Справа № 492/1528/20
Провадження № 3/492/564/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року м. Арциз

Суддя Арцизького районного суду Одеської області Черевата В.І.,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Арцизького ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого за наймом у приватних осіб, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

10 жовтня 2020 року о 20 годині 25 хвилин, водій ОСОБА_1 на 78 км автодороги Т-1608 Арциз Болград, керував автомобілем марки «Фольцваген», р/н НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків, проводився із застосуванням приладу «Драгер». Результат 2,02 проміле.

За таких обставин, водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9-а Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 2.9-а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про отримання судового виклику, про причину своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав.

Також, ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, повідомлявся співробітниками поліції про те, що справа буде розглядатись в Арцизькому районному суді Одеської області, про що свідчить його підпис у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього (а.с. 3).

Крім того, ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення про його виклик на офіційній веб-сторінці суду.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього. Тому, суд у відповідності до ч. 1 ст. 268 КУпАП вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнов проти України", відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Як відзначив суд у рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, беручи до уваги положення ст. 268 КУпАП, яка не передбачає обов`язкової присутності особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та яка була належним чином повідомленою про дату та час судового засідання, суд приходить до переконання, що в цілях не порушення строків, встановлених ст. 38 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення слід розглянути за відсутності ОСОБА_1 за наявними в справі про адміністративне правопорушення матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у сукупності, приходить до переконання, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, склад адміністративного правопорушення утворює керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Крім того, обставини правопорушення й провина правопорушника підтверджуються також зібраними в порядку ст. 251 КУпАП доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 098057 від 10.10.2020 року, яким зафіксоване місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення (а.с. 3); поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили, що 10 жовтня 2020 року о 20 годині 25 хвилин, водій ОСОБА_1 на 78 км автодороги Т-1608 Арциз Болград, керував автомобілем марки «Фольцваген», р/н НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 9, 10); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, роздруківкою «Драгер», згідно якого в крові ОСОБА_1 виявлена концентрація алкоголю 2,02 проміле (а.с. 5 - 7).

Відповідно до довідки Арцизького ВП ГУНП в Одеській області від 12.10.2020 року, згідно облікових даних адміністративної практики, ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності, за вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а саме за ознаками ст. 130 КУпАП, впродовж календарного року, не притягувався. Отримане посвідчення водія тимчасово вилучено (а.с. 4).

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння вбачається, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння та в нього виявлено 2,02 ‰ алкоголю, що також підтверджується роздруківкою тестування на алкоголь із застосуванням сертифікованого алкостестеру «Драгер - 6810», прилад № ARAM 3597, тест № 1264, згідно якого в крові ОСОБА_1 виявлена концентрація алкоголю 2,02 ‰ (а.с. 5 - 7).

Так, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , він погодився з протоколом про адміністративне правопорушення, складеним відносно нього, про що також свідчить його підпис у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 3) та пояснив, що перед тим, як сісти за кермо автомобіля він вживав алкогольний напій (а.с. 8).

Також, судом був оглянутий відеозапис, наданий співробітниками Арцизького ВП ГУНП в Одеській області, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків, проводився із застосуванням приладу «Драгер», згідно якого в крові ОСОБА_1 виявлена концентрація алкоголю 2,02 проміле (а.с. 11).

Суд при накладенні адміністративного стягнення враховує: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки автомобіля.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 , вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, повністю доведена матеріалами справи та підтверджена доказами, дослідженими судом.

При призначенні адміністративного стягнення, відносно ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його провини, майнове становище та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Суд, при накладанні адміністративного стягнення ОСОБА_1 враховує, що він вчинив грубе правопорушення, яке виразилося в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що знижують увагу, швидкість реакції, яке могло потягнути за собою тяжкі наслідки.

Суд визнає зазначені докази допустимими, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. № 1103, а також Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.

Таким чином, аналіз сукупності усіх досліджених доказів дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та про доведеність винності ОСОБА_1 в його вчиненні.

При цьому при визначенні нормативного акту, що передбачає відповідальність за вчинене ОСОБА_1 правопорушення суд виходить з такого.

