю.М. надала в судовому засіданні письмові пояснення ОСОБА_1 , із яких вбачається, що ОСОБА_1 свою вину в скоєному не визнає, вказав, що 21.08.2020 року він виїжджав з вулиці Київська в смт. Глеваха на а/д М-05 Київ Одеса на зелений сигнал світлофора вважає, що в ДТП винний інший водій ОСОБА_2 , оскільки ним було порушено правила дорожнього руху України та перевищено швидкість, що й стало причиною зіткнення. Надати докази, в спростування доводів працівників поліції, що він дійсно їхав на зелений сигнал світлофора, а ні на червоний він не може.

Інший учасник ДТП ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він 21.08.2020 року рухався по а/д М 05 із м. Васильків в напрямку м. Київ. Доїжджаючи до перехрестя з вулиця Київська в смт. Глеваха на а/д М-05 Київ Одеса, перед світлофором він скинув швидкість до 50 км. Рухався один, перед ним не було автомобілів, сигнал світлофора був зелений, проїжджаючи перехрестя боковим зором помітив, як із смт. Глеваха на автодорогу виїжджає автомобіль і щоб уникнути із ним зіткнення він прийняв вправо, та відразу відчув удар в задню ліву частину його автомобіля. Вважає, що винний в ДТП водій ОСОБА_3 , оскільки виїхав на заборонений сигнал світлофора (червоний). Крім того, вказав, що після зіткнення ОСОБА_3 вину в скоєному визнавав та вказав, що коли виїжджав не бачив, який сигнал світлофора, оскільки під`їхав до нього дуже близько.

Суддя, заслухавши пояснення представник ОСОБА_1 адвокат Сидорчук Ю.М., іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , дослідивши письмові пояснення ОСОБА_1 , матеріали адміністративної справи, проаналізувавши в системному зв`язку доводи сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ст. 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306, правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Так, п. 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху України передбачено, що червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Відповідно до п. 26 постанови Пленуму ВСУ України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 520167 від 21.08.2020 року (а.с.1), схемою місця ДТП (а.с.3), поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 3), поясненнями ОСОБА_2 (а.с. 4), листом Управління інформаційно-аналітичної підтримки від 02.10.2020 року та іншими матеріалами справи.

Також, виходячи з того, що протокол про адміністративне правопорушення, який складений у максимальній відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП, та схема дорожньо-транспортної пригоди згідно положення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затверджено Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за № 1408/27853).

Підстави, які б давали можливість вважати, що вказані докази є сумнівними та неправдивими - відсутні, оскільки вони узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи.

Особою, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 будь-яких доказів у розумінні ст. 251 КУпАП, які б підтверджували його позицію про те, що він керував транспортним засобом у відповідності до вимог ПДР України, як-то пояснення свідків, висновки експерта, речові доказами, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, тощо надано суду не було, у зв`язку з чим суддя, вважає висловлені ним у суді показання сумнівними, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), які спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Відтак, провівши аналіз досліджених та ретельно перевірених доказів в їх сукупності, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, вважаю, що у діях ОСОБА_1 вбачається подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки він порушив п. 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху України.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

На підставі викладеного та керуючись статтями 9, 124, 245, 251, 252, 275-280, 283-287 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбаченого ст. 124 КУпАП у виді штрафу розміром двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять ) гривень 40 копійок.

Роз`яснюється, що в разі не сплати штрафу в строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАПсума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанову може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко