КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/3684/2020 Постанова винесена суддею Вінтоняком Р.Я.
Категорія: ст.ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника Кудія М.О., розглянувши апеляційну скаргу захисника Кудія М.О. на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 31 липня 2020 року відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кролевець Сумської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох синів: 2006 р.н., та 2014 р.н., приватного підприємця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 31 липня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та, на підставі ст. 36 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Згідно з постановою суду, 29 червня 2020 року о 01 год. на дамбі до бази відпочинку «Укртелеком» с. Троєщина в м. Києві ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Volkswagen», номерний знак НОМЕР_1 , не стежив за зміною дорожньої обстановки, внаслідок чого здійснив наїзд на перешкоду, а саме - двері припаркованого автомобіля «Volkswagen», номерний знак НОМЕР_2 , водій ОСОБА_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 2.3 (б) ПДР України.

Також 29 червня 2020 року о 01 год. на дамбі до бази відпочинку «Укртелеком» с. Троєщина в м. Києві ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Volkswagen», номерний знак НОМЕР_1 , скоївши ДТП, залишив місце події, чим порушив п. 2.10 ПДР України.

Крім того, 29 червня 2020 року о 01 год. на дамбі до бази відпочинку «Укртелеком» с. Троєщина в м. Києві ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у присутності свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Кудій М.О., вважаючи постанову суду в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП незаконною та необґрунтованою через порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати постанову суду в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження у справі в цій частині за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази порушення ОСОБА_1 пункту 2.5 ПДР України та статті 130 КУпАП.

Так, на матеріалах відеозапису з камери відеореєстратору патрульного поліцейського, на яких зафіксовано спілкування поліцейських з ОСОБА_1 , присутній факт пропонування працівником поліції пройти огляд за допомогою приладу «Драгер» на місці події та відповідну відмову ОСОБА_1 від цього.

В той же час, на матеріалах відеозапису відсутній запис моменту коли поліцейські після відмови від проходження тесту за допомогою «Драгер» пропонують ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан сп`яніння в установленому законодавством порядку у лікаря-нарколога в медичному закладі, а також не зафіксовано і факту відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду у лікаря-нарколога в медичному закладі.

Крім того, на відеозаписі відсутній запис роз`яснення працівниками поліції Латаузу С.В. його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, та процедури проходження медичного огляду на стан сп`яніння, зокрема в частині можливості проходження водієм медичного огляду на стан сп`яніння у лікаря нарколога в медичному закладі.

Тому, оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження тесту на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці події, працівники поліції були зобов`язані забезпечити його направлення до медичного закладу для проведення такого огляду, чого зроблено не було, і лише після його відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я, поліцейські мали би право на складення відносно нього протоколу за ст. 130 КУпАП.

Таким чином, працівниками поліції було порушено передбачену законодавством процедуру направлення водія ОСОБА_1 для проходження медичного огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим протокол складений безпідставно й не відповідає принципу законності, та, оскільки ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у лікаря нарколога в медичному закладі, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім цього, зазначає, що в матеріалах справи присутні пояснення понятих (свідків) ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які викладені у вигляді формуляру (анкети), де завчасно печатним способом викладені пояснення про те, що водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та у медичному закладі (лікаря нарколога), проте зазначені пояснення є недостовірними, оскільки їх суть не відповідає матеріалам відеозапису, на якому відсутній факт пропонування поліцейськими водію ОСОБА_1 пройти медичний огляд у медичному закладі (лікаря нарколога) та відповідно відсутня відмова ОСОБА_1 від цього.

При цьому, поняті (свідки) ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є потерпілими у ДТП, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, у яких відразу після ДТП з ОСОБА_1 відбувся словесний конфлікт з приводу пошкодження їх автомобіля, після чого у них склалися неприязні відносини між собою, а тому вони є заінтересованими в результатах розгляду справи, і щодо їх неупередженості є обґрунтовані сумніви.

Тому письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є недостовірними та недопустимими доказами у справі, й не повинні братися судом до уваги при вирішенні справи.

За таких обставин, судом першої інстанції при вирішенні справи не були взяті до уваги вищенаведені обставини, які мають суттєве значення для вірного вирішення справи, їм не була надана належна правова оцінка, що призвело до прийняття помилкового рішення по справі, яке з огляду на його незаконність підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Кудія М.О. на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 п.п. 2.3 (б), 2.10 Правил дорожнього руху України, що спричинило до наїзду та пошкодження дверей припаркованого автомобіля «Volkswagen», номерний знак НОМЕР_2 , а також після скоєння ДТП, залишення ним місця події, ґрунтується на досліджених доказах у справі, яким суд дав належну оцінку, в тому числі з точки зору їх допустимості.

Правильність такого висновку підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 536970 від 29 червня 2020 року, з якого вбачається, що у цей день о 01 год. на дамбі до бази відпочинку «Укртелеком» с. Троєщина в м. Києві ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Volkswagen», номерний знак НОМЕР_1 , не стежив за зміною дорожньої обстановки, внаслідок чого здійснив наїзд на перешкоду, а саме - двері припаркованого автомобіля «Volkswagen», номерний знак НОМЕР_2 , водій ОСОБА_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 2.3 (б) ПДР України; даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 536971 від 29 червня 2020 року, з якого вбачається, що у цей день о 01 год. на дамбі до бази відпочинку «Укртелеком» с. Троєщина в м. Києві ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Volkswagen», номерний знак НОМЕР_1 , скоївши ДТП, залишив місце події, чим порушив п. 2.10 ПДР України; схемою дорожньо-транспортної пригоди, в якій відображені місце зіткнення транспортних засобів та дані щодо характеру і локалізації механічних пошкоджень автомобіля «Volkswagen», номерний знак НОМЕР_2 ; рапортом працівника поліції, а також поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Такий висновок суду першої інстанції у вказаній частині не оспорюється ОСОБА_1 та його захисником Кудієм М.О. і в апеляційній скарзі.

Разом із цим, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги захисника Кудія М.О. про недотримання працівниками патрульної поліції порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на таке.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само - відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 536969 від 29 червня 2020 року, у цей день о 01 год. на дамбі до бази відпочинку «Укртелеком» с. Троєщина в м. Києві ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у присутності свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року №1452/735 (далі - Інструкція), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року №1103 (далі - Порядок).

За приписами ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного сп`яніння, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, як це передбачено п. 8 Порядку та п. 6 Розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Всупереч наведеному, отримавши незгоду ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобуна приладі «Драгер», що зафіксовано у відеозаписіз нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, останній не запропонував ОСОБА_1 пройти такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я і не забезпечив його доставку до такого закладу.

Отже, процедура проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, яка чітко регламентована статтею 266 КУпАП та вищезазначеною Інструкцією, була порушена, на що обґрунтовано вказували і ОСОБА_1 та його захисник Кудій М.О. під час апеляційного розгляду.

З огляду на викладене, за відсутності в матеріалах справи належних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, постанова суду в цій частині підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В той же час, при вирішенні питання накладення на ОСОБА_1 стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, враховуючи, що попереднє стягнення було накладено за правилами ст. 36 цього Кодексу, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 33 цього Кодексу, враховує характер правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , ступінь його вини та вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу, визначивши його, відповідно до положень ст. 36 КУпАП, в межах санкції ст. 124 КУпАП.

За таких обставин, апеляційна скарга захисника Кудія М.О., яка стосувалась лише вимог в частині притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника Кудія М.О. задовольнити частково.

Постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 31 липня 2020 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі ст. 36 КУпАП України у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, та, на підставі ст. 36 КУпАП, накласти на нього стягненняу виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Горб І.М.