Справа № 445/621/20 Головуючий у 1 інстанції: Сивак В.М.
Провадження № 33/811/1009/20 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Золочівського районного суду м.Львова від 02 липня 2020 року,

встановив:

цією постановою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124, ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення: за ст.122-4 КУпАП у виді штрафу у розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 гривень, за ст.124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень, за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

На підставі ч.2 ст.36 КУпАП остаточно призначено ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції за більш серйозне правопорушення, у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп.

Згідно постанови, ОСОБА_1 , 06.04.2020 року, о 18 год. 50 хв. в с. Вороняки, по вул. Золочівська Золочівського району Львівської області, керуючи транспортним засобом марки Renault Trafic д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, при здійснені обгону іншого автомобіля марки Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до дорожньо-транспортної пригоди та автомобілі зазнали технічних пошкоджень з матеріальними збитками, чим порушив п.12.1, 13.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_1 , 06.04.2020 року, о 18 год. 50 хв. в с. Вороняки, по вул. Золочівська Золочівського району Львівської області керуючи транспортним засобом марки Renault Trafic д.н.з. НОМЕР_1 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, чим порушив п.2.10 "а" ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_1 , 06.04.2020 року, о 18 год. 40 хв. в м Золочів, по вул. Труша Львівської області керуючи транспортним засобом марки Renault Trafic д.н.з. НОМЕР_1 не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольору і увімкнення спеціального звукового сигналу, чим порушив п. 2.4 та 8.9 "б" "а" ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.122-2 КУпАП.

Крім цього, до Золочівського районного суду Львівської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення в якому зазначено, що ОСОБА_1 06.04.2020 року, о 18 год. 50 хв. в с. Вороняки, по вул. Золочівська Золочівського району Львівської області, керував транспортним засобом марки Renault Trafic д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст.130 КУпаП, як повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Не погоджуючись з даною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскаржувану постанову скасувати в частині визнання його винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та закрити провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що постанова, у частині визнання його винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП, має бути скасована, оскільки ніяких противоправних дій він не вчиняв, а обставини викладені в протоколах поліції від 06.04.2020 є недоведеними. З огляду на це постанова суду прийнята із порушенням норм процесуального права підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

Визнаючи його винним в адміністративних правопорушеннях, передбачених ст.122-4, ст.124, ч. 1 ст.130 КУпАП суд зазначив, що його вина доведена зібраними по справі матеріалами, зокрема: протоколами про адміністративні правопорушення серії ОБ № 089663 від 06.04.2020 року, серії ОБ № 089665 від 06.04.2020 року, серії ОБ № 089664 від 06.04.2020 року, схемою місця ДТП від 06.04.2020 року, письмовими поясненнями свідків долучених до протоколів.

Але, на його думку, судом неповно з`ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, а висновки, викладені в оскаржуваній постанові, не відповідають обставинам справи.

Так, дійсно працівники поліції зустріли його коли він йшов по вулиці де знаходиться його будинок. Але на їх пропозицію проїхати з ними, пам`ятаючи про їх конфлікт, він відмовився. Після його відмови, в порушення процедури передбаченої ст.43 Закону України «Про національну поліцію», до нього була застосована фізична сила, сльозогінний газ та кайданки.

Саме у такому вигляді зі слідами боротьби, наслідками застосування сльозогінного газу і з кайданками на руках, його і було доставлено на місце ДПТ. В подальшому у такому вигляді його і побачили дружина ОСОБА_2 та донька ОСОБА_3 , коли його привезли додому працівники поліції. До цього часу вони були переконані, що він знаходиться в дома. Власне із метою щоб його відпустили, рідні, під диктовку поліції, написали свої пояснення про пошкодження його машини. Саме примусом поліції можна пояснити ту обставину, що пояснення його дружина і донька писали власноруч, але за змістом вони тотожні.

Після доставления на місце ДПТ йому було запропоновано підписати деякі документи, змісту яких роз`яснено не було, а через поганий зір і наслідки застосування сльозогінного газу, він не мав можливості їх прочитати самостійно. Копій цих документів йому надано не було. Вже під час розгляду справи у суді, стало відомо, що цими документами були: протоколи, складені працівниками поліції, його пояснення написані працівником поліції, схема ДПТ.

Через незаконні дії працівників поліції він знаходився у тяжкому психологічному та фізичному стані, проте ніякої медичної допомоги надано не було. Як і не було надано можливості скористатись правовою допомогою.

