справа № 166/1282/20
провадження № 3/166/692/20
ст. КУпАП 185-10 ч.1, 204-1 ч.1
ПОСТАНОВА

іменем України

01 грудня 2020 року смт.Ратне

Суддя Ратнівського районного суду Волинської області Свистун О.М., з участю особи, яка притягується до адмінвідповідальності, ОСОБА_1 , захисників Філюка С.М., Панасюка І.І., розглянувши скеровану відділом прикордонної служби "Млинове" Луцького прикордонного загону Північного РУ ДПС України справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Заболоття Ратнівського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч.1 ст.185-10, ч.1 ст.204-1 КУпАП,

встановив :

ОСОБА_1 26 листопада 2020 року о 18 год. 50 хв. на території Ратнівського району Волинської області на відстані близько 8000 метрів на північний захід від с.Гута на напрямку Дрочево (Республіка Білорусь) - Кропивники (Україна) в районі прикордонного знака №0207 в 5 метрах від державного кордону, на неодноразову законну вимогу військовослужбовця Державної прикордонної служби України стояти, вдався до втечі, чим вчинив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця ДПС України.

ОСОБА_1 винуватість у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.185-10, ч.1 ст.204-1 КУпАП не визнав. Пояснив, що 26 листопада 2020 року близько 16 години виїхав мотоциклом із с.Гута в с.Мельники Шацького району з метою придбання запчастини до трактора. Проїхавши близько 25 км в дорозі вийшов з ладу мотоцикл, тому він вирішив повернутися у с.Гута пішим ходом, залишивши транспортний засіб у лісі, попередньо прикривши гілками. Через деякий час зрозумів, що збився з дороги, вийшов до державного кордону, вздовж якого був натягнутий дріт та проходив меліоративний канал. Вирішив йти вздовж кордону до с.Гута. Трохи згодом почув постріли і вимогу на російській мові «Стоять! Работает мобильная группа». Перебуваючи в темну пору доби один у лісі, злякавшись пострілів, почав тікати. Через метрів 150 його звалила на землю особа, як пізніше дізнався на ім`я ОСОБА_2 , одягнувши кайданки, він та ще один прикордонник провели у зворотньому напрямку метрів 150-200 до якихось невідомих йому пакунків. На місці затримання документ на посвідчення його особи в нього був відсутній, паспорт принесла на відділення в с.Гута його дружина.

Частиною 1 ст.185-10 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону.

Згідно із рапортом дільничного інспектора прикордонної служби ВІПС «Гута» ВПС «Млинове» Юрія Яскіча від 26.11.2020 останній, несучи службу з охорони державного кордону в районі прикордонного знака №0207 26 листопада 2020 року, за 5 м від державного кордону о 18 год 50 хв виявив особу, щодо якої неодноразово висловив вимогу стояти, повідомляючи при цьому «Прикордонний наряд». Однак особа вдалася до втечі.

Такі ж обставини правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП, зазначені в протоколі про адмінправопорушення ПнРУ №000914 від 27.11.2020 та протоколі про амінзатримання від 26.11.2020.

Сам ОСОБА_1 фактично визнав, що чув висловлену вимогу стояти, свою втечу мотивував переживанням за власне життя, оскільки осіб, які таку вимогу висловили, не бачив.

Проте такі пояснення ОСОБА_1 суд оцінює як намагання ухилитися від відповідальності. Так, перебуваючи з власної волі в темну пору доби в лісовій місцевості в безпосередній близькості від лінії державного кордону (що він, як місцевий мешканець, цілком розумів з огляду на його пояснення про натягнутий дріт й меліоративний канал), ОСОБА_1 міг та повинен був усвідомлювати той факт, що державний кордон охороняється Державною прикордонною службою України й він може бути виявлений військовослужбовцями ДПС. Підтвердженням цього є й та обставина, що останній чув пояснення такої вимоги (з його слів, на російській мові) « ОСОБА_3 ».

Відтак наведене вище пояснення втечі суд розцінює як намагання ухилитися від відповідальності.

На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КпАП України.

