Провадження № 3/761/8210/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 року

Суддя Шевченківського районного суду м.Києва Хардіна О.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працював на посаді старшого слідчого організаційно-методичного відділу слідчого управління ГУНП в Київській області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

За ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи особою на яку поширюються вимоги ЗУ «Про запобігання корупції», несвоєчасно подав без поважних причин до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік.

Наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 05.04.2019 №170 о/с старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 призначено старшим слідчим організаційно-методичного відділу слідчого управління з 05.04.2019, звільнивши з посади оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Миронівського відділу поліції.

Відповідно до витягу з наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 24.05.2019 № 231 о/с старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції з 31.05.2019 відповідно до підпункту 7 (за власним бажанням) частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

ОСОБА_1 18.05.2018 прийняв Присягу працівника поліції.

Згідно з приміткою до статті 50 Закону посада слідчого відноситься до службових осіб які займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Таким чином, відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини першої статті 3 Закону, ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону.

Тому, згідно з абзацом п`ятнадцятим частини першої статті 1, абзацом другим частини другої статті 45 Закону, приміткою до статті 172-6 КУпАП ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та суб`єктом адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 18 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Абзацом другим частини другої статті 45 Закону визначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Частиною першою статті 45 Закону встановлено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до пункту 3 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства від 10.06.2016 № 3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (у редакції наказу Національного агентства з питань запобігання корупції від 12 грудня 2019 року № 168/19) зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.12.2019 за № 1300/34271 (далі - Порядок), декларація суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Рішенням Національного агентства від 10.06.2016 №3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089, затверджено форму декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною першою форми визначено, що декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, шляхом заповнення електронної форми.

Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОУГО-19)» № 530-ІХ від 17.03.2020 року, внесені зміни до Закону України «Про запобігання корупції», згідно з якими у 2020 році, було продовжено до 1 червня термін подання щорічних декларацій та декларацій після звільнення.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом, який припинив у 2019 році виконання функцій держави, зобов`язаний був подати декларацію, особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2019 рік, до 01.06.2020, шляхом заповнення відповідної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Згідно з відомостями з Реєстру, декларацію після звільнення, за 2019 рік ОСОБА_1 подав 13.06.2020 о 19 год. 47 хв.

Згідно послідовності дій користувача Реєстру, які вчинив ОСОБА_1 дії по заповненню декларації за 2019 рік останній розпочав лише 06.06.2020.

Таким чином, у період з 01.01.2020 по 01.06.2020 ОСОБА_1 жодних дій у Реєстрі щодо створення та заповнення декларації після звільнення за 2019 рік не вчиняв.

Згідно зі службовою запискою керівника Управління інформаційно- аналітичних систем та захисту інформації Національного агентства від 06.08.2020 № 71-02/11891/20, технічних несправностей та перебоїв у роботі Реєстру, які б завадили поданню декларації у визначений Законом період не зафіксовано.

Поважних причин, які б перешкодили ОСОБА_1 вчасно подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік, в ході збору матеріалів по даному факту не встановлено.

Датою вчинення адміністративного правопорушення є дата фактичного подання електронної декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто 13.06.2020.

Датою виявлення правопорушення є дата складання протоколу, а саме 15.10.2020, тобто момент з`ясування всіх необхідних даних, оскільки лише після їх отримання можливо встановити всі необхідні ознаки складу правопорушення за частиною першою статті 172-6 КУпАП.

Місце вчинення правопорушення в цьому випадку невизначено, оскільки ОСОБА_1 мав можливість подати декларацію через мережу Інтернет в будь-якому місці, але оскільки останній є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, у зв`язку із перебуванням на посаді в Головному управлінні Національної поліції в Київській області, то місцем вчинення правопорушення слід вважати адресу місця роботи: м. Київ, вул. Володимирська,15.

В суді ОСОБА_1 просив обмежитись усним зауваженням. Вказав, що ненавмисно подав декларацію з пропуском строку, зазначив, що заплутався в числах.

Під час судового розгляду справи прокурор вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до такого висновку.

Так, відповідно до абз. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання корупції" суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Згідно з частиною 2 пункту 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є зокрема: в) державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, несвоєчасно подав декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік.

Доказів поважності причин неподання ОСОБА_1 у визначений законом строк тобто до 01.06.2020 року декларації особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік, у судовому засіданні здобуто не було. Об`єктивних причин які б перешкоджали ОСОБА_1 подати декларації у встановлений строк - не встановлено.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення у їх сукупності.

При цьому, необхідно зазначити, що ст.65 ЗУ «Про запобігання корупції» відповідно до якої відповідальність за корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення та усунення їх наслідків, визнана неконституційною рішенням Конституційного суду України від 27.10.2020 року №13-р/2020, втрачає чинність з дня ухвалення рішення КСУ. Проте на час складання протоколу стосовно ОСОБА_1 уповноважена на те особа мала повноваження на складання такого протоколу.

Відповідно до ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції», яка є банкетною, передбачено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Згідно ч.1 ст. 172-6 КУпАП, яка є діючою та передбачає адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У зв`язку із зазначеним суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 своїми діями, які виразилися у несвоєчасному без поважних причин поданні декларації особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік, вчинив адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Пояснення ОСОБА_1 про те, що він пропустив строк подачі декларації ненавмисно та не мав умислу на неподання декларації, не спростовують даних протоколу про адміністративне правопорушення.

Наведене свідчить про те, що ОСОБА_1 не поставився серйозно до виконання обов`язків, передбачених Законом України «Про запобігання корупції», що призвело до несвоєчасного без поважних на те причин, подання нею декларації особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік.

Згідно ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Стаття 33 КУпАП передбачає, що при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за вчинення даного адміністративного правопорушення, суд вважає вчинення вперше проступку, за який передбачено адміністративну відповідальність, незначний проміжок часу, який пропущено. Також необхідно врахувати особу ОСОБА_1 , який не притягувався до адміністративної відповідальності протягом року.

Також враховує, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не було встановлено в діях ОСОБА_1 будь-яких мотивів на уникнення фінансового контролю.

Такі обставини на переконання судді суттєво знижують суспільну шкоду дій ОСОБА_1 .

За змістом ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Частина 2 ст. 284 КУпАП передбачає, що постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування ,а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Оцінюючи в сукупності дії, наслідки та ставлення ОСОБА_1 до вказаних дій, а саме конкретні обставини вчиненого адміністративного правопорушення, з урахуванням даних, що характеризують особу, відсутності суспільної шкідливості діяння, вважаю можливим застосування до ОСОБА_1 положень ст.22 КУпАП, звільнення його від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення та обмежитись усним зауваженням.

Керуючись ст. ст.9, 22, 33-35, ч.2 ст. 172-6, 251, 280, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

На підставі ст.22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП, та обмежитись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП - закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.П. Хардіна