КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/821/20
Провадження №3/319/261/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2020 року смт. Більмак

Суддя Куйбишевського районного суду Запорізької області Ходько В.М., за участі секретаря судового засідання Сіляєвої Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.124, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), за участю захисника Єрмоленко Л.В., -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 складено протоколи про адміністративні правопорушення про те, що він 27.09.2020 о 16 год. 55 хв. перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння керував автомобілем ВАЗ 21101, державний номерний знак НОМЕР_1 , на а/д Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя 648 км, при цьому не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху і здійснив зіткнення з автобусом "Setra" державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.2.9а, п.п.12.1 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачені ч.1 ст. 130, ст.124 КУпАП.

Під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 повністю визнав свою вину у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, та не визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при цьому він пояснив, що того дня рухаючись на вказаному у протоколі автомобілі по слизькій від дощу а/д Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя 648 км в сторону смт. Розівка, його занесло на зустрічну смугу де він зіткнувся з автобусом; потім прибули працівники поліції і почали складати протокол про адміністративне правопорушення за фактом ДТП та запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці вчинення порушення, але він вимагав огляду в медичному закладі у лікаря-нарколога, після чого працівники поліції доставили його до Більмацької ЦРЛ, де він продув алкотестер в присутності лікаря і той сказав, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння 0,64 проміле, але він не погодився з висновком, потім в приміщенні органу поліції на нього склали протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, де він також відмітив, що не визнає факт вживання алкоголю.

Його захисник адвокат Єрмоленко Л.В. просила закрити провадження за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, через порушення порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння визначеного в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція) та ст.266 КУпАП. В письмових поясненнях та заяві про закриття провадження зазначила, що медичний огляд відбувся більше ніж через дві години після ДТП, тобто з порушенням ч.4 ст.266 КУпАП; акт та висновок медичного огляду складений в один і той же час, що є неможливим; огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений лікарем, який не пройшов тематичного удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством, що є порушенням п.3 розділу ІІІ Інструкції та без відібрання біологічного матеріалу для проведення лабораторних досліджень, лише з використанням газоаналізатору типу "Алкофор 307", що до того ж не зареєстрований для використання на території України; висновок медичного огляду складений на бланку, що викладений не на державній мові.

Допитаний в судовому засіданні, в якості свідка поліцейський СРПП № 1 Більмацького ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ст. л-нт ОСОБА_3 пояснив, що під час несення служби 27.09.2020 року десь приблизно о 18 год. 00 хв. на службовий планшет надійшло повідомлення про ДТП на а/д Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя 648 км, після цього він з іншими працівниками поліції прибув на місце пригоди де оглянули ділянку і опитали водіїв та запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці ДТП, оскільки у нього з рота відчувався стійкий запах алкоголю, проте він відмовився в присутності двох свідків і висловив бажання пройти медичний огляд в лікарні, потім він з напарником доставив його до КНП "Більмацька ЦРЛ", де лікар в його присутності, шляхом вимірювання за допомогою газоаналізатора наявності спиртного у видихуваному ОСОБА_1 повітрі встановив, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Після цього поліцейський склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, ознайомив з його змістом особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, який дав письмові пояснення, що не визнає факту сп`яніння.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, дослідивши матеріали справи, провівши допит свідка, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.п.2.9 а, 12.1 Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Статтями 130 ч.1, 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Як зазначено у ст.ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вивчивши всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані і досліджені докази, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, яке полягає в порушенні учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 064830 від 27.09.2020; схемою місця ДТП з фототаблицями до неї; письмовими поясненнями учасників ДТП, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; рапортом начальнику органу поліції про отримане повідомлення зі служби "102" (а.с.14-16, 18-20).

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Згідно ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України без врахування характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. В зв`язку з чим суд приходить до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ст. 124 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП, п.5 ст.4 Закону України "Про судовий збір" з ОСОБА_1 , на якого накладено адміністративне стягнення, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При з`ясуванні обставин щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП судом враховане наступне.

