П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.11.2020 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дорошенко С.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Державної установи «Білоцерківська виправна колонія № 35» відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого слюсарем механіком «Аква Косметік Груп» м. Васильків, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП дані відсутні,

за ст. 188 КУпАП

УСТАНОВИВ:

16 жовтня 2020 року о 15 годині 30 хвилин, ОСОБА_1 , був затриманий по вул. Василя Симоненка, 16, поблизу маскувальної огорожі першої дільниці, при спробі перекиду 2 (двох) пакунків на територію охоронної зони Державної установи «Білоцерківська виправна колонія № 35». При огляді вилучених у ОСОБА_1 . 2 (двох) пакунків в середині них було виявлено: два мобільні телефон «Samsung» (imei: не переглядається), «Samsung» (imei: не переглядається), колода гральних карт фабричного виготовлення 54 шт., зарядний пристрій до мобільного телефону, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 188 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи належно повідомлений, про що свідчить довідка про доставку SMS повідомлення, причини неявки не відомі. Клопотань про відкладення розгляду не надходило.

Виходячи з норм статтей 268, 277-2 КУпАП, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутності. ЇЇ неявка навіть в одне судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя, оголосивши протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши додані до протоколу докази, а саме протоколом про адміністративне затримання від 16.10.2020 року, протоколом особистого огляду і огляду речей, рапортами інспектора відділу нагляду і безпеки, протоколом вилучення № 171, актом № 1863, довідкою огляду ОСОБА_1 , заявою ОСОБА_1 , письмовими поясненнями ОСОБА_1 , відповідно до яких останній пояснив, що намагався перекинути на територію Білоцерківської виправної колонії №35 два пакунки з двома мобільними телефонами, колодою гральних карт та зарядний пристрій до мобільного телефону, письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , дійшов висновку, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 188 КУпАП.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері управління слідчими ізоляторами та установами виконання покарань (див. Кримінально-виконавчий кодекс України, Закон України "Про попереднє ув`язнення" тощо). Об`єктивна сторона правопорушення виражається у прихованій від огляду передачі або спробі передачі будь-яким способом особам, яких тримають у слідчих ізоляторах, установах виконання покарань алкогольних напоїв, лікарських та інших засобів, що викликають одурманювання, а так само інших заборонених для передачі предметів (формальний склад). Перелік предметів, виробів і речовин, зберігання яких засудженим заборонено, міститься у Правилах внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань від 25.12.2003 р. № 275 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 31 грудня 2003 р. за № 1277/8598). Він містить: предмети, вироби та речовини, вилучені з цивільного обігу; будь-яку холодну та вогнепальну зброї, а також спеціальні засоби активної оборони; пересувні засоби; гроші, цінні речі та цінні папери; оптичні прилади; наручні та кишенькові годинники з дорогоцінних металів; будь-які алкогольні напої, одеколон та інші вироби на спиртовій основі; наркотичні та лікарські засоби, предмети медичного призначення; будь-яку теле-, радіо -, аудіо - та відеоапаратуру, аудіо - та відеокасети (за винятком: гучномовець - один на житлову секцію, телевізор - один на відділення або на жилу секцію); радіоелектронні засоби, призначені для передавання чи приймання радіосигналів (мобільні телефони, пейджери тощо); комп`ютерну техніку, друкарські машинки, розмножувальні прилади; ножі, бритви (крім електричних, механічних та безпечних з касетною голівкою) та інші гострорізальні і колючі предмети; сокири, молотки та інші інструменти; гральні карти; фотоапарати, фотоматеріали, хімікати; будь-які документи (крім копій вироків і ухвал судів, квитанцій на зберігання грошей, речей та цінностей); топографічні карти, компаси; військовий та інший формений одяг, обладнання до нього, а також верхній одяг, головні убори та взуття (за винятком тапочок) невстановлених зразків; кольорові олівці, фарби, копіювальний папір; музичні інструменти; будь-яке спортивне знаряддя, у тому числі для заняття бойовими мистецтвами (боксерські рукавички та груші, рукавички для заняття рукопашним боєм, маківари тощо). Музичні інструменти, які є у власності засудженого, здаються на зберігання до складу або клубу установи. Користування ними дозволяється у спеціально обладнаних приміщеннях у час, який встановлений розпорядком дня. Особи, щодо яких як запобіжний захід обрано взяття під варту, забороняється мати при собі гроші та цінні речі, а також предмети, не дозволені для зберігання в місцях попереднього ув`язнення. Вилучені у них при доставленні в місця попереднього ув`язнення гроші зараховуються на їх особові рахунки, а цінні речі і предмети здаються на зберігання; гроші та цінні речі, одержані шляхом обману під час перебування в місцях попереднього ув`язнення або джерело одержання яких не встановлено, передаються в доход держави за мотивованою постановою начальника установи для попереднього ув`язнення, санкціонованою прокурором, копія якої приєднується до особової справи особи, яка тримається під вартою. Суб`єкт адміністративного проступку загальний, фізичні осудні особи, які досягли 16 річного віку. Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так й у формі необережності.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 188 КУпАП та притягнути останнього до адміністративної відповідальності в межах санкції, передбаченої вказаною статтею.

При накладенні адміністративного стягнення, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, конкретних обставин справи, вважаю що стягнення у вигляді штрафу, в мінімальних межах, передбачених санкцією ст. 188 КУпАП, відповідає вимогам статей 23, 33 КУпАП і є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись статтями 33-35, 40-1, 188, 268, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188 КУпАП та застосувати до нього стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 грн., з конфіскацією заборонених предметів, а саме: два мобільні телефон «Samsung» (imei: не переглядається), «Samsung» (imei: не переглядається), колоди гральних карт фабричного виготовлення 54 шт., зарядного пристрою до мобільного телефону.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

СуддяС. І. Дорошенко