Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/339/20 Головуючий у суді І-ї інстанції Пасічник Д. І.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Онуфрієв В. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2020 року. суддя Кропивницького апеляційного суду Онуфрієв В.М., за участю секретаря Сакари І.І., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 07 вересня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого проживаючого по АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 420 грн. 40 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 , 09.08.2020 року, о 22:05 хв. на автомобільній дорозі Н-14-01 Південний обхід м. Кропивницького 7 км., керував автомобілем Opel, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Від продуття алкотестера «Драгер» та проходження медичного обстеження для визначення стану алкогольного сп`яніння категорично відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в матеріалах справи № 390/1048/20 відсутня довідка Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області про видачу мені посвідчення водія, що є порушенням норм та положень Інструкцій, КУпАП.

Суддя Пасічник Д.І. не мав права розглядати дану справу № 390/1048/20, по якій ухвалювати постанову.

Так, як у свій час суддя Пасічник Д.І. розглядав кримінальну справу по якій вироком я був притягнутий до кримінальної відповідальності, і на даний час відбуваю покарання.

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, айв усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Тобто, кожний суддя, щодо неупередженості якого існують обґрунтовані сумніви, повинен відмовитися від ведення справи.

За таких обставин, станом на 07.09.2020 року були наявні підстави для з`явлення самовідводу чи відводу по справі № 390/1048/20 судді Пасічнику Д.І.

07.09.2020 року подав в судовому засіданні по справі № 390/1048/20 заяву про відвід судді Пасічнику Д.І. по справі № 390/1048/20 з поважних причин, яка не розглянута по суті, і по ній не прийнято жодного судового рішення, що є порушенням моїх прав та обов`язків.

На момент складення протоколу про адміністративне правопорушення від 09.08.2020 року, в діючій редакція ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачено покарання мене за керування транспортним засобом (автомобілем) в стані алкогольного сп`яніння. Зазначене моє правопорушення не кваліфікується згідно діючої редакція ч. 1 ст. 130 КУпАП (Закону № 720-ІХ підписаний Президентом України 02 липня 2020 року, опублікований у газеті «Голос України» 03 липня 2020 року, та, з урахуванням положень статті 94 Конституції України і рішення Конституційного Суду України від 06.10.2020 року за № 21-рп/2010, набрав чинності з 03 липня 2020 року).

Тому суд першої інстанції зобов`язаний був на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП закрити провадження по даній адміністративній справі № 390/1048/20 відносно мене за ч.1 ст.130 КУпАП

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, зваживши доводи апеляційної скарги, а також перевіривши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Разом із тим, пунктом 2.5 Правил дорожнього руху визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само за відмову осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп`яніння.

Відповідно до ч. 1 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються:

1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності;

2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання;

3) акт огляду на стан сп`яніння у разі проведення огляду на стан сп`яніння;

4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Відповідно до ч. 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган, посадова особа оцінює докази за їх внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 009527 від 09.08.2020 року, ОСОБА_1 , 09.08.2020 року, о 22:05 хв. на автомобільній дорозі Н-14-01 Південний обхід м. Кропивницького 7 км., керував автомобілем Opel, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Від продуття алкотестера «Драгер» та проходження медичного обстеження для визначення стану алкогольного сп`яніння категорично відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні суду першої інстанції свою вину визнав повністю пояснив, що 09.08.2020 року йому треба було терміново їхати, а перед цим він випив пиво. Під час керування автомобілем його зупинили співробітники поліції. В апеляційній скарзі вину не визнав.

Незважаючи на невизнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на це правильно послався у своїй постанові суд першої інстанції, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення ОБ № 009527 від 09.08.2020 року, у якому зазначені обставини, встановлені судом та в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено, що з порушенням згоден та підпис (а.с.4);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в яких зазначено, що останній перед керуванням транспортного засобу вживав алкогольні напої та з порушенням згоден (а.с.4);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в присутності яких водій ОСОБА_1 , маючи ознаки алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.8, 9);

- довідкою ІПН «АРМОР», згідно якої ОСОБА_1 протягом року за ст.130 КУпАП не притягувався (а.с.10)

- відеозаписом події, який безсумнівно підтверджує обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.11).