Відповідно до ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

В пунктах 2-4, 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. N 1103 (далі Порядок N 1103), зазначено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, та/або лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Згідно п.6, п.7 розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (далі - заклад охорони здоров`я).

В пунктах 7-8, 15, 22 розділу ІІІ Інструкції зазначено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

З огляду на вказане, лабораторні дослідження біологічних середовищ не є обов`язковими для визначення в організмі людини конкретної речовини, що спричинила алкогольне сп`яніння та можуть проводитись за необхідності встановлення більш точного діагнозу щодо сп`яніння.

В пункті 3 розділу ІІІ Інструкції зазначено, що огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Відповідно до норм "Положення про післядипломне навчання лікарів (провізорів)", затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 22.07.1993 N 166, для забезпечення високої кваліфікації лікарів (провізорів) проводиться їх безперервне навчання та здійснюється об`єктивний контроль за рівнем їх кваліфікації. Головною метою безперервного навчання є підготовка і перепідготовка фахівців, підвищення кваліфікації, удосконалення їх професійної майстерності.

Навчальні плани і програми циклів тематичного удосконалення розробляються інститутами (факультетами) удосконалення лікарів (провізорів) самостійно та затверджуються Вченою радою інституту (факультету).

Навчання в інституті (факультеті) удосконалення лікарів (провізорів) вважається після успішного складання іспиту відповідно до програми навчання. Особам, які закінчили навчання, видається посвідчення (додаток 1). У випадку, коли таке посвідчення видавалося раніше - в ньому робиться відповідний запис про проходження підвищення кваліфікації.

Згідно п.2.2. вказаного Положення удосконалення є одним із видів післядипломного навчання та передбачає подальше підвищення професійних знань та навичок лікаря чи провізора з метою підтримання сучасного рівня підготовки. Підвищення кваліфікації лікарів - спеціалістів здійснюється інститутами (факультетами) удосконалення лікарів (провізор) за направленнями органів охорони здоров`я на циклах тематичного удосконалення, а також за прямими договорами з установами інших галузевих міністерств. Тематичне удосконалення передбачає підвищення кваліфікації з окремих розділів відповідної спеціальності.

Аналіз вказаних норм права свідчить, що тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством проводиться вищими медичними навчальними закладами ІІІ ІV рівнів акредитації та науково-дослідними установами, статутним завданням яких є освітня діяльність, а саме післядипломне навчання з тематичного удосконалення фахівців з вищою медичною освітою, з наданням відповідного посвідчення, а тому лікар закладу охорони здоров`я, який не пройшов таке навчання не має права проводити огляд щодо виявлення стану сп`яніння.

Як вбачається з Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій від 27.09.2020, складеному лікарем КНП "Більмацька ЦРЛ" ОСОБА_6 на бланку викладеному недержавною мовою, на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, № 62, складеному о 19 год. 00 хв. 27.09.2020, вказаний лікар зробив висновок про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння (а.с.2).

Згідно інформації наданою на вимогу суду КНП "Більмацька ЦРЛ", лікар ОСОБА_6 , який 27.09.2020 проводив огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану сп`яніння, проходив тематичне удосконалення згідно наказу головного лікаря № 4 від 02.01.2020 на базі КНП "Більмацька ЦРЛ" 16.01.2020 шляхом проведення з ним та іншими лікарями відповідних занять лікарем-наркологом ОСОБА_7 (а.с.51-53, 57).

З огляду на те, що КНП "Більмацька ЦРЛ" не є вищим медичним навчальним закладом ІІІ ІV рівнів акредитації чи науково-дослідною установою, статутним завданням якої є освітня діяльність, суд приходить до висновку, що лікар ОСОБА_6 не пройшов тематичного удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством та не мав права проводити огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану сп`яніння, в зв`язку з чим Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій від 27.09.2020 складений з порушенням вимог Інструкції та вважається недійсним, а тому є недопустимим доказом і не береться судом до уваги.

