КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/2153/2020 Постанова винесена суддею Шапутько С.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника Шимка А.О., розглянувши апеляційну скаргу захисника Шимка А.О. на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 03 березня 2020 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, неодруженого, працюючого директором Компанії «Тоні Трейд», проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 03 березня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Згідно з постановою суду, 03 січня 2020 року о 01 год. 28 хв. по вул. Велика Васильківська, 23-б в м. Києві ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Інфініті», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія, у встановленому законом порядку, огляд на стан сп`яніння проводився у присутності двох свідків із застосуванням приладу «Драгер» ARHK 0565, тест №1446, за результатами огляду виявлено 1,65 ‰ алкоголю, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Шимко А.О., вважаючи постанову суду незаконною, просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що справа судом першої інстанції розглянута з грубим порушенням основних засад судочинства, а оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

При цьому зазначає, що жодних порушень ПДР ОСОБА_1 не вчиняв, однак суд першої інстанції розглянув справу необ`єктивно, що в результаті призвело до прийняття помилкового рішення.

Крім того, вказує на те, що, оскільки в порушення вимог ст. 285 КУпАП, ОСОБА_1 і досі не отримав оскаржуване рішення суду, що є порушенням права на оскарження, то у нього, як адвоката, з яким 04.03.2020 року ОСОБА_1 уклав договір про надання правової допомоги, виникають труднощі з подачею апеляційної скарги, і тому він вимушений подати апеляційну скаргу без викладення мотивів прийнятого судом рішення.

За таких обставин, враховуючи те, що справа розглянута судом без дотримання вимог КУпАП, то винесена постанова підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_1 та захисника Шимка А.О. на підтримку доводів апеляційної скарги, які при цьому вказали, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а знаходився біля нього, очікуючи евакуатор, оскільки при паркуванні, коли він приїхав до ресторану у тверезому стані, він заїхав на східці і його транспортний засіб застряг, та вже потім, після вжиття алкогольних напоїв, повернувся до автомобіля, коли до нього й підійшли працівники поліції та провели його огляд, а відтак, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та відеозаписз нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Всупереч тверджень апелянта, ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені у судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, який складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, підписано відповідною посадовою особою та свідками;роздруківках тестування на алкоголь з використанням спеціального технічного засобу «Драгер», які підтверджують факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, з показником вмісту алкоголю 1,65 ‰; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого у ОСОБА_1 було виявлено 1,65 ‰ алкоголю.

Твердження ж захисника Шимка А.О. та ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду про те, що останній в стані алкогольного сп`яніння автомобілем не керував, а, приїхавши тверезим до ресторану «Сейф» на свято, при паркуванні заїхав на сходи, де автомобіль застряг і не міг їхати ані в зад, ані вперед, тому він вирішив його залишити там на місці, і вже потім, після святкування, де сильно випив, повернувся до свого автомобіля та викликав евакуатор, а в цей час до нього підійшли працівники поліції, які спочатку допомагали йому витягти авто, але в подальшому, з`ясувавши, що він водій, діючи упереджено, склали відносно нього два протоколи, є безпідставними та спростовуються відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, на якому зафіксовано факт того, що на момент приїзду працівників поліції ОСОБА_1 знаходився в автомобілі «Інфініті», який перебував з ввімкненими фарами та двигуном і намагався здійснити рух, та й поясненнями самого ОСОБА_1 в апеляційному суді про те, що після того, як він вийшов з ресторану, він включив фари, щоб подивитись, за що зачепився його автомобіль і, чому він застряг, але, не змігши його витягти, так як мотор зачепився за сходи, викликав евакуатор, що в цілому свідчить про керування ним автомобілем з метою зрушити його з місця, де він застряг.

При цьому, ні апеляційна скарга, ні матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 , вважаючи дії інспектора по складанню щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, неправомірними, оскаржував їх в установленому порядку.

А відтак, протилежні твердження захисника Шимка А.О. та ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, не заслуговують на увагу та розцінюються судом як намагання ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Таким чином, висновок в протоколі про адміністративне правопорушення і в постанові судді про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає матеріалам справи і фактичним обставинам події.

При цьому суд, дотримавшись вимог ст.ст. 33, 34 КУпАП, наклав на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

За таких обставин, постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування - відсутні, а відтак апеляційна скарга захисника Шимка А.О. задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника Шимка А.О. залишити без задоволення, а постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 03 березня 2020 року, якоюОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Горб І.М.