Вказані зібрані по справі докази є належними та допустимими, взаємоузгодженими між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції.

Доводи викладені в апеляційній скарзі стосовно того, що суддя Пасічник Д.І. не мав права розглядати дану справу так, як суддя Пасічник Д.І. розглядав кримінальну справу по якій ОСОБА_4 був притягнутий до кримінальної відповідальності, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки розгляд кримінальної справи ні яким чином не впливає на об`єктивність розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Крім того доводи апеляційної скарги з приводу того, що 07.09.2020 року він подав в судовому засіданні по справі № 390/1048/20 заяву про відвід судді Пасічнику Д.І. по справі № 390/1048/20 з поважних причин, яка не розглянута по суті, і по ній не прийнято жодного судового рішення, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки нормами чинного КУпАП не передбачено процедури відводу, окрім цього заявлений відвід був поданий до канцелярії суду згідно печаті реєстрації 07.09.2020 року о 09:47 год., судове засідання по вказаній справі вже було розпочате та за вказаних обставин суд першої інстанції був позбавлений можливості вирішити питання про відвід. Також слід зазначити, що вказані підстави для відводу були відомі заздалегідь і не позбавляли можливості звернутись із заявою про відвід судді до початку розгляду справи.

Крім того, доводи ОСОБА_4 стосовно того, що суд постановив незаконну постанову, в його діях відсутній склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення є необґрунтованими та безпідставними. На переконання апеляційного суду суд першої інстанції розглянув справу повно, всебічно та неупереджено,в висновки суду відповідають дійсним фактичним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні.

Суд першої інстанції надав належну правову оцінку зібраним по справі доказам та дійшов правильного висновку, про наявність складу інкримінованого адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_4 .

Також ОСОБА_4 в апеляційній скарзі зазначає, що на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення від 09.08.2020 року, в діючій редакція ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачено покарання за керування транспортним засобом (автомобілем) в стані алкогольного сп`яніння. Зазначене правопорушення не кваліфікується згідно діючої редакція ч. 1 ст. 130 КУпАП (Закону № 720-ІХ підписаний Президентом України 02 липня 2020 року, опублікований у газеті «Голос України» 03 липня 2020 року, та, з урахуванням положень статті 94 Конституції України і рішення Конституційного Суду України від 06.10.2020 року за № 21-рп/2010, набрав чинності з 03 липня 2020 року), є необґрунтованими та безпідставними, оскільки судом першої інстанції розглядалось зазначене питання та на нього була надана вичерпна відповідь з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

А саме те, що 01.07.2020 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22.11.2018 (далі - Закон № 2617-VІІІ), яким статтю 130 КУпАП було викладено в новій редакції, шляхом виключення з її змісту адміністративної відповідальності, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, Законом № 2617-VІІІ Кримінальний кодекс України доповнено ст. 286-1 «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», якою було встановлено кримінальну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного сп`яніння (ч. 1 ст. 286-1 КК України).

Згодом, Законом України від 17.06.2020 № 720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон № 720-IX) внесені зміни до Закону № 2617-VIIІ, а саме, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону № 720-IX:

- у пункті 1 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 4, який запроваджував нову редакцію ст. 130 КУпАП, яка виключала адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- у пункті 2 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 171, яким було доповнено Кримінальний кодекс України ст. 286-1, а саме криміналізовано відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому, суд окремо звертає увагу на питання набрання чинності Законом № 720-IX.

Так, Закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим Законом, але не раніше дня його опублікування (ч. 5 ст. 94 Конституції України).