Щодо доводів особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника про неможливість використовувати для перевірки стану сп`яніння технічного засобу (приладу) Газоаналізатор АлкоФор 307, який не був у встановленому порядку зареєстрований та дозволений для використання на території України, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 9 розділу ІІІ Інструкції, використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. При цьому дозвільними документами на використання вимірювальної техніки та обладнання в закладах охорони здоров`я є свідоцтво про державну реєстрацію медичної техніки і виробів медичного призначення та сертифікат відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженого типу або декларація про відповідність продукції вимогам технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки та сертифікат перевірки типу, свідоцтво про повірку законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки. До 20.06.2012 свідоцтва про державну реєстрацію медичної техніки та виробів медичного призначення видавалися на термін не довше 5 років. З 01.07.2015 обов`язковими стали вимоги Технічного регламенту щодо медичних виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2013 № 753 та Технічного регламенту щодо медичних виробів для діагностики in vitro, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2013 № 754 (далі Технічні регламенти), які поширюються на медичні вироби, медичні вироби для діагностики in vitro та допоміжні засоби до них, а також встановлюють умови введення їх в обіг та/або експлуатацію, і проведення процедури оцінки відповідності. Згідно з Технічним регламентом № 753 використання медичних виробів, які були завезені в Україну, придбані споживачем та введені в експлуатацію протягом часу дії свідоцтва про державну реєстрацію, є можливим після закінчення його дії. Крім того, для продукції реалізованої виробником протягом дії сертифікату відповідності засобів вимірювальної техніки, останній є дійсним у споживача протягом терміну служби засобу. Засоби, на які закінчився термін дії сертифікату відповідності, можуть використовуватися, якщо вони були придбані користувачем у термін його чинності.

Таким чином, для встановлення належності висновку щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, важливим елементом є перевірка наявності та чинності дозвільних документів на використання вимірювальної техніки та обладнання в закладах охорони здоров`я.

Згідно з наказом Міністерства охорони здоров`я України від 16.07.2012 № 533 "Про затвердження Порядку зберігання Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення" (далі наказ № 533) Державна служба України з лікарських засобів та контролю за наркотиками (далі Держлікслужба) зберігала Державний реєстр медичної техніки та виробів медичного призначення. Наказ № 533 втратив чинність 02.02.2018 на підставі наказу Міністерства охорони здоров`я України від 22.12.2017 № 1690 "Про визнання таким, що втратив чинність наказу Міністерства охорони здоров`я України від 16.07.2012 №533".

Згідно з ч.1 ст.41 Закону України "Про технічні регламенти та оцінку відповідності" призначені органи повинні проводити оцінки відповідності згідно з процедурами оцінки відповідності, визначеними у відповідних технічних регламентах.

Пунктом 41 Технічного регламенту № 753 та пунктом 26 Технічного регламенту № 754 визначено, що орган з оцінки відповідності інформує, зокрема Держлікслужбу про всі видані, змінені, доповнені, тимчасово припинені, відкликані або відхилені сертифікати відповідності.

З 18.04.2017 набрав чинності наказ Міністерства охорони здоров`я України від 10.02.2017 № 122 "Про затвердження Порядку ведення Реєстру осіб, відповідальних за введення медичних виробів, активних медичних виробів, які імплантують та медичних виробів для діагностики in vitro в обіг, форми повідомлень, переліку відомостей, які зберігаються в ньому та режиму доступу до них" (далі Реєстр осіб).

Згідно акту медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, № 62, складеному лікарем КНП "Більмацька ЦРЛ" ОСОБА_6 о 19 год. 00 хв. 27.09.2020, в якому зроблено висновок про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, зокрема зазначено про використання технічних засобів для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі (відповідно до встановленого рівня), а саме АлкоФор 307 та вказаний результат обстеження 0,76 ‰ (а.с.38).

На вимогу суду КНП "Більмацька ЦРЛ" надало технічну документацію на підтвердження можливості використання засобу вимірювальної техніки, а саме технічного засобу (приладу) Газоаналізатор АлкоФор 307, зокрема копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/1671 чинного до 15.05.2021; сертифікату калібрування алкотестеру станом на 14.05.2020 та свідоцтва про приймання до експлуатації з відміткою про дату перевірки (а.с.54-56). Проте, слід відмітити, що в акті медичного огляду № 62 від 27.09.2020 не зазначено серійний номер алкотестера "АлкоФор 307", в зв`язку з чим неможливо пересвідчитись, що ці документи стосуються вказаного приладу.