Разом із тим у цих протоколах час ДТП вказаний із чужих слів, оскільки працівник поліції не був присутнім під час ДПТ і не міг знати його час, як і не міг знати, що іншим учасником ДПТ є - ОСОБА_1 , і що при цьому він керував автомобілем марки Renault Trafic д.н.з. НОМЕР_1 . Не могли знати про це, окрім приблизного часу, і громадянки ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , записані в протоколах по ст.ст.122-4, 124 КУпАП у якості свідків. По - перше, надаючи письмові пояснення свідок ОСОБА_4 зазначала, що зіткнення з її автомобілем здійснив автомобіль білого кольору, і вона припускає що це був автомобілем марки Renault Trafic. Ні про особу водія, ні про державний номер автомобіля вона у своїх поясненнях не зазначала. По-друге, процесуальний статус ОСОБА_5 взагалі не зрозумілий. З одного боку в обох протоколах вона зазначається у якості свідка, але, на відміну від інших свідків ( ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ), у матеріалах справи відсутні її письмові покази. Відтак, враховуючи розвиток подій зі складанням протоколів, стає не зрозумілим свідком яких подій була ОСОБА_5 .

За таких умов протоколи серії ОБ №089663 (ст.124 КУпАП) та №089665 (ст.122-4 КУпАП) не можуть бути належними доказами вчинення мною адміністративних правопорушень передбачених ст.ст.124,122-4 КУпАП, в розумінні присів ч.1 ст.251 КУпАП, оскільки доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Не можна не маючи фактичних даних про час вчинення ДТП та особу (попросту не знаючи про це) стверджувати, що ДТП мала місце о 18 год. 50 хв. і що до неї причетний ОСОБА_1 .

За таких самих причин не можуть бути враховані, як докази, покази свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , оскілки у своїх поясненнях вони не вказують на те, що їм відомо хто пошкодив їх автомобіль. А подальша інтерпретація подій працівниками поліції і викладення подій саме у такому контексті, який зазначений у протоколах, не може впливати на їх обізнаність у тому, про що вони раніше не знали. Щодо свідка ОСОБА_5 - то пояснень вона не надавала, відтак невідомо свідком яких подій була.

Стверджуючи про доведеність його вини у вчиненні правопорушень передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП суд посилався на схему ДПТ складеної працівниками поліції, як доказ його провини. Проте ця схема не є належним і допустимим доказом.

Крім цього, згідно письмових пояснень водія автомобіля Volkswagen Golf ОСОБА_6 , які є тотожними показам свідка ОСОБА_4 , після того, як невідомий їм автомобіль білого кольору, який вони припускають був Renault Trafic, здійснив зіткнення з їх автомобілем, вони спробували його наздогнати. Але проїхавши приблизно 1 км., і зрозумівши марність цієї спроби, повернулись на місце ДТП, після чого подзвонили на 102.

Надані пояснення доводять, що водій ОСОБА_6 , залишивши місце ДТП і вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ст.122-4 КУпАП змінив місце розташування свого автомобіля після зіткнення.

З огляду на це, враховуючи, що схема місця дорожньо-транспортної пригоди це графічне зображення місця дорожньо-транспортної пригоди з відображенням та фіксацією на ньому всіх об`єктів та обставини, що стосуються події і на схемі місця ДТП графічно зображуються та фіксуються транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів (п.п.3 п.4 розділу IX Інструкція №1395) факт залишення водієм Volkswagen Golf ОСОБА_6 місця ДТП повістю невілює схему ДТП, як обґрунтований та об`єктивний доказ того, що події розвивались саме так, а не інакше. Не змінює ситуація і зазначення на схемі ДТП такого об`єкта як «хмара скла», оскільки відсутня будь-яка прив`язка цієї хмари до ушкодження автомобіля.

Зазначене вище дозволяє обґрунтовано припустити, що існують об`єктивні сумніви щодо того, що схема ДПТ, складена працівниками поліції 06.04.2020, є належним, допустимим та достатнім доказом, що підтверджує факт причетності його і його автомобіля до ДПТ і його провини у цьому ДТП.

Надаючи свідчення капрал поліції ОСОБА_7 заявляв, що вони встановили другий автомобіль причетний до ДПТ, навіть мали можливість його оглянути. Проте в матеріалах справи, в порушення ч.8 розділу IX І Інструкції №1395, відсутні будь-які відомості щодо результатів його огляду та докази такого огляду.

Відтак виникають сумніви щодо об`єктивності показів капрала поліції ОСОБА_7 відносно того, що до адміністративних правопорушень причетний автомобіль марки Renault Trafic д.н.з НОМЕР_1 , який вони оглядали.

Вважає, що при дослідженні матеріалів справи було встановлено, що відсутні будь-які докази спричинення механічних ушкоджень транспортним засобам, із зазначенням того, які саме механічні ушкодження і яким ТЗ спричинені, отже, суд не міг встановити об`єктивну сторону правопорушення і встановити, чи наявний склад правопорушення.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані алкогольного чи іншого сп`яніння.

Проте, на час затримання його працівниками поліції, і складання протоколу, він не здійснював керування автомобілем.

Все це не узгоджується з позицією поліції викладеної у протоколі серії ОБ N2089664, що 06.04.2020 в 18 год. 50 хв. в с.Вороняки, по вул.Золочівська Золочівського району Львівської області, він керував транспортним засобом марки Renault Trafic д.н.з НОМЕР_1 маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння у вигляді запаху алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, поведінки, що не відповідає обстановці. До того ж від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків.