Закон № 720-IX опублікований у газеті «Голос України» № 110 від 03.07.2020, його положення про набрання ним чинності одночасно із Законом № 2617-VIIІ, тобто раніше дня його опублікування, суд оцінює як волю законодавця відступити від загального правила про набрання чинності Законом через десять днів з дня офіційного оприлюднення.

Таким чином, за приписами ч. 5 ст. 94 Конституції України, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 06.10.2020 року за № 21-рп/2010, Закон № 720-IX набрав чинності за будь-яких умов не раніше дня його опублікування, тобто 03.07.2020, так як, визнання чинності вказаного Закону раніше дня його опублікування суперечить нормам прямої дії Конституції України, які мають вищу юридичну силу.

Поряд з цим, Комітетом Верховної Ради України надані роз`яснення щодо окремих положень Закону № 720-IX, за змістом яких комітет вважає, що з 03.07.2020 стаття 130 КУпАП підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 2617-VIII, а стаття 286-1 КК України виключена.

При цьому, відповідно до частини 6 статті 90 Регламенту Верховної Ради України законопроект може передбачати внесення змін лише до тексту первинного законодавчого акта (Закону, кодексу, основ законодавства тощо), а не до закону про внесення змін до цього законодавчого акта. Тобто, зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення та до Кримінального кодексу України повинні бути внесені окремим законом безпосередньо до чинної на момент ухвалення редакції, а не законом про внесення змін до закону про внесення змін.

Крім того, аналіз частини 6 статті 91 Регламенту Верховної Ради України вказує на те, що зміни можуть вноситися лише до чинного закону. Разом з тим, Закон № 2617-VIII на момент внесення до нього змін Законом № 720-IX, чинності не набрав.

З огляду на викладене, якщо закон про внесення змін розглянуто, прийнято чи оприлюднено з порушенням встановленої процедури, то воля законодавця щодо встановлення нової і втрати чинності попередньої норми, фактично не була остаточно виявлена, не отримала свого єдиного вірного зовнішнього виразу. Закон про внесення змін не пройшов по тому єдиному шляху, щоб увійти в текст цілісного закону, стати його невід`ємною, невіддільною частиною.

Також враховуючи позицію Конституційного Суду України, викладену в низці його рішень, за якою положення закону, яким до іншого закону вносяться зміни, після набрання ними чинності стають невід`ємною частиною закону, до якого вносяться зміни, і вичерпують свою дію.

Таким чином, за наведеної вище законотворчої діяльності та застосованої юридичної техніки нівелюються положення статті 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та вимагає існування правових підстав для визнання винним у вчиненні правопорушення і призначення відповідного покарання, встановленого законом.

Принцип передбачення законом злочинів і покарань вимагає аби правопорушення і покарання за їх скоєння були чітко визначені у законі, який у розумінні статті 7, як і у інших статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає якісні умови, зокрема щодо доступності і передбачуваності.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Крім того, доводи скаржника про порушення його процесуальних прав під час розгляду даної справи, суд також вважає безпідставними, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи і є такими, що не вплинули на об`єктивність розгляду судом даної справи та на правильність прийнятого по справі судового рішення.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Враховуючи викладене у сукупності, суд апеляційної інстанції доходить до висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини даної справи із урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При призначенні ОСОБА_4 виду та розміру адміністративного стягнення районний суд у повній мірі врахував суспільно небезпечний характер вчиненого ним правопорушення, його особу та призначив справедливе адміністративне стягнення, яке є достатнім для виправлення останнього, а також запобіганню вчинення ним, а так само іншими особами аналогічних правопорушень.

Порушень вимог КУпАП які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого судом першої інстанції рішення судом апеляційної інстанції не встановлено. Підстави для закриття провадження по справі також відсутні.

Беручи до уваги викладене, апеляційний суд доходить висновку, що підстави для зміни чи скасування постанови суду першої інстанції відсутні, а тому апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 07 вересня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 10200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду (підпис) В.М. Онуфрієв