В листі Держлікслужби № 7959-001.2/005.0/17-20 від 26.10.2020, наданому на запит захисника адвоката Єрмоленко Л.В., повідомляється, що в Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, який зберігала Держлікслужба відповідно до наказу № 533, була відсутня інформація щодо приладу "АлкоФор 307". Крім того, станом на сьогодні інформації від органів з оцінки відповідності щодо виробу "АлкоФор 307" до Держлікслужби не надходило, а в Реєстрі осіб відсутня інформація щодо особи, відповідальної за введення в обіг виробу "АлкоФор 307".

Тобто, даний спеціальний технічний засіб, що був використаний лікарем КНП "Більмацька ЦРЛ" ОСОБА_6 27.09.2020 для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі ОСОБА_1 , не передбачений жодним нормативним актом та не зареєстрований в установленому законом порядку у відповідному реєстрі, а тому результати (докази) отриманні внаслідок його використання по відношенню до вказаної особи є неналежними та недопустимими, оскільки проведення калібрування алкотестера "АлкоФор 307" та проведення його повірки не може бути підставою для використання останнього в закладах охорони здоров`я, зважаючи на відсутність дозволу на використання такого газоаналізатору на території України.

Крім того, як встановлено в ході допиту свідка ОСОБА_3 та дослідження зробленого ним відеозапису і інших документів, лікар здійснював огляд на стан сп`яніння на підставі зазначеного газоаналізатора без будь-яких клінічних даних, які б свідчили про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, оскільки відповідні аналізи крові, слини чи сечі не відбирались, хоча останній у цьому зв`язку і заперечував результати отримані тестом.

З цього приводу, суд звертає увагу, що альтернативний спосіб отримання результатів на стан сп`яніння (лабораторний) застосований не був, незважаючи на використання незареєстрованого технічного засобу для такого виду оглядів і за наявності заперечень щодо результатів такого тексту з боку ОСОБА_1 , що свідчить про наявність порушення процедури такого обслідування.

З метою своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування всіх цих обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом, судом викликався в судове засідання лікар КНП "Більмацька ЦРЛ" ОСОБА_6 , який 27.09.2020 проводив огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану сп`яніння, проте він до суду не прибув. Головному лікарю КНП "Більмацька ЦРЛ" було направлено листа з проханням забезпечити участь в судовому засіданні вказаного лікаря, для надання пояснень по справі, проте жодної відповіді на вказане звернення до суду не надійшло.

Також, суд вважає слушними доводи захисту відносно того, що акт та висновок медичного огляду складений в один і той же час, що є неможливим, а висновок медичного огляду складений на бланку, що викладений не на державній мові.

Відповідно до ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого звинувачено у вчинені адміністративного правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою "внутрішнього переконання" чи системою "поза межами розумного сумніву", який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу адмінправопорушника, що є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Також ЄСПЛ неодноразово наголошував, зокрема в рішеннях у справах "Гурепка проти України (N2)" від 08 квітня 2010 року, "Лучанінов проти України" від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

За статтею 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, з урахуванням того, що висновок медичного огляду особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на стан сп`яніння складений з порушенням вимог Інструкції № 1452/735 та не може бути використаний як доказ в справі, а протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не містять достатніх відомостей та належних і допустимих доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а відтак і про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при цьому судом використані всі можливі заходи для встановлення істини по справі, вважаю за необхідне в цій частині провадження по справі закрити через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.40-1, 124, 130 ч.1, 247 п.1 ч.1, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 340 (триста сорок) грн. 00 коп., (отримувач: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300; код отримувача: 37941997; банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998; рахунок №UA0008001; код класифікації доходів бюджету: 21081300).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ст.ст.307, 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. В порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушень, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп., на користь держави (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції Куйбишевський районний суд Запорізької області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги та може бути звернута до виконання протягом трьох місяців.

Суддя В.М. Ходько