Провадження № 3/592/2219/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Шияновська Т.В., розглянув матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , працюючого водієм ТОВ ЮНІТРЕК,

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

16 жовтня 2020 року о 00:00 год., в м. Суми по вул. Ковпака, 105, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Premium 385.19, д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом Kogel SM24, д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного у встановленому законом порядку зі згоди водія поліцейськими на місці з використанням приладу Alcotest Drager 6820 у присутності двох свідків (результат 1,71 проміле), чим порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КупАП.

ОСОБА_1 про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився.

Від адвоката Мельнікова В.Є., діючого в інтересах останнього, до суду надійшло клопотання про направлення вказаної справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на розгляд за підсудністю до Запорізького районного суду Запорізької області.

Свої вимоги адвокат обґрунтовує тим, що у даний час ОСОБА_1 хворіє, офіційно перебуває на лікарняному, не має можливості прибути в судове засідання в призначений час. Він не визнає себе винним у вчиненні інкримінованого правопорушення, а тому вимагає проведення розгляду справи виключно в його присутності. Проте, в зв`язку з запровадженими карантинними заходами та постійною зайнятістю на роботі, віддаленістю місця проживання, не має змоги прибути в Ковпаківський районний суд м. Суми. Справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КупАП вже направлена на розгляд до Запорізького районного суду, прийняте судом рішення по вказаній справі прямо впливає на прийняття рішення по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КупАП, а тому дана справа має бути передана на розгляд до суду за місцем його проживання.

Відповідно до ч.2 ст.276 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена частинами 1, 2, 3 і 4 ст.130 КУпАП, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

В той же час відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 11.06.2004 року «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст.276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» у випадках, коли законом передбачається альтернативна підсудність питання про те, в який саме суд надіслати протокол про адміністративне правопорушення, вирішується відповідним органом внутрішніх справ.

Місцем вчинення правопорушення ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 , тобто вказана справа підсудна Ковпаківському районному суду міста Суми.

Будь-які дані про те, що ОСОБА_1 заявляв клопотання особі, уповноваженій на складання протоколу про адміністративне правопорушення, про направлення справи за місцем його проживання, в матеріалах справи відсутні та суду не надано.

Приписами ст.245 КупАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Враховуючи вищезазначені обставини та вимоги закону, приходжу до висновку про відмову в задоволенні клопотання адвоката Мельнікова В.Є. про направлення справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 для розгляду за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Положеннями ч.1 ст.277 КУпАП визначено п`ятнадцятиденний строк розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з вимогами ч.1 ст.268 КУпАП участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи за ч.1 ст.130 КУпАП не є обов`язковою.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

ОСОБА_1 належним чином сповіщений про час і місце розгляду справи, обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та про його розгляд Ковпаківським судом м. Суми о 09:00 год. 23 листопада 2020 року, подавав письмові заперечення проти протоколу, пояснень та доказів, до суду не з`явився, за клопотанням ОСОБА_1 та адвоката Лущинського А.І. розгляд справи відкладався для надання можливості ознайомитися з матеріалами справи та необхідністю скористатися правовою допомогою. Ні ОСОБА_1 , ні його адвокати до суду для ознайомлення з матеріалами справи не з`явилися. За необхідності особистого надання показів суду та значної відстані до місця розгляду справи, ОСОБА_1 не скористався своїм правом на проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Вказуючи, що перебуває на лікуванні, цього разу з клопотанням про відкладення розгляду справи не звернувся.

Враховуючи, що строки визначені ч.3 ст.38 КУпАП у вказаній справі спливають, а процесуальна поведінка ОСОБА_1 вказує на затягування розгляду справи, вважаю за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.ст.1, 245 КупАП.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується такими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №036326 від 16 жовтня 2020 року, в якому зазначені обставини, встановлені судом (а.с.1);

- результатами тесту, проведеного з використанням спеціального технічного засобу приладу Alcotest Drager 6820, прилад №ARHJ-0306, що становить 1,71 проміле; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно з якими ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці в їх присутності, за результатами встановлено - 1,71 проміле (а.с.2-5);

- відеозаписом події, який безсумнівно підтверджує обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.13).

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді.

