Дата документу Справа № 335/5109/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №335/5109/20 Головуючий в 1 інст. Макаров В.О.
Провадження №33/807/654/20 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 листопада 2020 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 , представника-адвоката Острика С.Ю., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 серпня 2020 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. без позбавленням права керування транспортними засобами, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, 31.05.2020 року о 00 год. 15 хв., в м. Запоріжжі, перехрестя пр. Соборного та площі Профспілок, біля буд. 166 по пр. Соборному, водій ОСОБА_2 , керував транспортним засобом «Nissan Qashqai», державний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та у лікаря-нарколога в медичному закладі КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради, що підтверджено висновком № 2806 від 31.05.2020 року. Від керування відсторонено шляхом паркування без порушень ПДР. Про повторність попереджений. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9. а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що 31.05.2020 не керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, і судом першої інстанції не доведено його винуватість. Суд не врахував, що на момент прийняття постанови судом першої інстанції була відсутня адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння. Звертає увагу, що того дня приймав препарат Хеппілор» для полоскання ротової порожнини через зубний біль, тому допускає, що пари спирту могли показати на Драгері завищені 0.41 пром. Вказує, що сертифікаційних документів та свідоцтва про повірку газоаналізатора Alcotest 6820, №ARHJ-0269, виробник Drager Safety AG, як вказано в акті огляду, органом поліції не надано, а долучено документи про інший газоаналізатор №ARHJ-0263. Крім того, на його думку, висновок щодо результатів медичного огляду складений з порушення п. 10 типової форми, відсутній його підпис та не долучено документи, що підтверджують результати виміру кількості алкоголю в організмі ОСОБА_2 , а тому є неналежним доказом. Просить постанову суду скасувати, а провадження у справі відносно нього закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_2 , його представника -адвоката Острика С.Ю. на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Суд першої інстанції, з огляду на матеріали справи, дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 360495 від 31.05.2020 року. Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним та особою, що притягається до адміністративної відповідальності, та свідками, містить їх адреси;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеним інспектором взводу 2 роти 1 батальйону 2 УПП в Запорізькій області ДПП лейтенантом поліції Афоніною К.В. у присутності двох свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , згідно якого огляд проводився у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння за допомогою Drager Alcotest 6820, s/n ARHК-0269, результат позитивний 0,41 % проміле;

- висновком алкотестеру Drager Alcotest 6820, s/n ARHК-0269, який підписаний уповноваженою особою. Вказана роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу засвідчує результат тесту ОСОБА_2 , проведеного за допомогою приладу Drager Alcotest - 0,41 проміле;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , згідно яких вбачається, що ОСОБА_2 в їх присутності погодився у встановленому законом порядку пройшов перевірку для визначення стану сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та результат тесту показав 0,41 проміле, з яким він не погодився та побажав пройти огляд у медичному закладі;

- дослідженим СД диском, з якого вбачається дотримання працівниками поліції законодавства, яким регламентовано порядок виявлення, фіксації адміністративного правопорушення;

- направленням водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого 31.05.2020 року о 00 год. 50 хв. водій ОСОБА_2 направлявся на проходження медичного огляду;

- висновком КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної рад щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31.05.2020 року, згідно якого ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Місцевий суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Посилання ОСОБА_2 на незгоду з висновком, який через порушення у його складанні є неналежним доказом перевірені апеляційною інстанцією і суд прийшов до наступних висновків.

Так, в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 вину не визнав, зазначив, що за вказівкою лікаря на предмет зубного болю він приймав препарат «Хеппілор» шляхом полоскання ротової порожнини, які він вживав за 40 хвилин до зупинки працівниками, тому на його думку, залишкові пари спирту могли показати такий результат. Пройшовши огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою Алкотестера Драгер, він не погодився з результатом і виявив бажання пройти огляд у медичному закладі.

