ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2020 Справа №607/16477/20

провадження №3/607/5896/2020

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ломакін В.Є., розглянувши матеріали, які надійшли від Державної екологічної інспекції у Тернопільській області Державної екологічної інспекції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця с.Вижгородок Лановецького району; жителя АДРЕСА_1 ; одруженого; приватного підприємця;

за ч.1 ст.85-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

24 вересня 2020 року о 10 год. 20 хв. на ринку м.Тернополя по вул.Шептицького, громадянин ОСОБА_1 здійснював збут заборонених знарядь добування тварин, а саме капканів, у кількості 14 (чотирнадцяти) штук, чим порушив вимоги ч.1 ст.51-1 Закону України «Про тваринний світ».

Дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.85-1 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явився, проте подав клопотання про здійснення розгляду справи про адміністративне правопорушення за його відсутності. Крім того, у поданому суду клопотанні ОСОБА_1 просить закрити провадження по даній справі відносно нього за ч.1 ст.85-1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки вказане правопорушення, яке ставиться йому у провину, а саме збут заборонених знарядь добування тварин -14 капканів, він не вчиняв. Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення не зафіксовано факту «збуту» капканів та відсутні будь-які докази, які б стверджували факт «збуту» вказаних знарядь.

Перевіривши зміст протоколу про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, вважаю що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.85-1КУпАП з наступних підстав.

Частина 1 статті 85-1 КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність за виготовлення, збут чи зберігання заборонених знарядь добування ( збирання) об`єктів тваринного або рослинного світу, а також за збут незаконно добутої продукції.

В протоколі про адміністративне правопорушення мають бути відображені всі істотні обставини справи, які мають відображати всі елементи складу правопорушення.

Склад правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.85-1 КУпАП, полягає у виготовленні, збуті чи зберіганні заборонених знарядь добування (збирання) об`єктів тваринного або рослинного світу, а також збуті незаконно добутої продукції.

Отже, обов`язковою умовою адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.85-1 КУпАП являється діяння, яке полягає у виготовленні, або збуті, або зберіганні заборонених знарядь добування (збирання) об`єктів тваринного або рослинного світу, або збуті незаконно добутої продукції.

Збут, в тому числі заборонених знарядь добування ( збирання) об`єктів тваринного світу, передбачає дії, пов`язанні з їх відчуження або передачу іншій особі (оплатно чи безоплатно).

Проте, протокол про адміністративне правопорушення №004596 від 24.09.2020 р. складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.85-1 КУпАП та наявний в матеріалах справи, не містить даних про збут заборонених знарядь добування тваринного світу, а саме капканів. Власне, у вказаному протоколі не зафіксовано безпосередньо самого факту «збуту» таких знарядь.

Крім того, слід зазначити, що всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зокрема, до протоколу про адміністративне правопорушення складеного відносно ОСОБА_1 №004596 від 24.09.2020 р., за винятком опису вилучених заборонених знарядь добування тваринного світу капканів, не додано будь-яких доказів на підтвердження здійснення останнім дій щодо «збуту» вказаних знарядь .

У вказаному протоколі про адміністративне правопорушення №004596 від 24.09.2020 р., як і у клопотанні наданому суду, ОСОБА_1 зазначив, що збут заборонених знарядь добування тваринного світу капканів він не здійснював.

Відсутність достовірних даних про те, що у час та в місці вказаному у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 здійснював збут заборонених знарядь добування (збирання) об`єктів тваринного світу, за відсутності в матеріалах справи даних про особу, яка придбала виявленні у останнього капкани, позбавляє суд можливості встановити факт «збуту», що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони складу правопорушення передбаченого ст.85-1 КУпАП, яке інкримінується ОСОБА_1 .

Тобто, екологічною інспекцією не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що гр. ОСОБА_1 були вчинені дії, спрямовані на «збут» заборонених знарядь добування тварин (капканів), що виключає наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч. 1 ст.85-1 КУпАП.

Виходячи з положень ст.8, ст.62 Конституції України, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Як зазначено в ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ або Суд) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п.2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

У пункті 110 рішення Європейського суду з прав людини «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden №36985/97) суд визначив, що «…адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень».

Аналогічну правову позицію визначив Постановою від 31.01.2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №760/10803/15-а (адміністративне провадження № К/9901/19074/18): один з основних принципів забезпечення вирішення спорів у публічно-правовій сфері, зокрема, між суб`єктом приватного права і суб`єктом владних повноважень, який передбачає, що останній зобов`язаний забезпечити доведення в суді правомірності свого рішення, дії або бездіяльності, оскільки, в протилежному випадку, презюмується, що вони є протиправними.

На підставі відповідної практики ЄСПЛ можна зробити однозначний висновок, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) передбачає, що «…кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення…». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «…кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку…». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Вирішуючи питання щодо належності, допустимості та достатності доказів на підтвердження вини громадянина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, необхідно врахувати практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016р. остаточне від 06.03.2017р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст.ст. 245,280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом. При тому суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає адміністративній відповідальності.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Проаналізувавши матеріали справи про адміністративне правопорушення, зокрема протокол про адміністративне правопорушення №004596 від 24.09.2020 року, беручи до уваги особисті та письмові пояснення ОСОБА_1 вважаю, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.85-1 КУпАП, а в його діях відсутній склад вказаного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення

Враховуючи вищенаведене, провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст.85-1 КУпАП необхідно закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 9, 245, п.1 ст.247, 251, 252, 280, 283, 284, 294 КУпАП, ст.8, ст.62 Конституції України, ст. 6, 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.85-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяВ. Є. Ломакін