Справа № 408/3291/20-п
Провадження 3/408/1413/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2020 року смт. Біловодськ

Суддя Біловодського районного суду Луганської області Булгакова Г.В., розглянувши матеріали, які надійшли з управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон проведення АТО Головного управління ДФС у Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за частиною 1 статті 204-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

З протоколу про адміністративне правопорушення №339 від 05 листопада 2020 року йдеться, що 05 листопада 2020 року о 14 год. 05 хв., ОСОБА_1 , перетинаючи КПВВ «Станиця Луганська», прямуючи з м. Луганська до м. Києва, у пішому порядку у особистих речах здійснював переміщення грошових коштів у розмірі 2 600 доларів США, що в еквіваленті іноземної валюти складає 74 282 гривні по курсу НБУ на 05 листопада 2020 року, що є порушенням п. 2 наказу №52 від 14.07.2020 «Про затвердження Переліку і обсягів (вартості/ваги/кількості) обмежених або заборонених до переміщення через лінію розмежування та до/з гуманітарно-логістичних центрів товарів, а також товарів, які можуть бути віднесені до особистих речей» Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, в частині гранично допустимої кількості грошових коштів для переміщення через лінію зіткнення (з контрольованих Україною територій на тимчасово окуповані територій у сумі, що не перевищує 50 000 гривень, або еквівалентній сумі, в тому числі в іноземній валюті, без підтверджувальних документів про їх походження).

Дані дії ОСОБА_1 працівникам ДФС кваліфіковані за ч.1 ст.204-3 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнав, вказав що ніякого порушення чинного законодавства не вчиняв, грошові кошти він заощаджував декілька років та хотів їх використати на лікування своєї тяжко хворої матері, на підтвердження чого надав до суду медичну документацію. Зазначив, що перетинаючи КПВВ «Станиця Луганська» він сам пред`явив кошти працівникам ДФС та вказав про їх походження. Просить суд повернути йому вилучені грошові кошти.

Дослідивши матеріали справи, пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 256 КУпАП визначено форму та основні елементи змісту протоколу. В ньому повинні бути зазначені, зокрема, місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів про адміністративне правопорушення, в обґрунтування доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, посадова особа послалась на протокол про адміністративне правопорушення, протокол вилучення грошових коштів, акт приймання-передачі валютно-грошових коштів, квитанцію про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення, та фототаблицю грошових коштів та моменту їх вилучення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП серед іншого визначено, що встановлення доказів по справі встановлюється протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.204-3 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність настає за порушення порядку переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції, яка тягне за собою накладення штрафу на осіб, які переміщують такі товари з конфіскацією таких товарів.

Пунктом 2 наказу №52 від 14.07.2020 «Про затвердження Переліку і обсягів (вартості/ваги/кількості) обмежених або заборонених до переміщення через лінію розмежування та до/з гуманітарно-логістичних центрів товарів, а також товарів, які можуть бути віднесені до особистих речей» Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України установлено, що фізична особа може переміщувати готівкові кошти з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях на контрольовані Україною території у сумі, що не перевищує 50 000 гривень, або еквівалентній сумі, в тому числі в іноземній валюті, без підтверджувальних документів про їх походження, а також у сумі, що перевищує 50 000 гривень, або еквівалентній сумі, в тому числі в іноземній валюті, за умови погодження переміщення цих коштів з представниками координаційного центру відповідно до законодавства.

Аналізуючи зазначені норми законодавства можна дійти висновку, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-3 КУпАП, зокрема переміщення грошових коштів в сумі понад 50 000 гривень, або еквівалентній сумі, в тому числі в іноземній валюті, з тимчасово окупованої території утворюють дії особи, яка не погоджувала переміщення цих коштів з представниками координаційного центру відповідно до законодавства.

В той час як протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 складено за порушення гранично допустимої кількості грошових коштів для переміщення через лінію зіткнення з контрольованих Україною територій на тимчасово окуповані територій у сумі, що не перевищує 50 000 гривень, або еквівалентній сумі, в тому числі в іноземній валюті, без підтверджувальних документів про їх походження

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що 05 листопада 2020 року о 14 год. 05 хв., ОСОБА_1 , перетинаючи КПВВ «Станиця Луганська», прямуючи з м. Луганська до м. Києва, здійснював переміщення грошових коштів у розмірі 2 600 доларів США, що в еквіваленті іноземної валюти складає 74 282 гривні по курсу НБУ на 05 листопада 2020 року, що є порушенням п. 2 наказу №52 від 14.07.2020 «Про затвердження Переліку і обсягів (вартості/ваги/кількості) обмежених або заборонених до переміщення через лінію розмежування та до/з гуманітарно-логістичних центрів товарів, а також товарів, які можуть бути віднесені до особистих речей» Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, в частині гранично допустимої кількості грошових коштів для переміщення через лінію зіткнення (з контрольованих Україною територій на тимчасово окуповані територій у сумі, що не перевищує 50 000 гривень, або еквівалентній сумі, в тому числі в іноземній валюті, без підтверджувальних документів про їх походження).

Вищезазначені грошові кошти відповідно до акту приймання-передачі було передано начальнику третього відділу УОЗ на окремих територіях зон АТО ГУ ДФС у Луганській області підполковнику податкової міліції Федіну А.В.

При цьому в матеріалах справи відсутні будь які докази відсутності у ОСОБА_1 погодження переміщення цих коштів з представниками координаційного центру відповідно до законодавства, та те, що йому пропонувалось надати такі підтвердження.

Необхідно зауважити, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ у судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів та у доведеності перед судом їх переконливості, при цьому в ст. 62 Конституції України унормовано, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, всі сумніви стосовно доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше яке на підставах і в порядку, встановлених законом; розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

В той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до п.1 ч.1ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Відтак, належні та допустимі докази винуватості останнього у порушенні порядку переміщення грошових коштів через лінію розмежування матеріал про адміністративне правопорушення не містить, тому суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.204-3 КУпАП та провадження по справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити.

Керуючись ч. 1 ст.204-3, ст.247, КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст.204-3 КУпАП закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Грошові кошти в сумі 2 600 доларів США, які згідно акту приймання-передачі були передані на відповідальне зберігання начальнику третього відділу УОЗ на окремих територіях зон АТО ГУ ДФС у Луганській області підполковнику податкової міліції Федіну А.В., повернути ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Біловодський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ: Г.В.Булгакова