Крім того, згідно ч.2 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння є обов`язковим.

Однак у матеріалах справи відсутнє направлення його на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я, для проходження огляду на стан сп`яніння.

Враховуючи неповноту даних та неправильність оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення працівниками поліції, він вважає, що в матеріалах справи відсутні достатні і беззаперечні докази, які б свідчили про вчинення ним адміністративних порушень передбачених ст.122-4, ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, а тому у суду не було ніяких підстав вважати, що він порушив закон.

Окрім цього, з 01.07.2020 року набули чинності зміни в ч.1 ст.130 КУпАП, як в статтю в цілому, якими виключено керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння з диспозиції статті. Іншими словами, з 01.07.2020 таке порушення не передбачало відповідальність за цієї статтею.

Відповідно ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Враховуючи, що справа судом була розглянута 02.07.2020, а відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння була скасована 01.07.2020, суд, керуючись ст.8, п.б ч.1 ст.274 КУпАП мав закрити провадження по ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, та не повідомив про причини неявки, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Представник Соломко М.В. повідомив, що ОСОБА_1 не заперечує щодо розгляду справи у його відсутності, підтримує апеляційну скаргу в повному обсязі. За наведених підстав, апеляційний суд вважає, що розгляд справи можна проводити у відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення представника особи яку притягнуто до адміністративної відповідальності Соломко М.В., який підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_1 та просив таку задовольнити, вивчивши матеріали справи №445/521/20 та перевіривши доводи такої, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при розгляді даної справи не в повній мірі дотримався зазначених вимог закону не повно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що 06.04.2020 на гр. ОСОБА_1 було складено чотири протоколи про адміністративні правопорушення передбачені ст.122-2, 122-4, 124 та ч.2 ст.130 КУпАП. Які були скеровані для розгляду у Золочівський районний суд Львівської області.

Постановою Золочівського районного суду Львівської області від 14.04.2020 вказані матеріали були об`єднані в одне провадження з присвоєнням єдиного №445/621/20.

На переконання апеляційного суду висновок судді про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення та доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові.

Протоколи про адміністративне правопорушення, пояснення свідків та потерпілої особи не містять істотних розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, відтак вірно покладені судом в основу прийнятого рішення.

Зазначені докази в повній мірі узгоджуються між собою та свідчать про порушення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності п.п. 12.1, 13.1, 2.10 а ПДР України, яке полягає в тому, що водій правопорушник, керуючи транспортним засобом марки Renault Trafic д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, при здійснені обгону іншого автомобіля марки Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до дорожньо-транспортної пригоди та автомобілі зазнали технічних пошкоджень з матеріальними збитками; залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, що є підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП.

Поряд з цим Золочівським районним судом Львівської області 02.07.2020 винесено постанову із змісту якої вбачається, що суддя розглядаючи об`єднану справу щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП, перекваліфікував дії останнього на ч.1 ст.130 КУпАП та притягнув його до адміністративної відповідальності відповідно до санкції даної статті.

З таким висновком місцевого суду не погоджується апеляційний суд, оскільки розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення, а суддя місцевого суду вийшов за межі діянь, поставлених у вину ОСОБА_1 та наведених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №089664 від 06.04.2020, ОСОБА_1 06.04.2020 року, о 18 год. 50 хв. в с. Вороняки, по вул. Золочівська Золочівського району Львівської області, керував транспортним засобом марки Renault Trafic д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст.130 КУпаП, як повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення за своїм змістом не відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Із змісту протоколу вбачається, що суть адміністративного правопорушення (вчинення якого ставиться у вину ОСОБА_1 ) не розкрита відповідно до диспозиції ч.2 ст.130 КУпАП, а саме: відсутні відомості щодо повторності вчинення правопорушення, що є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, доказів щодо повторності надано не було.

Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону унеможливлює прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення. Тому без усунення зазначених недоліків протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №089664, розгляд справи є неможливим.

Верховним Судом України визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог ст.256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення (п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14).

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді підлягає скасуванню, та постановленню нової постанови, про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4 та ст.124 КУпАП, однак у зв`язку із закінченням на даний час строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП, закрити провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім цього, матеріали провадження щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП слід повернути органові, який склав протокол, в частині дооформлення протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №089664, що не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, та є перешкодою розгляду справи по суті, а норма закону про перевірку суддею правильності його складення дотримана не була.

Доводи апелянта про відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП підлягатимуть перевірці при новому судовому розгляді справи.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задоволити частково.

Постанову судді Золочівського районного суду Львівської області від 02 липня 2020 року, про закриття провадження за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст.122-4, 124, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст.122-4 та ст.124 КУпАП закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Матеріали провадження стосовно відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП направити в Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції через Золочівський районний суд Львівської області для належного оформлення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гончарук Л.Я.