Справа № 487/4942/20
Провадження № 3/487/1759/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі

головуючого судді - Сухаревич З.М.,

за участю секретаря - Колісниченко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

за ст. 44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

19 серпня 2020 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АА 057017, в якому зазначено: 19.08.2020 р. о 10 год. 30 хв. по вул. Мала Морська 92А в кафетерії «Трактир №5» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував в громадській споруді без вдягнених засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, чим порушив п. 10.1 постанови КМУ від 22 липня 2020 р. № 641, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився повторно, причину не повідомив.

Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008 року наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження".

Враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення. Тим більше, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 44-3 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Як слідує зі змісту ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція ст.44-3 КУпАП має бланкетний характер, оскільки відсилає до нормативних актів, які спрямовані на захист населення від інфекційних хвороб, зокрема запобігають поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CоV-2.

Таким чином, у протоколі про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП повинно бути зазначено, які правила щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм порушила особа, відносно якої складений протокол та яким нормативним актом такі правила встановлені.

У протоколі є посилання на порушення п. 10.1 Постанови КМУ від 22 липня 2020 року №641.

Однак, такий пункт у вказаній постанові відсутній.

Одночасно, згідно підпункту 1 пункту 10 Постанови КМУ від 22 липня 2020 року №641 (в редакції чинній на час вчинення правопорушення), - На території України на період дії карантину забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як доказом вчинення правопорушення суду надано протокол від 19 серпня 2020 року серії АА 057017, пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відеозапис.

Однак, ОСОБА_3 взагалі не зазначає про перебування ОСОБА_1 у громадській споруді без вдягнених індивідуального захисту.

А до пояснень ОСОБА_2 суд відноситься критично, оскільки з наданого суду відеозапису не вбачається присутності свідків, більш того, на відео зафіксовано перебування у приміщенні без вдягнених засобів індивідуального захисту особи, яка викликала поліцію. При цьому, на відеозаписі не зафіксовано відсутність у ОСОБА_1 вдягнених засобів індивідуального захисту саме у приміщенні кафетерію.

Наведені факти свідчать про неналежність доказів у справі, які не тільки не підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в рамках даної справи, зокрема стосовно обставин вчинення особою діяння, що ставиться їй у провину, але і оформлені у такий спосіб, який викликає сумніви щодо об`єктивності і повноти дій уповноваженої посадової особи під час складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, які могли нести формальний характер з метою притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Суд враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Натомість, такі докази у справі відсутні.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що вчинення правопорушення, зазначеного у протоколі, не доведено належними, достатніми та достовірними доказами.

За викладених обставин суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, не знайшла свого підтвердження, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Приймаючи таке рішення, суд керується також вимогами ст. 62 Конституції України, яка закріплює презумпцію невинуватості та передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися саме на користь цієї особи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП - закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня винесення та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду у строк та порядку передбачені ст.294 КУпАП.

Суддя: З.М. Сухаревич