Справа № 333/593/19
Провадження № 3-в/333/25/20
У Х В А Л А

Іменем України

30 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого-судді Кулик В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Носаченка О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжі подання головного державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Дніпро) Лаврухіної Юлії Валентинівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документу відносно ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

17.11.2020 року до суду надійшло вищевказане подання, в обґрунтування якого зазначено, що на виконанні Комунарського ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) знаходиться виконавче провадження № 61639522 з виконання виконавчого документу постановою № 333/593/19 виданою 25.04.2019 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави суми штрафу у розмірі 10 200 грн. За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1 . Рішення на сьогоднішній день не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження». Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно з інформації наданої на запити за вих. № 24737 від 30.03.2020 року, що були направлені до: Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області, Головного управління Держпраці у Запорізькій області, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на рухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, майно належне боржнику на праві власності відсутнє. Боржникові неодноразово за адресою зазначеною у виконавчому документі та за зареєстрованим місцем проживання направлялись виклики з`явитись до державного виконавця, останній виклик 07.09.2020 року. За викликом боржник до відділу не з`являвся, про причини неявки державного виконавця не повідомляв та не надав підтвердження виконання або причини не виконання рішення суду. 07.09.2020 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою місця мешкання боржника: АДРЕСА_1 , для перевірки майнового стану боржника, але перевірити майновий стан боржника не виявилось можливим, так як двері ніхто не відчинив, про що складено акт державного виконавця. Згідно з відповіддю на запит до ПФУ, було встановлено, що боржник пенсію не отримує, за цивільно-правовим та трудовим договором не працює. Відповідно до відповіді на запит до ДФС України, було встановлено, що інформація про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами підприємцями щодо боржника відсутня, та інформація стосовно боржників фізичних осіб щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО щодо боржника відсутня. Згідно з відповіддю на запит до МВС, було встановлено, що інформації про зареєстровані за боржником транспортні засоби відсутня. За повідомленням Державної прикордонної служби України № від 17.09.2020 року на запит № 86509403 за період з 29.03.2020 року по 15.09.2020 року, боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перетинав кордон 02.08.2020 року, напрям перетину в`їзд, закордонний паспорт - НОМЕР_1 . Оскільки боржник ухиляється від виконання рішення суду, добровільно його не виконав, тому державний виконавець просить суд вжити до боржника даний захід, а саме тимчасово обмежити його у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу, до виконання вказаного рішення суду.

У судове засідання державний виконавець не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку.

Розглянувши подання та додані до нього матеріали, суд доходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що на виконанні у Комунарському ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження № 61639522 з примусового виконання постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.04.2019 року, в об`єднаній справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , № 333/593/19, яка набула законної сили 07.05.2019 року.

Постанова про відкриття провадження винесена 30.03.2020 року Комунарським ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

В постанові зазначено, що дана постанова надіслана боржнику для відома, однак доказів щодо її направлення боржнику ОСОБА_1 суду не надано.

Також, державним виконавцем додано до матеріалів подання два виклики державного виконавця щодо ОСОБА_1 , перший 30.03.2020 та другий 07.09.2020 року, однак суду не надано доказів щодо направлення державним виконавцем даних документів боржнику ОСОБА_1 . Крім того, суд зазначає, що відповідно до відповіді на запит до Державної прикордонної служби України щодо перетину боржником державного кордону від 17.09.2020 року, саме в період з 29.03.2020 року по 15.09.2020 року ОСОБА_1 перебував за кордоном, тому не міг отримати відповідні виклики державного виконавця. Тобто, суд не вбачає в діях ОСОБА_1 ухилення від явки до державного виконавця, оскільки підтверджень тому, що особа сповіщена про відкрите виконавче провадження щодо нього в наданих до суду матеріалах подання відсутня.

Також, державний виконавець зазначає, що 07.09.2020 року нею було здійснено вихід за адресою місця проживання боржника ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , для перевірки майнового стану боржника, однак двері квартири ніхто не відчинив. Суд не приймає даний акт як належний доказ ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання рішення суду, з наведених вище підстав, додаючи ще одну, а саме складення акту державним виконавцем не у повному обсязі, як передбачено це документом, а саме акт складено за відсутності понятих, що є істотним порушенням при складені даного документу.

Суд бере до уваги те, що державним виконавцем направлені були відповідні запити до різних державних організацій з приводу з`ясування його відповідного майна, заробітку, однак тимчасове обмеження громадянина України в праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу це є винятковим заходом, за його застосування потребує доказування саме підстав ухилення боржника від виконання рішення суду, що на даний час суд не вбачає такої підстави. Крім того, як вбачається з довідки прикордонної служби України про перетин особою кордону, ОСОБА_1 не перетинав кордон в напрямку «з України» після винесення рішення суду, а лише перетнув кордон України в напрямку «до України», після чого перетин ним кордону не відбувався.

Відповідно до ч. 1 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження управі виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Вільне пересування громадян і вибір ними місця проживання (перебування), як і право вільно залишати територію України гарантоване ст. 33 Конституції України.

Згідно з ч. 2 , 3 ст. 2 Протоколу № 4 до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до п. 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов`язань.

З аналізу зазначеної норми закону витікає , що для тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон необхідна не тільки наявність невиконаних зобов`язань, але і факт ухилення від їх виконання.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 19 ч. 3ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно з ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний: 1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; 2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; 3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; 4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; 5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; 6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Зі змісту наведених норм вбачається, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України можливе лише за умов ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього за рішенням суду та рішень інших органів.

Разом з цим, у поданні не вказано підстав та доказів того, що боржник отримав виклик до ДВС та навмисно ухиляється від виконання постанови суду, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє Відділ ДВС правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Також слід зазначити, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим саме державний виконавець повинен довести суду чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Державний виконавець не надав суду належних доказів на підтвердження ухилення боржника від виконання боргових зобов`язань.

Обмеження в праві виїзду за межі України є крайнім заходом впливу на боржника.

Таким чином, судом не встановлено фактів, що ставлять під сумнів питання виконання судового рішення та потребують тимчасового обмеження права виїзду боржника за межі України.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, ст.6 ЗУ «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання головного державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Дніпро) Лаврухіної Юлії Валентинівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документу відносно ОСОБА_1 відмовити.

Копію ухвали напрати заявнику, до відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Вікторія Борисівна Кулик