Справа № 210/6232/20
Провадження № 3/210/2669/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

"30" листопада 2020 р. суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Літвіненко Н. А., розглянула матеріал, який надійшов з Металургійного відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, адміністратор ресторан «Айсберг», проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 44-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу з Металургійного відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надійшов протокол серії ВАБ №010770 від 03.11.2020 р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП.

Як вбачається з протоколу серії ВАБ №010770 від 03.11.2020Р., 01 листопада 2020 року о 22.25 год. ОСОБА_1 знаходячись на посаді адміністратора в ресторані «Айсберг» розташованої за адресою: м. Кривий Ріг, вул.. Мистецька, 12, допустила роботу закладу після 22-00 год., чим порушила Постанову КМУ №641 від 22.07. 2020 року п.11 п.п.5 зі змінами постанови КМУ від 13.10.2020 р. №956, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 44-3 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про перенесення розгляду справи до суду не надходило. Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 роз"яснено про необхідність явки до Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу на розгляд матеріалів про адміністративне правопорушення із зазначенням дати та часу розгляду справи. При цьому, в протоколі про адміністративні правопорушення міститься відповідна відмітка, а також ОСОБА_1 поставила свій підпис, про ознайомлення із змістом протоколу.

За таких обставин, на підставі ст. 268, 277-2 КУпАП, суд, виходячи з вище зазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутність.

Враховуючи стислі строки розгляду справ про адміністративне правопорушення, а також те, що явка в судове засідання ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, не є обов`язковою, справа розглядається за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Адміністративна відповідальність за ст. 44-3 КУпАП настає у разі порушення правил карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Надані до суду матеріали справи про адміністративне правопорушення містять лише протокол про адміністративне правопорушення від 03.11.2020р., копію рапорту інспектора, копію витягу з ЄДР, копію паспорту на ім`я ОСОБА_2 , копію фотознімку та письмові пояснення самої ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно до п. 5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації, вимог до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003, чинних від 01.09.2003, затверджених наказом Держспоживстандарту України 07.04.2003 року № 55, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23.

Згідно п.4.1 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації, вимог до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003 реквізитом 23 визначено підпис документу.

Отже, суд вважає, що додана до протоколу ксерокопії рапорту інспектора, копію витягу з ЄДР, копію паспорту на ім`я ОСОБА_2 , копію фотознімку не засвідчені належним чином як копія, а саме відсутня: позначка "Згідно з оригіналом", назва посади, особистий підпис особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвище, дата засвідчення копії, а тому не може брати їх до уваги як належний доказ винуватості особи, відносно якої складено протокол.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак протиправного соціально шкідливого діяння, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Верховний Суд в постанові від 10.05.2018р. у справі №760/9462/16-а зробив висновок, що складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі, оскільки інших належних та допустимих доказів для перевірки зазначених в протоколі обставин на підтвердження вини ОСОБА_1 суду не надано (показань свідків, відеозапису, пояснення особи у якої не було відповідної перепустки, тощо).

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковим для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення, що підтверджується доказами.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» №530-ІХ від 17 березня 2020 року внесені зміни до КУпАП, який доповнено ст.44 -3, наступного змісту: «Порушення правил щодо карантину людей. Порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян".

Таким чином, адміністративна відповідальність за ст.44-3 КУпАП настає у разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

У ст.ст.1, 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» визначено, що карантин це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб. Карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Разом з тим встановлено, що в якості доказів правопорушення до протоколу долучено рапорт про виявлення факту порушення карантинних заходів у вигляді продовження роботи ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_2 » після 22:00 год., проте до матеріалів справи не долучено жодних відеозаписів зазначеного, а долучений фотознімок, із якого неможливо зрозуміти де та ким, коли та за яких обставин воно зроблено, що дійсно ресторан «Айсберг» здійснював роботу після 22-00 год., свідки, клієнти, перехожі, тощо,що це фотознімок саме ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_2 » а не будь якого іншого закладу.

Слід зазначити, що відповідно до підпункту 5 п. 11 на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2; нормативно-правовий акт № 641 від 22.07.2020 Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020, яка діяла на час складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративні правопорушення, на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено зелений рівень епідемічної небезпеки, забороняється: робота після 22-ї та до 7-ї години суб`єктів господарювання з надання послуг громадського харчування без організації дозвілля (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос.

Тобто, вказана норма Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020, свідчить про те, що відповідальність за порушення вимог щодо заборони та обмежень роботи суб`єктів господарювання, які приймають відвідувачів, може нести виключно суб`єкт господарювання.

Згідно з ч. 1 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Таким чином, склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.44-3 КУпАП, з урахуванням бланкетної норми, визначає спеціального суб`єкта суб`єкта господарювання.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до Господарського кодексу України, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Як на докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, працівник поліції послався на протокол про адміністративне правопорушення, рапорт.

При цьому, судом встановлено, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не здійснює господарську діяльність та не зареєстрована відповідно до закону як фізична особа-підприємець, а відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення є лише адміністратором ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Однак навіть працівником поліції не встановлено ЄРДР юридичної особи та чи зареєстрованого у встановленому законом порядку як суб`єкта господарювання юридичної особи з організаційно-правовою формою «приватне підприємство», хто є його засновником, відомості з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Тобто не надано жодних належних та допустимих доказів суду щодо винної особи.

Таким чином, судом в ході розгляду справи встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, оскільки він не є суб`єктом тих дій, які викладені у протоколі і за вчинення яких наступає відповідальність, передбачена ст.44-3 КУпАП.

Окремо слід зазначити, що норма ст.44-3 КУпАП, є бланкетною, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретну норму нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила та якої не дотрималася особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 немає жодних відомостей про те, які конкретно підзаконні акти, рішення органів місцевого самоврядування, прийняті на виконання Постанови КМУ №641 від 22.07. 2020 року, вона порушила.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом". Крім того, у справі «Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom» (№ 46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) застосування заходів впливу, передбачених ст.24-1 КУпАП; 3) закриття справи.

Положенням п.1 ч.1 ст.247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням, передбаченим ст. 44-3 КУпАП, а тому приходить до переконання про необхідність закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього інкримінованого йому складу адміністративного правопорушення.

З огляду на закриття провадження у справі, судовий збір в порядку ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.9, 35, 39, 44-3, 245, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.252, 280, 283, 284,285 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП - закрити, в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги про апеляційне оскарження протягом десяти днів із дня її проголошення.

Суддя: Н. А. Літвіненко