З 01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 р. № 2617-VIII (далі - Закон від 22.11.2018 р.). Підпунктом 4 п. 1 розділу І вказаного Закону від 22.11.2018 р. ст. 130 КУпАП викладена в новій редакції, якою виключена відповідальність водіїв за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - відповідальність водіїв транспортних засобів).

Разом з цим, п/п. 171 п. 2 розділу І Закону від 22.11.2018 р. Кримінальний кодекс України (далі - КК) доповнений статтею 286-1, якою встановлена кримінальна відповідальність водіїв транспортних засобів. У зв`язку з тим, що відповідальність водіїв транспортних засобів, по суті, була криміналізована та передбачена можливість застосування кримінального покарання, а також у зв`язку з тим, що санкція за таке порушення була підвищена (збільшений розмір штрафу та строк додаткового покарання), то відповідальність водіїв транспортних засобів посилена.

Незважаючи, що Закон від 22.11.2018 р. набрав чинності з 01 липня 2020 року, та, що самим Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 17 червня 2020 року № 720-IX (далі - Закон від 17.06.2020 р.) (розділ ІІ) передбачений особливий порядок набрання ним чинності, тобто з дня набрання чинності Законом від 22.11.2018 р., Закон від 17.06.2020 р. все ж набрав чинності в силу п. 4 Указу Президента України від 10.06.1997 р. з дня його опублікування в офіційному друкованому виданні, а саме у газеті «Голос України» за №110 від 03.07.2020 р.

Вказаним Законом від 17.06.2020 р. були внесені зміни до Закону від 22.11.2018 р. Зокрема, відповідно до абз. 6 п/п. 2 п. 117 розділу І Закону від 17.06.2020 р. п/п. 171 п. 2 розділу І Закону від 22.11.2018 р., яким КК доповнений новою статтею 286-1, виключений. Також відповідно до абз. 1 п/п. 1 п. 117 розділу І Закону від 17.06.2020 р. виключений п/п. 4 п. 1 розділу І Закону від 22.11.2018 р., яким ст. 130 КУпАП викладена в новій редакції та з якої виключена відповідальність водіїв транспортних засобів.

Згідно ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Незважаючи на те, що зміни до Законів щодо відповідальності водіїв транспортних засобів відповідно до Закону від 17.06.2020 р. були внесені не у спосіб, встановлений КК та КУпАП (Законами про внесення змін до цих Кодексів та/або до кримінального процесуального законодавства України), а також того, що відповідно до редакцій ст. 130 КУпАП та ст. 286-1 КК, що викладені на офіційному сайті законодавства України Верховної Ради України, відповідальність водіїв транспортних засобів передбачена саме ст. 286-1 КК і не передбачена ст. 130 КУпАП, виходячи з принципу верховенства права (ст. 3 Конституції України), то ОСОБА_1 за вчинене правопорушення має нести саме адміністративну відповідальність за ст. 130 КУпАП, а не кримінальну, оскільки адміністративна відповідальність по суті і за встановленими санкціями є більш м`якою порівняно з кримінальною і покращує становище притягуваного.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Враховуючи викладене, а також ступінь небезпеки, викликану тим, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, суд вважає, що необхідним і достатнім адміністративним стягненням для правопорушника буде у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, з метою подальшого запобігання правопорушень та виховування особи в дусі дотримання «Правил дорожнього руху України».

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на правопорушника за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, відсутність пом`якшуючих відповідальність обставин під час вчинення даного правопорушення, а також беручи до уваги, що адміністративне правопорушення було скоєно під час керування транспортним засобом, у стані алкогольного сп`яніння, що в свою чергу створювало пряму загрозу для життя та здоров`я людей, ту обставину, що ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання до суду не з`явився, що вказує на легковажне ставлення останнього до положень діючого законодавства, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до правопорушника адміністративне стягнення, в межах санкції ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин, суд вважає за доцільне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 420,40 гривень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 130, 268, 279, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Термін позбавлення ОСОБА_1 права керування всіма видами транспортних засобів обчислювати з дня здачі або вилучення документа, що засвідчує це право.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Арцизького районного суду Одеської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ

Арцизького районного суду В.І. Черевата

Одеської області