Миколаївський апеляційний суд
Справа № 33/812/376/20 Головуючий суду І інстанції
Категорія: ст. 44-3 КУпАП суддя Подзігун Г.В.
Суддя апеляційного суду
Чебанова-Губарєва Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2020 року м. Миколаїв

Суддя судової палати у кримінальних справах Миколаївського апеляційного суду Чебанова-Губарєва Н.В.,

за участю секретаря - Таран З.В.,

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника - Дорошенко А.П.

розглянула клопотання захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - Надіч Н.Д. на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 жовтня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, мешкає в АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.

10.11.2020 р. від захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - Надіч Н.Д. надійшла апеляційна скарга на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 жовтня 2020 року, із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Мотивуючи клопотання про поновлення строку, захисник Надіч Н.Д. зазначила, що її підзахисний - ОСОБА_1 , прибувши 22.10.2020 р. до суду був введений в оману помічником судді про відсутність судді на робочому місці, внаслідок чого написав заяву за запропонованим зразком, не усвідомлюючи змісту та суті заяви, адже він не хотів розглядати справу у його відсутність та не був згоден із визнанням вини.

Будучи впевненим, що судове засідання має відбутись в інший день, у зв`язку із відсутністю судді Подзігун Г.В. на робочому місці, ОСОБА_1 звернувся до адвоката за наданням правової допомоги, яка зверталась до суду з клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи та проханням повідомити дату і час розгляду справи, однак їй було відмовлено, оскільки на час її прибуття до суду зазначене клопотання не було розглянуто. При цьому, на прохання надати копію судового рішення помічник судді повідомив, що вказане рішення їй слід шукати в Єдиному реєстрі судових рішень.

Окрім цього, ОСОБА_1 особисто неодноразово прибував до суду з метою ознайомлення із матеріалами справи та отримання копії оскаржуваної постанови, яка йому була надана 04.11.2020 р., внаслідок чого, саме із цієї дати має починатись відлік строку на апеляційне оскарження, адже лише з моменту отримання копії судового рішення, на думку апелянта, ОСОБА_1 мав необхідні засоби для реалізації права на апеляційне оскарження рішення.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та його захисника, на підтримку клопотання, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, приходжу до наступного.

За вимогами ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Вирішуючи питання про поновлення строку, суд виходить з того, що поняття поважності причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., ратифікованої Законом №475/97-ВР від 17.07.97 р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на справедливий розгляд судом, яке гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, повинне тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільної спадщини Договірних Держав.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної (правової) визначеності.

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

В рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 р. зазначено, «що від судів вимагається вказувати підстави для поновлення права на оскарження судового рішення, однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі, проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки вказується на те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження».

Згідно із положеннями ст. ст. 2, 4 Закону України «Про доступ до судових рішень», кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим Законом. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що рішення суддею місцевого суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності постановлено 22.10.2020 р., строк оскарження якого, з урахуванням вихідних днів, сплив 02.11.2020 р. Копія постанови судді ОСОБА_1 направлена у день її прийняття - 22.10.2020 р. До Єдиного державного реєстру судових рішень, постанова Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 жовтня 2020 року у справі № 490/6556/20 надіслана судом 27.10.2020 р. та оприлюднена 29.10.2020 р.

Приймаючи рішення 22.10.2020 р. суддя місцевого суду врахувала наявність зави ОСОБА_1 , поданої ним 22.10.2020 р., у якій останній визнав свою вину, висловив згоду із обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, просив застосувати до нього найменш суворе покарання та розглядати справу у його відсутність.

При цьому, під час розгляду клопотання про поновлення строку в апеляційному суді, ОСОБА_1 пояснив, що лише згодом, після того, як він залишив приміщення місцевого суду, він усвідомив, що зміст поданої ним заяви не відповідає його інтересам, але з метою подання заяви іншого змісту до суду не повертався та вирішив звернутись до адвоката за наданнями правової допомоги.

Отже, за умови достатньої зацікавленості, ОСОБА_1 та його захисник Надіч Н.Д. мали час та можливість ознайомитись із повним текстом зазначеного судового рішення, та реалізувати своє право на захист, шляхом його оскарження в апеляційному порядку, у встановлений законом строк.

Доводи захисника Надіч Н.Д. про те, що у день винесення постанови суддя Подзігун Г.В. була відсутня на робочому місці, апеляційний суд розцінює як припущення, оскільки будь-яких даних на підтвердження зазначених обставин захисником не надано.

Вказані обставини свідчать про те, що особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник - Надіч Н.Д., маючи реальну можливість реалізувати своє право на захист, у справі про адміністративне правопорушення, за складеним відносно ОСОБА_1 протоколом, подали апеляційну скаргу на постанову суду після закінчення строку на апеляційне оскарження. Будь-яких інших причин пропуску строку апеляційного оскарження, окрім наведених, в апеляційній скарзі не зазначено.

Враховуючи наведене, а також те, що діючим законодавством перебіг строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення пов`язаний не з моментом отримання її копії, а з днем винесення постанови суду, апеляційний суд доходить висновку про відсутність поважних підстав для поновлення захиснику Надіч Н.Д. строку на апеляційне оскарження.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а :

відмовити захиснику особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - Надіч Н.Д. у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 жовтня 2020 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала - Надіч Н.Д.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.В. Чебанова-Губарєва