490/5583/20 02.12.2020
н/п 3/490/2998/2020
Справа № 490/5583/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 грудня 2020 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Гречана С.І., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, її представника ОСОБА_1 , розглянувши справу про притягнення

ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, працюючої директором комунального некорміційного підприємства ММР «Центр первинної медико-санітарної допомоги №5», номер картки платника податків НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),-

в с т а н о в и в :

Як вбачається з протоколу серії №МК14643/441/АВ/П/ПТ від 31.08.2020, під час проведення інспекційного відвідування на предмет додержання вимог законодавства України про працю було виявлено, що ОСОБА_2 , будучи директором комунального некомерційного підприємства ММР «Центр первинної медико-санітарної допомоги №5», порушила ч. 1 ст. 115 та ч. 1 ст. 127 КЗпП України, а саме, порушення встановленим колективним договором строків виплати заробітної плати, що перевищує 16 календарних днів та проведення відрахування грошової компенсації з ОСОБА_3 за всі невикористані ним дні щорічної відпустки в сумі 2400,08 грн. та вихідної допомоги у розмірі середнього заробітку 3959,34 грн. на загальну суму 6359,42 грн., за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 41 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_2 не погодилась із обставинами викладеними у протоколі, вину не визнала, суду пояснила, що заробітна плата виплачувалась двічі на місяць і між ними проміжок часу е перевищував 16 днів та на наступний період виплата жодного разу не переносилась.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокат Головченко О.А. вважає, що протиправні дії ОСОБА_2 не вчинялися, тому в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, просив провадження по справі закрити.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно до ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.

Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника.

Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 41 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

З матеріалів справи вбачається, що у протоколі серії №МК14643/441/АВ/П/ПТ від 31.08.2020 року не зазначено, який саме строк встановлений колективним договором на виплату заробітної плати, який ніби порушений ОСОБА_2 при здійсненні виплати, необхідного для визначення конкретних дат і на скільки саме календарних дат допущено порушення.

З наданого ОСОБА_2 аналізу виплати заробітних плат слідує, що порушень виплати заробітної плати за календарний місяць не має.

Крім того, особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, надано заяви від працівників, які на мають претензій щодо строків виплат заробітної плати.

Що стосується проведення відрахування із заробітної плати, то слід зазначити наступне.

Частиною 1 ст. 127 КЗпП України визначено, що відрахування із заробітної плати можуть провадитись тільки у випадках, передбачених законодавством України.

Згідно до ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Постановою Верховного суду від 15.04.2020 року у справі №490/7708/18 ОСОБА_3 було нараховано середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 61839,18 грн.

Отже, для порушення ч. 1 ст. 27 КЗпП України необхідно щоб було утримання саме з заробітної плати, а не компенсаційної виплати.

Велика Палата Верховного Суду, яка постановою від 30.01.2019 року у справі №910/4518/16 зазначила, що заробітною платою є винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. З норм чинного законодавства вбачається, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні ст. 2 ЗУ «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

Отже, утримання з виплаченої суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу не є заробітною платою, а отже, на такі дії і не розповсюджується дія ч. 1 ст. 127 КЗпП України і, як наслідок, в діях ОСОБА_2 не має порушення цієї норми.

Крім того, слід зазначити, що утримані суми в повному обсязі 31.08.2020 року були повернуті ОСОБА_3 .

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що підстав для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення вимог законодавства про працю не має, тому провадження щодо неї на підставі ч. 1ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст. 247, ст. 283, п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову протягом десяти днів з її дня винесення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва.

Суддя С.І. Гречана