Провадження №: 3/752/8839/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

25 листопада 2020 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Єсауленко М.В., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , фізичної особи - підприємця, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП,-

встановив:

ОСОБА_1 , будучи фізичної особою-підприємцем, допустив порушення правил щодо карантину людей.

Так, 06.09.2020 р. о 18 год. ОСОБА_1 , будучи фізичною особою-підприємцем, в квартирі АДРЕСА_2 не зупинив діяльність хостелу, чим порушив вимоги пп.2 п.12 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 р.

В судовому засіданні ОСОБА_1 суду пояснив, що орендує квартиру АДРЕСА_2 , та він, як фізична особа - підприємець, у зазначеніф квартирі здійснює підприємницьку діяльність, а саме у ній хостел. Квартира складається з трьох кімнат, в яких на момент перевірки проживали сім мешканців. З усіма мешканцями укладено договори оренди житлових приміщень.

У подальшому ОСОБА_1 змінив свої пояснення і зазначив, що надає послуги оренди житлових кімнат у квартирі, а не тимчасового розміщення мешканців. Також пояснив, що у зазначений в протоколі день його запросив дільничний до відділку поліції і склав відносно нього протокол, за порушення правил карантину. Вважає такі дії дільничного неправомірним. Просив закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду пояснила, що з 2014 року і до даного часу проживає у квартирі АДРЕСА_2 , орендує одну з кімнат квартири. Інших мешканців не знає, але на момент перевірки в ній також мешкали інші сторонні особи. Їй відоме про те, що раніше у зазначеній квартирі функціонував хостел. Вона сплачує за кімнату із своїм співмешканцем 3600 грн. у місяць.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Згідно даних виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців і витягу з реєстру платників податку, з 02.03.2015 р. ОСОБА_1 є фізичною особою - підприємцем і платником єдиного податку, який здійснює діяльність з розміщування на період відпустки та іншого тимчасового проживання за видом діяльності КВЕД 55.20.

З копії договору оренди від 03.06.2016 р. укладеного між ОСОБА_3 і ОСОБА_1 встановлено, що ОСОБА_3 здав в оренду ОСОБА_1 , належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 75,1 кв.м, яка складається з трьох кімнат. Відповідно до п. 2.7 договору орендодавець надав свою згоду на можливість передачі квартири в суборенду або для хостелу.

ОСОБА_1 надано сім копій договорів оренди укладених між ним і ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , відповідно до умов яких ОСОБА_1 кожному із зазначених осіб передає в оренду окрему кімнату квартири АДРЕСА_2 , яка складається з трьох кімнат.

Аналіз зазначених договорів оренди вказує на те, що ОСОБА_1 надавав саме послуги розміщення з огляду на те, що квартира складається з трьох житлових кімнат, яких фактично проживають сім осіб, тобто у кожній кімнаті проживають декілька осіб, не пов`язаних між собою (як про те зазначила свідок) ,тобто діяльність ОСОБА_1 має ознаки діяльності розміщення осіб у хостелі, а не послуги з оренди житлового приміщення, тим більш за умовами договору оренди від 03.06.2016 р. укладеного між ОСОБА_3 і ОСОБА_1 , останній має право розміщати у орендованій ним квартирі хостел, або передавати у квартиру у суборенду, права передавати окремі кімнати квартири у суборенду умовами договору від 03.06.2016 р. не передбачено.

Згідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», із змінами на час складання протоколу, з метою запобігання поширенню на території України COVID-19, до з 1 серпня до 31 грудня 2020 р. на території, зокрема, м. Києва, продовжено дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (далі постанова КМУ № 641 від 22.07.2020 р.).

Відповідно до п. 2 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 р. залежно від епідемічної ситуації в регіоні або районі чи місті обласного значення встановлюється «зелений», «жовтий», «помаранчевий» або червоний рівень епідемічної небезпеки поширення COVID-19.

Пунктом 3 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 р. передбачено, що рівень епідемічної небезпеки встановлюється за результатами оцінки епідемічних показників та визначається рішенням Державної комісії з питань техногенно - екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій, яке розміщується на офіційному інформаційному порталі Кабінету Міністрів України.

На виконання пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", на підставі оцінки епідемічних показників та з урахуванням обговорення на позачерговому засіданні Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій 27.08.2020 р. затверджено рішення про встановлення рівнів епідемічної небезпеки поширення COVID-19, так з 00 год. 00 хв. 31 серпня 2020 р. м. Київ віднесено до жовтої зони за рівнем небезпеки.

Відповідно до пп.2 п.12 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 р. на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено "жовтий" рівень епідемічної небезпеки, додатково до протиепідемічних обмежень, установлених для "зеленого" рівня епідемічної небезпеки, діяльність хостелу заборонена.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами передбачена нормами статті 44-3 КУпАП.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 , як посадової особи, у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, за ознаками порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачених ст.ст.34- 35 КУпАП, судом не встановлено.

Суд вважає за доцільне піддати правопорушника такому виду стягнення, як штраф, оскільки така міра відповідальності відповідає вчиненому правопорушенню, і є такою, що відповідає меті адміністративного стягнення, встановленого ст. 23 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 420,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.33-35, 44-3, 276-280, 283-285 КУпАП, постановою Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», суд,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу розмірі 2 (двох) тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.В. Єсауленко