При цьому доводи адвоката Лущинського А.І. щодо неналежності та недопустимості долученого до матеріалів справи працівниками поліції відеозапису через не зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення відомостей про технічний засіб, яким здійснено цей відеозапис, не заслуговують на увагу суду.

Так, ст.40 Закону України Про Національну поліцію встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського; включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення.

Наданий відеозапис з нагрудних камер (відеореєстраторів) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, інкримінованого ОСОБА_1 , безперервний, сумнівів щодо достовірності та допустимості не викликає, зафіксована на відеозаписах інформація є достатньою та підтверджує обставини, що мають значення для справи та узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами, інших вагомих даних, які б ставили під сумнів даний доказ, суду надано не було. А відсутність в протоколі даних про технічний засіб, яким здійснено відеозапис, незважаючи на положення ч.2 ст.283 КУпАП, автоматично не створює ситуацію, за якої цей доказ є неналежним та недопустимим.

З дослідженого судом наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що працівник поліції в присутності двох свідків, а саме працівників заправки, за згодою водія провів огляд на місці за допомогою приладу «Драгер», результат якого показав 1,71 проміле. При цьому ОСОБА_1 погодився із таким результатом. Про те, що він випив пару пляшок пива, бо був на стоянці і автомобілем не керував, працівникам поліції ОСОБА_1 не повідомляв.

Навпаки, на 16:29 хв. відеозапису DSJX30057-BM0057 на диску №1, ОСОБА_1 повідомляє працівникам поліції, що рухався на автомобілі та дійсно вживав алкоголь, переймався щодо позбавлення водійських прав і необхідністю повторного здавання іспитів для їх повернення.

На неспроможність тверджень адвоката Лущинського А.І. та ОСОБА_1 з приводу того, що останній не керував транспортним засобом, а відпочивав в ньому, вказує також те, що проведення перевірки на стан алкогольного сп`яніння передувало вчинення ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди, за обставинами якої він 16 жовтня 2020 року близько 00:00 год. в м. Суми по вул. Ковпака, 105, керуючи транспортним засобом Renault Premium 385.19, д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом Kogel SM24, д.н.з. НОМЕР_2 , під час руху задніми ходом не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого здійснив наїзд на транспортний засіб, що стояв, DAF, д.н.з. НОМЕР_3 , внаслідок чого транспортним засобам заподіяні механічні пошкодження. Копія протоколу від 16 жовтня 2020 року серії ДПР18 №036327 відносно ОСОБА_1 за ст.124 КупАП, копії схеми ДТП та письмових пояснень водіїв долучено до матеріалів справи (а.с.7-10).

Також не заслуговують на увагу доводи адвоката Лущинського А.І. з приводу відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП, оскільки він не керував транспортним засобом, а відпочивав у ньому, що підтверджується звітом ТОВ ЮНІТРЕК, яке здійснює супутниковий моніторинг транспортних засобів, відповідно до якого транспортний засіб Renault, д.н.з. НОМЕР_1 , в період часу з 23:44:50 15.10.2020 по 07:28:11 16.10.2020 не рухався, так як знаходився на стоянці, для відпочинку та ночівлю на вул. Ковпака, 105 в м. Суми. Оскільки, з встановлених судом обставин вбачається, що ОСОБА_1 розпочав рух автомобілем, вчинив зіткнення з іншим припаркованим автомобілем, отже відстань, яку проїхав автомобіль під його керуванням, була незначною, а тому і не знайшла свого відображення в наданому стороною захисту звіті супутникового моніторингу транспортних засобів.

З матеріалів справи та відеозаписів вбачається, що під час оформлення матеріалів справи ОСОБА_1 не подавав будь-яких обґрунтованих застережень, заяв і клопотань щодо відмови у проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння через зацікавленість залучених свідків.

Адвокатом Лущинським А.І. заявлене клопотання про виклик свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки ОСОБА_1 не пам`ятає, щоб якісь особи в його присутності підписували протокол про адміністративне правопорушення, а тому вважає підписи вказаних осіб підробленими та сфабрикованими.

З метою перевірки доводів ОСОБА_1 судом викликалися свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, однак вказані свідки, які були повідомлені належним чином про місце та час розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, норми КУпАП не передбачають примусового приводу свідків.

