МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі судді Міняйла М.П., за участі: секретаря Клімової Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за клопотанням ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 жовтня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1

-визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно постанови суду, 15 вересня 2019 року о 09 годині 10 хвилин на а/д Н-24 124 км «Благовіщенське-Миколаїв» водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем «ВАЗ 2101», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння /різкий запах алкоголю з ротової порожнини/, в порушення п. 2.5 ПДР України, відмовився в присутності двох свідків від проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера «Драгер», та проходження медичного огляду в установленому порядку в лікарні, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

_____________________________________________________________________

Провадження № 33/812/1/20 Головуючий першої інстанції: Дробинський О.Е.

Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач апеляційного суду: Міняйло М.П.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга водночас містить і клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В своєму клопотанні апелянт зазначає, що його не було викликано в судове засідання. Про те, що справа була розглянута він дізнався 19.11.2019 року, коли поштовим листом отримав постанову про відкриття виконавчого провадження.

Вказує, що будь-яке належне повідомлення про його виклик у справі відсутнє.

Зазначає, що суд його викликав за допомогою смс-повідомлення на номер телефону, який йому взагалі не відомий.

Звертає увагу, що в матеріалах справи є корінець про вручення поштового відправлення, в якому зазначено «вручено», але його підпису немає, що підтверджує те, що йому не було відомо про постанову суду.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи клопотання, суд приходить до наступного.

Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови судді місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., законну мету і не порушують саму сутність цього права.

Гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників справ про адміністративні правопорушення виступає передбачений у ч. 2 ст. 294 КУпАП порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, суддя виніс постанову по зазначеній справі 02.10.2019р. ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на вказане рішення лише 26.11.2019р., тобто зі значним пропуском строку, передбаченого ч.2 ст. 294 КУпАП.

На поважність пропуску строку на апеляційне оскарження рішення апелянт посилається на не належне повідомлення його про розгляд справи та неотримання ним постанови. Інших причин пропуску строку він не наводить, не наводить поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження і захисник.

Такі твердження апелянта не є слушними, оскільки в матеріалах справи міститься довідка, з якої вбачається, що ОСОБА_1 повідомлявся належним чином про час, місце та дату судового засідання смс-повідомленням на номер телефону, який зазначений в письмовому направленні на огляд водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння, де є особистий підпис ОСОБА_1 , а тому у суду не викликає сумнівів, що вказаний номер телефону працівникам поліції повідомив саме ОСОБА_1 (а.с.3)

Окрім того, в матеріалах справи міститься зворотне повідомлення про вручення поштового відправлення 05.10.2019 року особисто ОСОБА_1 .

Також в матеріалах справи міститься витяг з електронного сайту «Укрпошта» в якому є інформація щодо отримання ОСОБА_1 поштового відправлення особисто 05.10.2019 року. Даний факт спростовує твердження апелянта про неотримання ним копії постанови, оскільки в зворотному повідомленні відсутній його підпис.

В клопотанні про поновлення строку апелянт не вказує на об`єктивні причини, які перешкодили вчасно подати апеляційну скаргу, а лише посилається на несвоєчасне отримання копії постанови суду першої інстанції.

За такого, доводи апелянта відносно того, що строк на оскарження постанови пропущений з поважних причин, не є слушними.

За таких обставин, відсутні підстави для поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови судді.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, у випадку відмови у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, апеляційна скарга повертається апеляційним судом особі, яка її подала.

З урахуванням викладеного, керуючись ч. 2 ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 жовтня 2019 року- відмовити.

Повернути апеляційну скаргу апелянту.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду М.П. Міняйло