Справа № 438/968/14-п
Номер провадження 3-в/438/11/2020
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 листопада 2020 р. суддя Бориславського міського суду Львівської області Слиш А.Т., розглянувши заяву ОСОБА_1 про визнання постанови суду такою, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить постанову Бориславського міського суду Львівської області від 31 липня 2014 року №438/968/14-п про притягнення до його, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, визнати такою, що не підлягає виконанню та виключити його із бази даних, такого, як позбавленого права керування усіма видами транспортних засобів

Заяву обґрунтовує тим, що на початку вересня 2020 року звернувся до Територіального сервісного центру 4642 регіонального сервісного центру МВС у Львівській області, про видачу нового посвідчення водія, у зв`язку з викраденням посвідчення водія, де стало відомо, що постановою Бориславського міського суду Львівської області від 31 липня 2014 року, справа №438/968/14-п його, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 2 (два) роки.

До цього часу про вказану постанову суду йому не було відомо, оскільки при розгляді справи 31 липня 2014 року не був присутній і копія постанови вручена і не була.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримав, просив її задоволити.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Відповідно статті 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно ст.321 КУпАП водії транспортних засобів, судноводії і особи, що порушили правила полювання, вважаються позбавленими спеціального права з дня винесення постанови про позбавлення цього права. Якщо зазначені особи, які позбавлені спеціального права, ухиляються від здачі документа, що посвідчує це право, то строк позбавлення їх спеціального права обчислюється з дня здачі або вилучення такого документа.

На запит суду, щодо інформації про звернення до виконання постанови Бориславського міського суду Львівської області від 31 липня 2014 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП , з Бориславського ВП ДВП ГУНП у Львівській області надійшла відповідь, в якій зазначено, що неможливо надати відповідь, у зв`язку з тим що, виконання вказаної постанови за 2014 рік було покладено на Відділення ДАІ Бориславського МВ МВС, яку було ліквідовано у 2016 році у зв`язкі з реформою МВС України. Жодної архівної документації підрозділу Відділення ДАІ Бориславського МВ МВС, у Бориславському ВП ДВП ГУНП у Львівській області не збереглось.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі Озтюрк проти Германії 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннямист. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 р. зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення, не містить поняття строки давності виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення, тобто законодавцем залишено поза сферою свого регулювання питання щодо строків виконання таких постанов, створивши при цьому ситуацію безстрокового виконання такого рішення суду.

Натомість, дані строки, передбачені вКК України, а саме, ст. 80, яка розташована у розділі ХІІ «Звільнення від покарання та його відбування» і регламентує звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Крім того, КСУ у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011року (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні Суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд вважає за можливе до виниклих правовідносин застосувати аналогію закону, а саме норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі).

Зважаючи на те, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з закінченням строків для її зберігання у Борислаському міському суді Львівської області знищена, неможливо встановити дотримання судом та уповноваженим на те органом відповідно до ч.1 статті 300, ч.1 статті 303 КУпАП строків звернення до виконання постанови протягом трьох місяців з дня її винесення, а докази вчасного звернення постанови до виконання не можуть грунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом.

Враховуючи, що спливли строки давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення, постанова Бориславського місцевого суду Львівської області від 31 липня 2014 року відносно ОСОБА_1 є такою, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303-305 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Заяву задоволити.

Постанову Бориславського міського суду Львівської області від 31 липня 2014 року №438/968/14-п про притягнення до ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, визнати такою, що не підлягає виконанню.

Виключити із бази даних ОСОБА_1 , такого, як позбавленого права керування усіма видами транспортних засобів.

Постанова суду може бути оскарженою до Львівського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя А.Т.Слиш