Справа № 488/2819/20
Провадження № 3/488/1479/20
П О С Т А Н О В А

20.11.2020 року

Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Головіна Т.М., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Іванівка Миколаївської області, громадянки України, працюючої спеціалістом касового обслуговування ТОВ Укрсіббанк, розлученої, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 25.08.2020 року, внаслідок ухилення ОСОБА_1 від виконання обов`язків, передбачених статтею 150 Сімейного кодексу України, по вихованню свого неповнолітнього сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 25.08.2020 року о 12:30 годині біля дитячого майданчику за адресою: м. Миколаїв, вул. Олега Ольжича 7-А замахувався пневматичною зброю, у зв`язку з чим відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину не визнала та показала, що 25.08.2020 року їй зателефонували з поліції і повідомили, що її син ОСОБА_3 у дворі будинку по АДРЕСА_2 грався із пневматичним пістолетом. Вона поїхала до райвідділу, де з`ясувала, що її син зі своїм знайомим ОСОБА_4 , який дав йому пістолет взамін на навушники, гуляли у дворі будинку. Хтось з батьків побачив це та викликав працівників поліції. Зброя не була зарядженою. Раніше такого ніколи не було, ОСОБА_3 знав до яких наслідків може привести гра зі зброєю. Зараз він пообіцяв, що більше такого не відбудеться. Вважає, що з її боку ніякого ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків по забезпеченню необхідних умов виховання її дитини, не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 КУпАП відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють наступає у разі ухилення їх від виконання передбачених законодавством обов`язків по забезпеченню необхідних умов життя, освіти та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Згідно статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Стаття 150 Сімейного кодексу України передбачає, що на батьків покладається обов`язок виховувати дитину у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний і моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Аналіз вказаних приписів Закону дає змогу дійти висновку, що під невиконанням обов`язків щодо виховання та навчання дітей варто розуміти різні форми бездіяльності у результаті яких відсутня належна турбота про виховання та навчання неповнолітніх. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків може виражатися в тому, що вони не піклуються про моральне виховання, фізичний розвиток, створення необхідних умов для своєчасного одержання освіти, успішного навчання та підготовки до трудової діяльності тощо.

Отже правовою підставою для покладання відповідальності на батьків за ч. 1 ст. 184 КУпАП є наявність ознак та елементів складу правопорушення, що полягає в невиконанні батьками обов`язків щодо утримання, виховання, навчання, захисту прав і інтересів неповнолітніх. З об`єктивного боку аналізоване правопорушення полягає у дії або бездіяльності батьків неповнолітніх, тобто в тому, що вони не виконують або неналежним чином виконують свої обов`язки.

Ухилення від виконання батьківських прав - це психічне ставлення батьків до противоправної поведінки щодо виконання батьківських обов`язків, що виражається у формі умислу чи необережності. Відповідальність у цьому випадку настає, якщо вони розуміли, могли усвідомлювати свої дії (бездіяльність), передбачати їх наслідки й керувати ними, якщо вони мають юридичну і фізичну можливість.

З аналізу представлених доказів суддя доходить висновку, що дії ОСОБА_1 не досягли і навіть потенційно не могли досягти такого рівня невиконання батьківських обов`язків аби їх можна було вважати саме ухиленням від виховання дитини або ж від забезпечення належних умов життя та/або навчання, відтак, в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Згідно ст.ст. 9, 247 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, з урахуванням конституційного принципу презумпції невинуватості, вважаю, що провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Керуючись п.1 ст.247, ст.283, п.3 ч.1 ст.284, ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення - закрити.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.М. Головіна