З оглянутого відеозапису вбачається, що працівники поліції запропонували ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер в присутності двох свідків, на що ОСОБА_2 тривалий час вагається проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, проте згодом погоджується. Показник приладу «Драгер» склав 0,41%, з таким результатом ОСОБА_2 не погодився і на пропозицію проїхати до медичного закладу надав згоду. При цьому не повідомляв про вживання медичного препарату ні на місці зупинки, ні в медичному закладі.

Після чого, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у закладі охорони здоров`я у присутності інспектора взводу 2 роти 1 батальйону 2 УПП в Запорізькій області ДПП ОСОБА_5 не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Висновок складений за формою, яка передбачена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.

У вказаному висновку № 2806 від 31 травня 2020 року встановлено, що ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, про що останнього було ознайомлено, однак ОСОБА_2 відмовився від підпису, що є волевиявленням особи (а.с. 6).

Відповідно до копії акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 2806 від 31 травня 2020 року, огляд ОСОБА_2 на стан сп`яніння проводився за допомогою технічного засобу «Алкотестера», яким встановлено, що ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, проба 0,22 проміле.

Суддя зауважує, що факт вчинення правопорушення встановлений, відповідний огляд на виявлення ознак алкогольного сп`яніння проводився, що самим правопорушником та його захисником не оспорюється.

Пояснення ОСОБА_2 про вживання лікарського засобу у вигляді полоскання рота за 40 хвилин до зупинки транспортного засобу, з урахуванням часу, що минув з моменту зупинки та проходження огляду у медичному закладі, де також зафіксовано перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння та природних метаболічних процесів людського організму, є вкрай непереконливими.

При цьому апеляційний суд зауважує, що вживання медичного препарату, у складі якого міститься етанол позбавляли ОСОБА_2 права сідати за кермо автомобіля.

Крім того, в матеріалах справи відсутні та у судовому засіданні апелянтом чи його адвокатом не надано доказів того, що останніми було оскаржено в установленому законом порядку висновок лікаря щодо результатів медичного його огляду № 2806 від 31 травня 2020 року.

Отже, наведені обидва документи підтверджують факт перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння. А проходження медичного огляду як на місці зупинки, так і у медичному закладі узгоджується із положеннями ч.ч. 2,3 ст. 266 КУпАП.

Твердження щодо долучення документів про інший газоаналізатор, спростовуються матеріалами справи, зокрема, роздруківкою спец приладу Drager Alcotest 6820, s/n ARHК-0263, актом огляду, направленням на огляд, свідоцтвом про повірку (а.с.3-5, 11).

Відповідаючи на доводи апеляції, що суд не врахував відсутність адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

До набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року, тобто до 01 липня 2020 року, КУпАП передбачав адміністративну відповідальність, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Після набрання чинності зазначеного вище закону, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння було виключено з ч. 1 ст. 130 КУпАП та закріплено у ст. 286-1 Кримінального кодексу України «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Зазначені положення кореспондуються з положеннями частини другої ст. 58 Конституції України, згідно з якою ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Виходячи із цих положень, до осіб, які до 01 липня 2020 року вчинили правопорушення, у виді, зокрема відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння має бути застосований закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

Одночасно слід зауважити, що відповідно до Закону України від 17 червня 2020 року № 720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав законної сили 03 липня 2020 року, внесені зміни до Закону № 2617-VIIІ. Згідно зі змістом пункту 117 Розділу І Закону № 720-IX:

- у пункті 1 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 4, який запровадивши нову редакцію ст. 130 КУпАП виключав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння;

- у пункті 2 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 171, який доповнивши КК України ст. 286-1 криміналізував відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані сп`яніння.

Таким чином, з набранням чинності 03.07.2020 року вищевказаних змін, відбулася декриміналізація дій, визначених ст. 286-1 КК України та відновлена адміністративна відповідальність за ст. 130 КУпАП.

Отже, підстави для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, згідно п.6 ч.1 ст. 247 КУпАП у місцевого суду були відсутні.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 серпня 2020 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник