Справа № 304/1516/20 Провадження № 3/304/591/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2020 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Гевці В.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, приватного підприємця,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А :

01 грудня 2020 року з Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області до суду надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що їх необхідно повернути на доопрацювання до Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, з таких мотивів.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 744217 від 23 листопада 2020 року вбачається, що 22 листопада 2020 року о 18.24 год. ОСОБА_1 , будучи власником бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , в залі ресторану здійснював приймання відвідувачів та надавав послуги громадського харчування, чим порушив підпункти 1, 3 пункту 15 постанови Кабінету Міністрів України № 641 та вчинив правопорушення, передбачене статтею 44-3 КУпАП.

Так, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 9 вказаного Кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. п. 1, 2 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Разом із цим, суддя вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вказаним вимогам статті 256 КУпАП, не оцінюючи при цьому наперед докази щодо винності ОСОБА_1 .

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що місцем вчинення адміністративного правопорушення є АДРЕСА_2 . Разом із цим, з доданої копії ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями вбачається, що фізична-особа підприємець здійснює підприємницьку діяльність у ресторані за адресою: АДРЕСА_2 . З копії Договору оренди нерухомого майна від 13.09.2017, об`єктом оренди відповідно до якого є нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 , вбачається, що орендарем цього майна є фізична особа-підприємець ОСОБА_2 . Крім того, не додано належного доказу, який підтверджує, що ОСОБА_1 є суб`єктом підприємницької діяльності. Тобто, суд позбавлений можливості встановити і місце вчинення адміністративного правопорушення, і належного суб`єкта для притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім того, стаття 44-3 КУпАП з 21 листопада 2020 року діє в редакції Закону України № 1000-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Чинна редакція є такою:

«Порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, - тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.»

Тобто, вказана норма права містить дві частини. Разом із цим, у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, за якою саме частиною кваліфіковано дії особи.

Враховуючи те, що стаття 221 КУпАП також змінена з 21.11.2020, зокрема, у частині того, що суддя районного суду уповноважений розглядати лише справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44-3 КУпАП, то правильна кваліфікація органом, що уповноважений на складання протоколів, впливає також і на те, який орган вправі розглядати відповідну справу.

Одночасно суддя зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винність у скоєнні якого певною особою має доводитись в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винності особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» від 17.10.2014 №11, норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного без додержання вимог ст. 256 цього Кодексу, вмотивованою постановою суду для належного оформлення.

Тому, з урахуванням викладеного, суддя дійшла висновку, що вказані обставини унеможливлюють розгляд даної справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП, а тому матеріали слід повернути на доопрацювання для усунення недоліків.

Керуючись статтями 7, 9, 251, 255, 277, 278-280, 283, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И Л А :

Матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 44-3 КУпАП повернути на доопрацювання до Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області для усунення недоліків.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:Гевці В. М.