Провадження № 33/824/4573/2020 Доповідач - Габрієль В.О.
Категорія: ст.124 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Габрієля В.О., із участю захисника Даценко Т.М., потерпілої ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 - адвоката Даценко Т.М. на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 20 жовтня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 20 жовтня 2020 року

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 420 грн. 40 коп.

Із постанови суду першої інстанції вбачається, що ОСОБА_2 19.08.2020 року о 15 год. 00 хв. керуючи автомобілем «Nissan Note» державний номер НОМЕР_1 по вул. Тепловозна в бік проспекту П. Григоренка в м. Києві, при перестроюванні не надала переваги в русі автомобілю «Land Rover» державний номер НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку водій мала перестроїтися та скоїла зіткнення з даним автомобілем. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказаними діями ОСОБА_2 порушила вимоги п.10.3 ПДР України, та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаним рішенням захисником ОСОБА_2 - адвокатом Даценко Т.М. подано апеляційну скаргу, у якій вона просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Свої вимоги мотивує тим, що судом першої інстанції винесено постанову з грубим порушенням норм процесуального та матеріального права, без повного та всебічного встановлення обставин справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

На думку апелянта, судом першої інстанції не надано належної оцінки поясненням ОСОБА_2 , які вона надала, як на місці дорожньо-транспортної пригоди, так і під час розгляду справи в суді.

Захисник звертає увагу, що в матеріалах справи наявні зафіксовані працівниками поліції пошкодження автомобіля та схема дорожнього руху, з яких чітко вбачається, що автомобіль марки «Land Rover» д.н.з. НОМЕР_2 здійснив рух справа автомобіля марки «Nissan Note» д.н.з. НОМЕР_1 і розпочав випередження за наявності однієї смуги. Факт наявності однієї смуги підтверджується листом Комунальної корпорації «Київавтодор» від 18.09.2020 №01-/19/9/3089, якому судом не надана належна оцінка та взагалі не враховано при винесенні оскаржуваної постанови.

Крім того, при проїзді перехрестя ОСОБА_2 не порушила ПДР, оскільки діставшись перехрестя вона зупинила автомобіль, яким керувала, для з`ясування можливості виїзду на просп. П. Григоренка, оскільки маневр здійснювався з другорядної дороги на головну, і лише коли переконалась, що транспортні засоби, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі ліворуч по відношенню до керуючого нею транспортного засобу, вона розпочала рух з метою виїзду на головну дорогу.

Твердження суду першої інстанції, що саме ОСОБА_2 як водій транспортного засобу знаходячись ліворуч від транспортного засобу, яким керувала ОСОБА_1 , мала надати останній перевагу у здійсненні маневру на перехресті, спростовуються листом КК «Київавтодор» та схемою ДТП, оскільки вул. Тепловозна має лише одну смугу у напрямку просп. П. Григоренка і маневр виїзду на вказаний проспект з вул. Тепловозної можливий лише одним транспортним засобом, а тому ОСОБА_2 здійснила даний маневр у дозволеному для її транспортного засобу місці.

Притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за п.10.3 ПДР України є неприпустимим, оскільки вказаний пункт регламентує дії водіїв транспортних засобів, що одночасно рухаються в попутному напрямку по дорозі, яка має дві і більше смуг.

Також, судом першої інстанції не взято до уваги обставини зіткнення транспортних засобів в конкретній дорожній ситуації та механічні пошкодження виявлені і зафіксовані на схемі ДТП і фототаблицях.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника Даценко Т.М. на підтримку поданої апеляційної скарги, думку потерпілої ОСОБА_1 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає із наступних підстав.

