П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2020 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Заярний А.М., розглянувши адміністративну справу, що надійшла від Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає в АДРЕСА_1 , згідно протоколу непрацюючого, - за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 9 вересня 2020 року, о 01:20 год. в м. Жмеринка Вінницької області, по вул. Б. Хмельницького, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Фольксваген В-5», державний номерний знак НОМЕР_1 , під час зупинки транспортного засобу у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, проте від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5. Правил дорожнього руху України.

За даним фактом посадовою особою СРПП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області було складено відповідний протокол серії ДПР 18 № 461388.

Справа передана для розгляду судді Заярному А.М. та призначена на 20.10.2020.

20.10.2020 ОСОБА_1 надав до суду клопотання про відкладення судового розгляду у зв`язку з наміром укласти договір з адвокатом. Розгляд справи відкладено на 28.10.2020.

28.10.2020 від ОСОБА_1 надійшла заява про відкладення судового засідання у зв`язку з хворобою. Чергове клопотання було задоволено, розгляд справи відкладено на 30.10.2020, проте 30.10.2020 від ОСОБА_1 до суду надійшла аналогічна заява, доказів, що підтверджували б хворобу останнього суду надані не були, проте з метою забезпечення прав особи, яка притягається до відповідальності, розгляд справи відкладено на 11.11.2020.

11.11.2020 від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікарняному, на підтвердження надана довідка з лікувального закладу, розгляд справи відкладено на 20.11.2020.

20.11.2020 в судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Мерженко Т.П. надала клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, отримання копії відеозапису та відкладення судового засідання. Того ж дня, захисник Мерженко Т.П. отримала копію відеозапису з диску, що знаходився в матеріалах справи, здійснила ознайомлення з матеріалами справи. Розгляд справи відкладено на 27.11.2020.

Проте, 27.11.2020 до суду надійшло клопотання адвоката Мерженко Т.П. про чергове відкладення розгляду справи у зв`язку з її хворобою. ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився без повідомлення причин. Справу відкладено на 04.12.2020.

04.12.2020 ані ОСОБА_1 , ані його захисник в судове засідання не з`явились, від захисника Мерженко Т.П. в черговий раз надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з продовженням хвороби. ОСОБА_1 причини неявки суду не повідомив.

Письмових заперечень щодо протоколу ані ОСОБА_1 , ані його захисник Мерженко Т.П. не надавали.

Згідно з ст. 268 КУпАП якою передбачено права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, так особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ст. 268 КУпАП, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження, оскаржити постанову по справі.

Тобто, за змістом вказаної норми закону особа має ряд процесуальних прав, користуватися якими вона повинна сумлінно, в дусі закону, відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

В своєму рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав на те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що його безпосередньо стосуються, утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За змістом правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в п.п.66-69 рішення у справі «Смірнова проти України», «…сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти повагу до інших учасників процесу та суду, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи протягом розумного строку…».

Так, особі, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 неодноразово було надано можливість вчиняти дії для забезпечення його прав, передбачених КУпАП та Конституцією України, зокрема і права на захист, його особисто та захисника було повідомлено про час та місце кожного наступного судового засідання, захисником Мерженко Т.П. отримано копію відео, що міститься в матеріалах справи, остання в повному обсязі була ознайомлена з матеріалами справи, проте жодних доказів, що спростовують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП до суду так і не надходило. Натомість постійні клопотання про відкладення розгляду справи суд розцінює як несумлінне використання своїх процесуальних прав, зокрема і права на захист, яке не є безумовним, та як наслідок спосіб затягування розгляду справи з метою порушення строків та закінчення строків накладення адміністративного стягнення, як наслідок уникнення відповідальності за скоєне.

Як зазначено в ст. 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення, передбачена ст. 130 КУпАП, розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

У постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» зазначено, що недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, забезпечення можливості своєчасного притягнення особи до відповідальності у випадку доведення її винуватості та уникнення безкарності, з урахуванням достатності обсягу наявних доказів, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП). Тим більше, що ст. 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Такий розгляд справи відповідатиме завданню провадження у справі про адміністративне правопорушення, яким є охорона прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, приходить до висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наступних підстав.

Так, відповідно до пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. За відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан, зокрема, наркотичного сп`яніння та оформлення результатів такого огляду визначено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказами МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову саме особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Статтею 1 КУпАП визначені завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, в тому числі це є охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності та запобігання правопорушенням.

Вимогами статті 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, дослідивши матеріали справи та керуючись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, приходжу висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП і повинен нести передбачену законом відповідальність, так, зокрема, винуватість ОСОБА_1 поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними: - у протоколі про адміністративне правопорушення ДПР 18 № 461388; - додатком до протоколу серії ДПР 18 № 461388 від 09.09.2020 за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 ; - письмових поясненнях свідків; - копії направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння; - копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 346025 від 09.09.2020, винесеної відносно ОСОБА_1 , яка останнім не оскаржена; - компакт-диску, доданим до матеріалів справи, на якому зафіксовано обставини, вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, на якому безпосередньо зафіксовано рух транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та його стан на момент зупинки. Як видно на відео, ОСОБА_1 був в стані, схожому на сп`яніння, вів себе зухвало, аморально, на зауваження інспекторів Національної поліції та їх законні вимоги реагував неадекватно. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

За вчинене правопорушення на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Керуючись ст.ст. 33, 221, 252, 276, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_2 ) у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. на користь держави (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; ; Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA 0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом 3-х місяців з моменту набрання нею законної сили.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: А.М. Заярний