н/п 3/174/228/2020
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

20 листопада 2020 року м.Вільногірськ

Суддя Вільногірського міського суду Дніпропетровської області Борцова А.А., розглянувши матеріали, які надійшли з Вільногірського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності по ст.44-3 КУпАП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в селі Волосів Надвірнянського району Івано-Франківської області, громадянки України, мешкає по АДРЕСА_1 , фізичної особи-підприємця,-

якій згідно ст.268 КУпАП роз`яснені її права та обов`язки,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом серії АПР18 664046 від 19.11.2020 року, 19.11.2020 р. о 16.00 год., ОСОБА_1 , являючись фізичною особою-підприємцем та власником магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований по АДРЕСА_2 , допустила роботу даного магазину без централізованого збору використаних засобів індивідуального захисту в окремі контейнери (урни), чим порушила вимоги підпункту 13 п.10 Постанови КМУ від 22.07.2020 № 641 зі змінами та рішення ТБНС № 55 від 13.11.2020 р.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.44-3 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину не визнала і пояснила, що в магазині нею організовано збір використаних засобів індивідуального захисту - є урна для продавців за прилавком, а для покупців - на вулиці, біля входу в магазин є бетонна урна та картоні коробки. При проведенні перевірки працівники поліції говорили, що контейнер для збору повинен бути в приміщенні магазину, але вважає, що зручніше, коли відвідувачі виходять з магазину та викидають використані засоби захисту в урну на вулиці.

Вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, суддя дійшов висновку, що провадження по справі підлягає закриттю по наступним підставам.

Так, відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13), також аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2014 року у справі № 21-519а14.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовими особами, складання протоколу є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів, відповідно ст.251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Статтею 44-3 КУпАП передбачено, що відповідальність настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Як вказано у справах «Малофеева проти Pocії» (рішення від 30 травня 2013 року заява № 36673/04) та «Карелін проти Pocії» (заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) Європейського суду з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За змістом вимог ст.256, ч.1 ст.257 КУпАП, питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.п.13 п.10 Постанови Кабінету Міністрів від 22 липня 2020 р. №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19», який доповнено підпунктом 13 згідно з Постановою КМ № 1100 від 11.11.2020 р., на території України на період дії карантину забороняється: діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, в яких не забезпечується централізований збір використаних засобів індивідуального захисту в окремі контейнери (урни).

Таким чином, вказаною нормою передбачено заборону суб`єктам господарювання здійснювати діяльність, яка пов`язана з прийманням відвідувачів, без забезпечення централізованого збору використаних засобів індивідуального захисту в окремі контейнери, однак вказаною нормою не встановлено вимог щодо місця розташування таких контейнерів, зокрема, безпосередньо в приміщенні магазину.

Разом з тим, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів, достатніх та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 не забезпечила збір використаних засобів індивідуального захисту в окремі контейнери (урни) не надано, остання пояснила, що урни для вказаних цілей малися в наявності біля входу в магазин, що не суперечить вимогам вказаного нормативного документу, і доказів на спростування цих тверджень ОСОБА_1 матеріали не містять, зокрема, огляд місця правопорушення працівниками поліції не проводився.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки достатніх, допустимих та безсумнівних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП при обставинах, зазначених у протоколі, яким визначаються межі даного судового розгляду, суду не надано, її винуватість у вчиненні вказаного правопорушення поза розумним сумнівом не доведена, то склад правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, в її діях відсутній, а провадження по справі підлягає закриттю.

Судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.

Керуючись ст.40-1, п.1 ст. 247, ст.ст.44-3, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 по ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення- закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя: підпис А.А.Борцова