У суді першої інстанції ОСОБА_2 вину не визнала та пояснила, що 19.08.2020 року о 15 год. 00 хв. рухалась автомобілем «Nissan Note» державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , по вул. Тепловозна в бік проспекту П. Григоренка в м. Києві. Діставшись перехрестя водій зупинила автомобіль, яким керувала, для з`ясування можливості виїзду на проспект П. Григоренка, оскільки маневр здійснювався з другорядної дороги на головну. На вказаному перехресті виїзд на головну дорогу можливий лише праворуч, оскільки головна дорога з рухом в одному напрямку. Розпочавши рух з метою виїзду на головну дорогу, водій відчула удар в праву частину автомобіля. Зупинивши транспортний засіб, водій з`ясувала, що зіткнення відбулося з автомобілем «Land Rover» державний номер НОМЕР_2 , який не дочекавшись завершення водієм «Nissan Note» маневру, виїзду на головну дорогу прийнявши крайнє праве положення здійснював одночасно маневр з водієм ОСОБА_2 , що і призвело до зіткнення транспортних засобів. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч. Зважаючи на вказані пояснення, ОСОБА_2 просила закрити провадження за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Однак, незважаючи на невизнання вини ОСОБА_2 , суд апеляційної інстанції погоджується з висновками районного суду про доведеність її винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, правильності кваліфікації дій за вказаною статтею, оскільки зазначене підтверджуються зібраними у справі доказами.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №135344 від 19 серпня 2020 року вбачається, що ОСОБА_2 19.08.2020 року о 15 год. 00 хв. керуючи автомобілем «Nissan Note» державний номер НОМЕР_1 по вул. Тепловозна в бік проспекту П. Григоренка в м. Києві, при перестроюванні, не надала переваги в русі автомобілю «Land Rover» державний номер НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку водій мала перестроїтися та скоїла зіткнення з даним автомобілем. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказаними діями ОСОБА_2 порушила вимоги п.10.3 ПДР України (а.с.1).

Інший учасник ДТП ОСОБА_1 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення пояснила, що 19.08.2020 року о 15 год. 00 хв. вона керуючи автомобілем «Land Rover» державний номер НОМЕР_2 в м. Києві по вул. Тепловізна в бік проспекту П. Григоренка та виїжджаючи на проспект П.Григоренка рухалась в крайній правій смузі повертаючи праворуч, позаду виїхав автомобіль «Nissan Note» державний номер НОМЕР_1 , та також з`їжджаючи праворуч, обігнав її зліва, намагаючись виїхати відразу в крайню ліву смугу проспекту П.Григоренка зачепивши її в передню ліву частину автомобіля.

Вказані пояснення ОСОБА_1 також підтвердила і в суді апеляційної інстанції.

Зі схеми місця ДТП, складеної за місцем пригоди слідує, що вона містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти, дані про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, зазначено характеризуючі дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження (а.с.2).

Також з вказаної схеми вбачається, що автомобіль «Land Rover» державний номер НОМЕР_2 в момент дорожньо-транспортної пригоди знаходився в крайній правій смузі вул. Тепловозної та в результаті дорожньо-транспортної пригоди в нього було пошкоджено: переднє ліве крило, передній бампер, накладка переднього бампера та підкрильник передній лівий. В свою чергу автомобіль «Nissan Note» державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 вже виїхав на проспект П. Григоренка та в результаті дорожньо-транспортної пригоди зазнав такі пошкодження: права частина заднього бампера, праве заднє крило, права задня дверка, передня права дверка, переднє праве крило, передній бампер.

Характер завданих автомобілям механічних ушкоджень в повній мірі спростовує доводи апеляційної скарги про те, що автомобіль керований ОСОБА_2 «Nissan Note» державний номер НОМЕР_1 першим дістався до перехрестя вул. Тепловозної та проспекту П. Григоренка, а автомобіль яким керувала ОСОБА_1 - «Land Rover» державний номер НОМЕР_2 , розпочав виїзд на проспект П. Григоренка не дочекавшись завершення маневру автомобіля яким керувала ОСОБА_2 , розпочав виїзд на проспект П.Григоренка, що і призвело до зіткнення.

У рішеннях ЄСПЛ по справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року, які з урахуванням положень ст.ст.8, 9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до п.10.3 ПДР України у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Враховуючи вказані норми, слід зробити висновок, що саме водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Nissan Note» державний номер НОМЕР_1 , повертаючи в крайню в крайню праву смугу, не надала переваги в русі автомобілю «Land Rover» державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку в крайній правій смузі, допустивши з ним зіткнення.

Отже, висновки районного суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №135344 від 19 серпня 2020 року, схемою ДТП до нього, письмовими та усними поясненнями учасників, характером та локалізацією пошкоджень транспортних засобів.

Проаналізувавши докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, районний суд вірно прийшов до переконання, що вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, доведеною повністю.

Твердження апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

У відповідності до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи, притягненні ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, та накладенні на нього адміністративного стягнення у виді штрафу були дотримані у повній мірі.

Таким чином, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - адвоката Даценко Тетяни Миколаївни залишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 20 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.О. Габрієль