Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2020 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю потерпілого ОСОБА_1 , його представника Кушнірука Анатолія Валерійовича, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 серпня 2020 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

З протоколів про адміністративні правопорушення серії ДПР 18 №365333 від 30.11.2019 та серії ОБ №189832 від 30.11.2019 вбачається, що ОСОБА_2 29.11.2019 року о 23.21 год. ОСОБА_2 в м. Луцьку на вул. Львівській, 91 керував автомобілем Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги, передбачені п.2.9.а ПДР України. При цьому, огляд на стан сп`яніння проводився у Волинському обласному наркологічному диспансері та цього ж дня - 29.11.2019 року, ОСОБА_2 в м. Луцьку на вул. Львівській, 91, керуючи автомобілем «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_1 , проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Renault Kangoo», р.н. НОМЕР_2 , який рухався попереду, чим порушив вимоги п.п. 2.3.б, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні ушкодження. Тобто вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 130 , ст. 124 КУпАП.

Оскаржуваною постановою провадження щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито на підставі п.7 ст. 38 КУпАП за закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Не погоджуючись із рішенням суду, потерпілий ОСОБА_1 оскаржує його з мотивів незаконності та необґрунтованості. Просить скасувати постанову та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України і закрити провадження у зв`язку із закінченням строків накладення стягнення.

Вказує про те, що місцевий суд закриваючи провадження в даній справі в резолютивній частині не вирішив питання про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що суперечить ст. ст. 245, 276, 280 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його представника Кушнірука А.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, приходжу до наступного висновку.

Потерпілий ОСОБА_1 не був присутнім при судовому розгляді справи в суді першої інстанції. Копію постанови отримав 02 листопада 2020 року, при цьому апеляційну скаргу подав 11 листопада 2020 року, а тому, виходячи з принципу доступу до правосуддя, який випливає з п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, строк на апеляційне оскарження постанови суду слід поновити, відтак, суд вважає за необхідне прийняти подану ним апеляційну скаргу до розгляду.

Постанова судді Луцького міськрайонного суду Волинської області 26 серпня 2020 року в частині факту вчинення адміністративних правопорушень, та закриття провадження у справі ніким не оскаржується, а тому в силу ч.7 ст.294 цього ж Кодексу перегляду в апеляційному порядку в цій частині не підлягає.

Водночас доводи апелянта про необхідність встановлення в резолютивній частині судового рішення вини порушника при закритті справи на підставі ст.38 КпАП України є обґрунтованими.

З аналізу ст. 283 КУпАП вбачається, що постанова у справі про адміністративне правопорушення має бути вмотивованою.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року«Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статях 247 і 280 КУпАП , у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Слід вказати, що підстава для закриття провадження в справі відповідно до ст.38 КпАП України не є такою, що реабілітує особу, а тому таке закриття можливе лише в разі вчинення особою протиправної, винної (умисної або необережної) дії чи бездіяльності, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Закриття провадження в справі на підставі ст.38 КУпАП щодо особи, в діях якої відсутній склад адміністративного правопорушення, є порушенням прав цієї особи та є недопустимим. Тобто, обов`язковою умовою закриття провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності з нереабілітуючих підстав є вчинення особою адміністративного правопорушення.

Отже, при вирішенні питання про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення суддя повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі в провину, дійсно мало місце, що воно містить склад адміністративного правопорушення і особа винувата в його вчиненні. Тільки після цього можна постановити у визначеному КУпАП порядку відповідне судове рішення.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що зазначених вимог закону суд першої інстанції не дотримався в повному обсязі.

Так, місцевий суд фактично вказав про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст. 130 КУпАП в мотивувальній частині свого рішення.

Вірними також є висновки суду щодо закриття провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Проте суддя місцевого суду в резолютивній частині свого рішення вказав лише про закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Оскільки постанова судді Луцького міськрайонного суду від 26 серпня 2020 року, у резолютивній її частині, не містить висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст. 130 КУпАП при закритті провадження в справі в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, а тому слід частково задовольнити апеляційну скаргу, зробивши висновок про винність ОСОБА_2 у вчиненні зазначених правопорушень.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 283,294 КУпАП, постановив

П О С Т А Н О В И В

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 серпня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 серпня 2020 року в даній справі змінити.

Вважати ОСОБА_2 таким, що визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст. 130 КУпАП.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк