Справа №718/2492/20
Провадження №3/718/1102/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2020 року м.Кіцмань

Суддя Кіцманського районного суду Чернівецької області Нерушка Т.І., при секретарі - Пентелюк І.І., за участі прокурора Золотухіної Ж.М., захисника Іванюка О.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Національного агентства з питань запобігання корупції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , за ч.4 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відносно ОСОБА_1 21.10.2020р. складено протокол № 42-01/6/20 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП, відповідно до змісту якого ОСОБА_1 , обіймаючи 10.11.2015р. посаду першого заступника керівника Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області, у щорічній декларації за 2018 рік, зокрема у розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» зазначив недостовірні відомості, які відрізняються від достовірних на суму 300 0000 гривень, чим порушив п.7 ч.1 ст.46 Закону України «Про запобігання корупції»; у розділі 12 «Грошові активи» зазначив недостовірні відомості, які відрізняються від достовірних на суму 85 563,39 гривень, чим порушив п.8 ч.1 ст.46 Закону України «Про запобігання корупції».

ОСОБА_1 своєї вини не визнав, заперечуючи тим, що умислу на подання завідомо недостовірної інформації про доходи не мав, його ненавмисна помилка у тому, що він вказав по дохід від продажу транспортного засобу та про інший дохід в сумарному вигляді на суму 350 000 гривень, тобто 300 000 гривень від продажу автомобіля та 50 000 гривень від іншого доходу, і вказав це у розділі 12. У доходах від заробітної плати він вказав суму згідно довідки, яка становить 532тис.грн. і в цю суму входить і залишок по банківському рахунку у розмірі 85тис.грн. Просив врахувати рішення ЄСПЛ та рішення Конституційного Суду № 13-р/2020 від 27.10.2020р., а також зважити на те, що його дії мають необережний характер.

Захисник просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 з підстав відсутності такої ознаки складу правопорушення, як умисел, та з підстав наявності рішення Конституційного Суду № 13-р/2020 від 27.10.2020р.

Прокурор висловилась з приводу наявності достатніх підстав для висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП, та для притягнення його до відповідальності за вчинене правопорушення.

Заслухавши учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_1 , відповідно до наказу прокурора Чернівецької області від 10.11.2015р. за № 1170-к обіймав посаду першого заступника керівника Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області.

Відповідно до п/п «е» п.1 ч.1 ст.3 Закон України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону та є особою, яка, згідно статті 50 Закону, займає відповідальне та особливо відповідальне становище.

Згідно ст.1 Закону, (у змісті поняття суб`єкти декларування), рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 2 від 10.06.2016р. «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.07.2016р. за № 958/29088), ОСОБА_1 відноситься до суб`єктів декларування.

Відповідно до ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини 1 статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно п/п «е» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є: посадові та службові особи органів прокуратури.

Як передбачено п.7 та п.8 ч.1 ст.46 Закону України «Про запобігання корупції», у декларації зазначаються відомості про:

7) отримані доходи суб`єкта декларування або членів його сім`ї, у тому числі доходи у вигляді заробітної плати (грошового забезпечення), отримані як за основним місцем роботи, так і за сумісництвом, гонорари, дивіденди, проценти, роялті, страхові виплати, благодійна допомога, пенсія, доходи від відчуження цінних паперів та корпоративних прав, подарунки та інші доходи.

Такі відомості включають дані про вид доходу, джерело доходу та його розмір. Відомості щодо подарунка зазначаються лише у разі, якщо його вартість перевищує п`ять прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року, а для подарунків у вигляді грошових коштів - якщо розмір таких подарунків, отриманих від однієї особи (групи осіб) протягом року, перевищує п`ять прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року;

8) наявні у суб`єкта декларування або членів його сім`ї грошові активи, у тому числі готівкові кошти, кошти, розміщені на банківських рахунках або які зберігаються у банку, внески до кредитних спілок та інших небанківських фінансових установ, кошти, позичені третім особам, а також активи у дорогоцінних (банківських) металах. Відомості щодо грошових активів включають дані про вид, розмір та валюту активу, а також найменування та код Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України установи, в якій відкриті відповідні рахунки або до якої зроблені відповідні внески. Не підлягають декларуванню наявні грошові активи (у тому числі готівкові кошти, кошти, розміщені на банківських рахунках, внески до кредитних спілок та інших небанківських фінансових установ, кошти, позичені третім особам) та активи у дорогоцінних (банківських) металах, сукупна вартість яких не перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року;

Встановлено, що ОСОБА_1 15.12.2018р. було відчужено автомобіль марки Nissan Qashqai, 2012 року випуску, за 300 000 гривень.

