Провадження № 33/801/945/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гайду Г. В.
Доповідач: Шемета Т. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 02 листопада 2020 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

встановив:

Постановою Іллінецького районного суду Вінницької області від 04 вересня 2020 року визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 ст. 130 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 1 200 (одна тисяча двісті) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень на користь держави з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки, стягнуто судовий збір у розмірі 420 грн 40 коп. на користь держави.

В Постанові суду зазначено, що ОСОБА_1 06.09.2020 о 23:05 год. по вул. Хмельницьке шосе у м. Вінниці керував транспортним засобом «Nissan Leaf», державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на промені світла, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із такою постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 02 листопада 2020 року, і закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, суд першої інстанції не звернув уваги, що він впродовж року не притягувався до адміністративної відповідальності, в підтвердження чого надає копії постанов Вінницького міського суду та Вінницького апеляційного суду. Стверджує, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду, йому не пропонували поліцейські пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу. Звертає увагу, що в матеріалах справи відсутнє направлення до найближчого медичного закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння. Вказує на неналежність письмових пояснень свідків, які містяться на надрукованих бланках, як доказів, звертає увагу, що суд не викликав їх для надання пояснень у суді у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, приходжу до наступних висновків.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення. Розглядаючи справу за відсутності ОСОБА_1 , вважаючи, що він належним чином повідомлений, дійшов висновку, що його вина повністю доведена та підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 542936 від 06.09.2020, витягом з «Армору», довідкою про вчинення адміністративного правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_1 протягом року притягувався за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, поясненнями свідків від 06.09.2020, відповідно до яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного (наркотичного) сп`яніння та рапортом працівників поліції.

Оцінюючи твердження ОСОБА_1 про те, що він не притягувався до адміністративної відповідальності протягом року, а тому ознака повторності відсутня, слід зазначити наступне.

У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП, що є повторним порушенням п. 2.5 Правил Дорожнього Руху.

Суд першої інстанції перевіряючи ознаку повторності, послався на витяг з «Армор» та довідку про притягнення до адміністративної відповідальності, проте не звернув уваги, що в матеріалах справи міститься постанова суду, за якою ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За змістом частини 2 статті 130 КУпАП передбачається відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті (керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції).

Дійсно в матеріалах справи міститься інформація про складення відносно ОСОБА_1 протоколів про вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, проте постанови суду, ухвалені за результатами розгляду, свідчать про те, що ОСОБА_1 не був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 130 КУпАП, а саме:

- згідно картки обліку адміністративного правопорушення 28.04.2020 року відносно ОСОБА_1 складено Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 356047 за ч. 1 ст. 130 КУпАП( а. с. 5). Однак згідно Постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 24.06.2020 року провадження у справі закрито у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення ( а. с. 52-55);

-згідно картки обліку адміністративного правопорушення 02.05.2020 року відносно ОСОБА_1 складено Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 355343 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а. с. 6). Однак згідно Постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 14.07.2020 року провадження у справі закрито у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення ( а. с. 72-73);

- згідно витягу з Адмінпрактики відносно ОСОБА_1 складено Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 355132 за ч. 1 ст. 130 КУпАП ( а. с. 7). Однак згідно Постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 10.09.2020 року провадження у справі закрито у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності ( а. с. 67-68);

- згідно витягу з Адмінпрактики відносно ОСОБА_1 складено Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 364145 за ч. 1 ст. 130 КУпАП ( а. с. 7). Однак згідно Постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 15.07.2020 року провадження у справі закрито у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення ( а. с. 61-63);

- згідно постанови Вінницького апеляційного суду від 10.08.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 02.07.2020 року скасовано, провадження у справі закрито (а. с.49-51)

Тобто суд першої інстанції неналежним чином дослідив наявні в матеріалах справи докази і не надав їм належну правову оцінку та безпідставно вважав, що ознака повторності є доведеною.

Згідно з ч. 2 ст. 255 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які відібрані у них шляхом заповнення заздалегідь надрукованих бланків, не вказано в якому стані перебував водій (які ознаки в нього були) та від якого саме огляду відмовився: чи то на стан алкогольного сп`яніння чи на стан наркотичного сп`яніння (а. с. 3). Апеляційний суд зазначає, що зазначені пояснення є неналежними доказами у справі, оскільки свідки в судовому засіданні не допитувалися, а тому їх покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП. (Постанова Верховного Суду від 27 червня 2019 року у справі № 560/751/17).

Водночас апеляційний суд звертає увагу, що всупереч вимогам п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/2758 в матеріалах справи відсутнє направлення на проходження медичного огляду до найближчого закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до частини першої статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

В матеріалах адміністративної справи не міститься доказів відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, посвідчення водія не вилучалось, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався.

Зазначене є підставою для закриття провадження в справі за недоведеністю належними доказами складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. ст. 9, 245,2 52 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений суддею тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Таким чином, встановлені під час апеляційного розгляду обставини вказують на те, що при розгляді справи суддя припустився спрощеного підходу: хоча і дослідив докази, однак не надав їм належної оцінки, тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, подана апеляційна скарга підлягає до задоволення, а постанова місцевого суду скасуванню з винесенням нової постанови про закриття провадження у справі відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАПу зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.38, 247, 294 КУпАП, суд-

по с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 02 листопада 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду Т. М. Шемета