Разом з тим, на відеозаписах чітко видно, що процедура проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відбувалась у присутності двох вказаних свідків. Пояснення цих свідків узгоджуються із іншими доказами та взаємодоповнюються ними. Обставини події в письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 викладені так, що повністю збігаються із відеозаписами, долученими до матеріалів справи, які є об`єктивними доказами і у сукупності з іншими доказами дають можливість суду із достовірністю встановити обставини справи без заслуховування пояснень вказаних свідків у судовому засіданні.

Згідно п.5 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції поліцейський на вимогу особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. З відеозаписів вбачається, що такої вимоги ОСОБА_1 патрульним поліції не заявляв, а тому доводи адвоката щодо порушення порядку проведення огляду через ненадання поліцейськими вказаних документів є необґрунтованими.

Згідно з пунктами першим та третім розділу ІІ Інструкції передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Наказом «Про державну реєстрацію медичних виробів» Держлікслужби України від 29 грудня 2014 року № 1529 затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення. Під №43 зазначеного переліку знаходяться газоаналізатори Drager Alcotest, реєстрація та строк дії свідоцтва яких необмежений.

Прилад «Alkotest Drager 6820» №ARHJ-0306, за допомогою якого здійснювався огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 , є засобом вимірювальної техніки, який відповідає затвердженому типу. Отже адвокатом Лущинським А.І. та ОСОБА_1 не наведено переконливих доводів щодо неможливості застосування приладу Драгер 6820 або заборони використання його на території України, за умови правомірності введення такого в експлуатацію на час дії дозвільних документів.

Так само відсутність в матеріалах справи сертифіката відповідності та свідоцтва про повірку стану вимірювальної техніки не є обставиною, яка виключає в діях ОСОБА_1 склад інкримінованого правопорушення, зважаючи на те, що останній, в разі незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими, в тому числі з підстав наявності сумнівів щодо технічної справності вимірювального приладу, не був позбавлений можливості пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Твердження адвоката Лущинського А.І. та ОСОБА_1 щодо некоректної поведінки працівників поліції, намагання отримання працівниками поліції від ОСОБА_1 неправомірної грошової винагороди повністю спростовуються відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, з якого також навпаки вбачається некоректна поведінка самого ОСОБА_1 , що полягає в агресії та висловлюванні нецензурною лайкою.

Отже, достатні та допустимі дані, які б спростовували чи ставили під сумнів наведені досліджені докази, вказували про порушення вимог ст.266 КУпАП під час їх отримання у справі відсутні і не встановлені.

Дослідженням вказаних доказів у судовому засіданні встановлено, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений із дотриманням усіх вимог, передбачених ст.266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 року та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі за текстом Інструкція), затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Жодні обґрунтовані підстави ставити під сумнів допустимість, достовірність та належність зібраних поліцейськими доказів відсутні. Будь-яких обґрунтованих відомостей, які б ставили під сумнів об`єктивність поліцейських або свідків у справі, суду не надано, їх зацікавленість під час провадження у справі стосовно ОСОБА_1 не встановлена.

За таких обставин, суд вважає, що огляд ОСОБА_1 проводився поліцейським у присутності двох свідків за допомогою належного спеціального технічного приладу, що підтверджується результатами тесту та актом огляду на стан сп`яніння, які були долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, з якими ОСОБА_1 погодився, у результаті чого працівниками поліції відносно останнього було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

За вказаних обставин наведені вище доводи ОСОБА_1 та його захисника щодо порушення працівниками поліції норм процесуального законодавства під час проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння суд розцінює як такі, що дані з метою уникнення відповідальності за допущене правопорушення.

Згідно з п.2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

У зв`язку з цим, дослідивши матеріали справи, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

При накладенні стягнення згідно з вимогами ст.33 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

З врахуванням встановлених обставин та наявних даних про особу винного, зважаючи на те, що ч.1 ст.130 КУпАП визначено безальтернативне стягнення, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у межах закону, який він порушив, у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст.33, 40-1, 130 ч.1, 283, 284, 285 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні клопотання адвоката Мельнікова В.Є. про направлення справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 для розгляду до суду за місцем проживання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 420 грн. 40 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.В. Шияновська