17.12.2018р. ОСОБА_1 подано повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, у якому відображено дохід від продажу транспортного засобу у розмірі 350 000 гривень.

16.03.2019р. ОСОБА_1 подано щорічну декларацію за 2018 рік, унікальний ідентифікатор документа 62672а8а75аb-402b-9f4a-79a85fad98cb.

Адміністративна відповідальність за ч.4 ст.172-6 КУпАП настає за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до примітки до статті 172-6 КУпАП, суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частини першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідальність за цією статтею за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно майна або іншого об`єкта декларування, що має вартість, настає у випадку, якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму від 100 до 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Згідно ст.ст.7, 245, 280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. При цьому суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду, відповідно до ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, а також на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на подання саме завідомо недостовірних відомостей, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб.

Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

На умисну форму вини і на наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як на обов`язкові ознаки корупційного правопорушення звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 06.10.2010р. у справі № 1-27/2010.

Зазначене вище також підтверджується і положеннями статті 1 Закону України «Про запобігання корупції», відповідно до яких під корупцією слід розуміти використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.

В судовому засіданні не здобуто доказів на підтвердження умисного вчинення правопорушення та щодо наявності відповідного корисливого або іншого особистого інтересу чи інтересу третіх осіб на приховування отриманого від продажу транспортного засобу доходу.

В судовому засіданні не спростовано твердження ОСОБА_1 , що отриманий ним дохід в сумі 300 000 гривень від продажу транспортного засобу та дохід від інших правочинів на суму 50 000 гривень відображений у розділі 12 Декларації за 2018 рік.

Про відсутність прямого умислу, спрямованого на подання завідомо недостовірних відомостей, свідчить також те, що ОСОБА_1 не приховував факт отримання доходу від продажу транспортного засобу, подавши 17.12.2018р. повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, та вказавши зазначений дохід в розділі 12 Декларації за 2018 рік.

Як передбачено п.8 ч.1 ст.46 Закону України «Про запобігання корупції» та зазначено у розділі 12 Декларації, не підлягають декларуванню наявні грошові активи ( в тому числі готівкові кошти, кошти, розміщені на банківських рахунках, внески до кредитних спілок та інших небанківських фінансових установ, кошти, позичені третім особам) та активи у дорогоцінних (банківських) металах, сукупна вартість яких не перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018 року становив 1762 гривні, а отже 50 таких розмірів становило 88100 гривень.

За даними виписки про рух коштів по рахунку ОСОБА_1 в Приватбанку за 2018 рік вбачається: усього надходжень 491 583,64грн., усього витрат 451 551,04грн., баланс на початок періоду (01.01.2018р.) 50 006,70грн., баланс на кінець періоду (31.12.2018р.) 90 039,30грн.

Даний рахунок, як достовірно встановлено, стосується виключно заробітної плати ОСОБА_2 , про що ним у розділі 11 Декларації вказано про отримання такого виду доходу і наведене також під час розгляду справи не спростовано.

З урахуванням зазначеної ОСОБА_1 загальної суми 350 000грн. у розділі 12 Декларації (300 000грн. та 50 000грн.), з урахуванням даних по виписці по його рахунку у Приватбанку за 2018 рік, не вбачається невідповідності даних про вказану у протоколі суму у 85 563,39грн.

За вказаних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутня суб`єктивна сторона складу правопорушення, а тому виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за вказаною правовою нормою.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема від 21.10.2011р. у справі «Коробов проти України», наголошує на тому, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Відповідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У протоколі про адміністративне правопорушення не наведено обґрунтувань та доказів на підтвердження суб`єктивної сторони даного правопорушення. Тобто не встановлені і не доведені вина у формі умислу, мотив (корисливий, особиста зацікавленість, неправильно зрозумілі інтереси служби, тощо) та мета інкримінованого правопорушення.

Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що будь-які докази того, що ОСОБА_1 діяв умисно, усвідомлював протиправний характер своїх дій, який посягає на встановлений правопорядок, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні, а отже в його діях не вбачаються ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.1, 3, 45, 46 Закону України «Про запобігання корупції», ст.ст.7, 10, 172-6, 245, 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.172-6 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд.

Суддя: Т.І.Нерушка