Справа № 550/1385/20
Провадження № 3/550/531/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року смт. Чутове

Суддя Чутівського районного суду Полтавської області Михайлюк О.І., розглянувши справу, яка надійшла від Чутівського відділення поліції ГУНП в Полтавській області про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, громадянина України, раніше протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП 03.03.2020, 19.03.2020, 20.04.2020, 05.04.2020, 25.03.2020, 24.03.2020,-

УСТАНОВИВ:

03.11.2020 р., близько 23 год. 20 хв., ОСОБА_1 , маючи намір навмисного вчинення дій психологічного характеру, прийшов до території домогосподарства своєї колишньої дружини ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , та вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно ОСОБА_2 , а саме ображав нецензурною лайкою останню, чим заподіяв шкоду психологічного насильства та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення спочатку визнав частково. Вказав, що дійсно 03.11.2020 він зайшов на подвір`я господарства його колишньої дружини ОСОБА_2 , однак заперечував щодо висловлювання ним на її адресу нецензурною лайкою. Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що у вказаний час невідомі особи нанесли йому тілесні ушкодження, однак про це він не повідомляв працівників поліції. Але в подальшому ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення визнав та вказав, що дійсно вчинив сварку та ображав нецензурною лайкою потерпілу у зазначений час.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, пояснення потерпілої та свідків, дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши наявні докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Приписами ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства визначаються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (надалі Закон).

Відповідно до статті 1 Закону, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Частина 2 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

З вищевикладеного випливає, що однією з кваліфікуючих ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП є вчинення, в тому числі, домашнього насильства в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа.

Крім визнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, його вина у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, повністю підтверджується сукупністю доказів, які були досліджені під час судового розгляду, а саме:

- змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №294282 від 04.11.2020р., оформленим у відповідності до вимог ст.ст. 254-256 КУпАП, згідно якого 03.11.2020 р., близько 23 год. 20 хв., ОСОБА_1 , маючи намір навмисного вчинення дій психологічного характеру, прийшов до будинку своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно ОСОБА_2 , а саме ображав нецензурною лайкою останню, чим заподіяв шкоду психологічного насильства та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП;

- поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , допитаної у судовому засіданні, яка зазначила, що 03.11.20 близько 23 год 30 хв була вдома одна, і її донька була у подруги. Вона почула на порозі будинку шорохи. Виглянувши з вікна будинку, вона помітила свого колишнього чоловіка ОСОБА_1 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. В подальшому ОСОБА_1 почав ображати її нецензурною лайкою та стукати у вікна будинку. Але потерпіла повідомила працівників поліції про даний інцидент та зателефонувала доньці і остання прийшла додому і попросила ОСОБА_1 вийти з двору домогосподарства. Але ОСОБА_1 почав ображати і доньку, і бити інших дітей, які прийшли разом з донькою до домогосподарства потерпілої, а також тягати їх за волосся, у зв`язку з чим ОСОБА_2 почала бризкати з газового балончика на ОСОБА_1 , який потім втік, а далі приїхали працівники поліції;

- поясненнями неповнолітнього свідка ОСОБА_3 , допитаної у судовому засіданні в присутності матері ОСОБА_2 , яка зазначила, що 03.11.20 їй зателефонувала мати і попросила прийти додому, так як її батько ОСОБА_1 прийшов до неї додому і вчинив сварку. Вона прийшла додому разом з подругами, але ОСОБА_1 почав ображати її та подруг, намагався вчинити бійку. В подальшому мати почала бризкати з газового балончика на ОСОБА_1 з метою захисту, який до приїзду працівників поліції перебував біля території домогосподарства;

- поясненнями особи, яка виїжджала на місце пригоди та опитувала потерпілу і неповнолітнього свідка, інспектора СРПП №4 Чутівського ВП Карлівського ВП ГУНП у Полтавській області ОСОБА_4 , допитаного у судовому засіданні, який зазначив, що в день вчинення данного адміністративного правопорушення він перебував у добовому наряді, та в той час надійшло повідомлення про вчинення домашнього насильства. Працівник поліції виїхав по місцю проживання заявниці, і, як стало відомо в результаті перевірки, в будинку потерпілої було розбите скло. Остання повідомила поліції, що приходив її колишній чоловік ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, кричав на неї та ображав. В подальшому працівники поліції опитали потерпілу, її доньку, повезли ОСОБА_1 на медичне освідування та склали на останнього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. При цьому ОСОБА_1 заперечував, що ображав ОСОБА_2 та вчинив з нею сварку;

- довідкою про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності;

- копією постанови Чутівського районного суду Полтавської області від 12.05.20.

Таким чином, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, є доведеною повністю.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Обираючи вид стягнення правопорушникові, враховується характер вчинених правопорушень, особа правопорушника, ступінь його вини та майновий стан.

Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративні правопорушення, не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративні правопорушення, не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне, з метою запобігання вчинення у подальшому нових правопорушень, застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу.

Згідно положень ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 420,40 грн.

Керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, і накласти на нього стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 680 (шістсот вісімдесят) грн. (рахунок:UA0016499, отримувач: Чутівське УК/Чутівський р-н, код бюджетної класифікації доходів: 21081100, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, призначення платежу: штраф по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів, з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду, згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП, штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі у сумі 1360 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 420,40 грн. судового збору (одержувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок UA0026001, призначення платежу: судовий збір по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . Чутівський районний суд Полтавської області, ).

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Чутівський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови виготовлено 04.12.2020 року.

Суддя О. І. Михайлюк