Враховуючи ступінь вини та характер правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , який вперше притягується до адміністративної відповідальності, має на утриманні малолітнього сина та вагітну дружину, вважаю за доцільне накласти на нього найбільш м`яке адміністративне стягнення у виді штрафу, яке буде необхідне і достатнє для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Згідно з вимогами ст.40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" із ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Крім цього, ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що він 26 листопада 2020 року о 18 год. 50 хв. на території Ратнівського району Волинської області на відстані близько 8000 метрів на північний захід від с.Гута на напрямку Дрочево (Республіка Білорусь) - Кропивники (Україна) в районі прикордонного знака №0207 здійснив незаконний перетин державного кордону поза пунктами пропуску через державний кордон з території України на територію Республіки Білорусь та в зворотному напрямку з метою переміщення пакунків із тютюновими виробами, чим порушив ст.9 Закону України «Про державний кордон України» ст.5 Закону України «Про прикордонний контроль».

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.204-1 КУпАП, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.204-1 КУпАП адміністративно-караним є перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

ОСОБА_1 обвинувачується у перетинанні державного кордону поза пунктом пропуску та в зворотному напрямку. Об`єктивна сторона даного складу правопорушення передбачає дію у виді безпосереднього переміщення через лінію державного кордону в обох напрямках.

На підтвердження винуватості особи у вчиненні даного порушення надано фототаблиці місця виявлення тютюнових виробів та особи без документів, що посвідчують особу, та відеозаписи на флеш-носії. Однак всупереч правовим позиціям Верховного Суду протокол про адмінправопорушення не містить вказівки на найменування технічних засобів фіксації, за допомогою яких було виготовлено фототаблиці та відеозаписи.

Ні фототаблиці, ні флеш-носій не містять жодної прив`язки до місцевості та достовірних відомостей про дату фіксації події. Так, на відеозаписах зафіксована дата 26 червня 2020 року.

Факт фіксації на відеозаписах двох осіб, які проходять між натягнутими дротами, не дозволяє ідентифікувати в одній із них ОСОБА_1 . Ці ж записи не свідчать достеменно про безпосередній перетин лінії кордону цими особами.

Жодних доказів на підтвердження факту розміщення у певній місцевості негласного засобу спостереження (відеоспостреження) матеріали не містять. Флеш-носій із відеозаписами будь-якими супроводжуючими документами до матеріалів не приєднаний.

Не доведеною є мета перетину ОСОБА_1 державного кордону. Так, у матеріалах справи відсутній протокол огляду виявлених пакунків та предметів у них.

Протокол про адмінправопорушення за ч.1 ст.204-1 КУпАП, протокол про адмінзатримання, протокол особистого огляду, огляду речей і документів не можуть бути прийняті судом до уваги у якості доказів незаконного перетинання державного кордону, оскільки вони підтверджують лише місце затримання особи та виявлені при ній речі (ключі запалювання, мобільний телефон, зарядний пристрій).

Будь-яких інших переконливих доказів на підтвердження незаконного перетинання кордону й у зворотному напрямку суду не надано.

Знаходження особи в прикордонній смузі ще не свідчить про намір особи перетнути державний кордон.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин суд дійшов висновку, що у зібраних та наданих суду матеріалах справи відсутні об`єктивні та беззаперечні докази вини ОСОБА_1 у незаконному перетині державного кордону.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо у діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутні подія і склад адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.204-1 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адмінправопорушення.

Керуючись ст.40-1, ч.1 ст.185-10, ч.1 ст.204-1, ст.ст.280, 283, 284 ч.1 п.1 КпАП України,

ухвалив:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП, та піддати його стягненню у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень (отримувач коштів УК у Ратнівському районі/отг смт. Заболоття/21081100, код отримувача (код за ЄРДПОУ) 37821937, рахунок отримувача UA0003478, банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.)

Відповідно до ст.308 ч.2 КУпАП в разі несплати штрафу особою, яка притягується до адмінвідповідальності, в добровільному порядку не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови стягнути у порядку примусового виконання подвійний розмір штрафу 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 (сорок) коп.(отримувач коштів УК у Ратнівському районі/Ратнівський.рн/22030101, код отримувача (код за ЄРДПОУ) 37821937, рахунок отримувача UA0003320, банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.).

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-1 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ратнівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ратнівського

районного суду О.М.Свистун