Справа № 177/1499/20
Провадження № 3/177/675/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 листопада 2020 року

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Березюк М. В. за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з Криворізького районного відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Красіно, Криворізького району Дніпропетровської області,

працюючого водієм відділу освіти Криворізької РДА Дніпропетровської області

зареєстрований та фактично проживає за адресою:

АДРЕСА_1

РНОКПП: НОМЕР_1

за ст. 44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

16.11.2020 до Криворізького районного суду Дніпропетровської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП, з оголошенням явки до суду на 25.11.2020.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , 12.11.2020 о 12:10 год, по вул. Шкільній, в с. Красівське Криворізького району Дніпропетровської області, будучи водієм шкільного автобусу Криворізького відділу освіти, днз НОМЕР_2 , здійснював перевезення дітей без засобів індивідуального захисту, а саме захисної маски, чим порушив вимоги п.п. 1 п. 10 постанови КМ України № 641 від 22.07.2020, зі змінами, за що передбачена відповідальність за ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в ході судового засідання вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав, надав пояснення про те, що дійсно перевозив дітей, будучи водієм шкільного автобусу, в якому в момент складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, перебувало п`ять дітей старшокласників. При перевезенні дітей він, як завжди, користувався захисною маскою. Однак, у зв`язку з тим, що діти гучно ввімкнули музичну колонку, що заважало йому, він зробив їм зауваження, яке вони не почули. Тоді, він приспустив маску, щоб зробити дітям зауваження гучніше, та у цей момент був зафіксований працівниками поліції, які склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення.

В протоколі про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 44-3 КУпАП, без частини, тобто в редакції, яка діяла на момент події інкримінованого правопорушення.

Однак, 21.11.2020 набув чинності Закону України № 1000-IX від 06.11.2020 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», згідно якого ст. 44-3 КУпАП доповнено частиною другою такого змісту: "Перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, - тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян".

Вказаним законом внесено зміни до ст.ст. 221 та 222 КУпАП, згідно з якими справи за ч.1 ст. 44-3 КУпАП підсудні загальним судам, а справи про адміністративні правопорушення за ч.2 ст. 44-3 КУпАП підвідомчі органам національної поліції.

Тобто, починаючи з 21.11.2020 ст. 44-3 КУпАП «Порушення правил щодо карантину людей» містить дві частини, при цьому саме частина 2 ст. 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, та ці справи не підсудні місцевим загальним судам.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Оскільки дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 44-3 КУпАП в редакції чинній на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення, особа підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність розгляду судом вказаної справи саме за ст. 44-3 КУпАП.

Статтею 44-3 КУпАП передбачалася відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, встановлених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за які передбачена диспозицією ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до п.п. 1 п. 10 Постанови КМ України «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2» № 641 від 22.07.2020, в редакції, яка діяла станом на 12.11.2020, на території України на період дії карантину забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

ОСОБА_1 , згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ставиться в вину саме здійснення перевезення дітей в шкільному автобусі, без засобів індивідуального захисту, а саме захисної маски.

Однак, вказаний факт ОСОБА_1 заперечив, пояснивши, що перевезення пасажирів здійснював у масці, яку тимчасово приспустив, щоб зробити зауваження дітям. Аналогічні пояснення він надав і при складенні протоколу про адміністративне правопорушення.

Будь-яких доказів на спростування повідомлених ОСОБА_1 обставин, суду не надано. Натомість, до протоколу додано фотознімок, на якому ОСОБА_1 знаходиться в масці біля автобусу.

В підтвердження вини ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП, суду надано лише рапорт чергового інспектора поліції щодо отримання повідомлення від іншого працівника поліції про порушення правил карантину людей, а також протокол про адміністративне правопорушення, складений працівником поліції. Вказані документи, складаються співробітниками поліції, які у провадженні про адміністративне правопорушення наділені функцією обвинувачення, а отже самі по собі не є достатніми підтвердженнями винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення. Обставини викладені в таких документах, мають біти підтверджені іншими належними та допустимим доказами.

Будь-яких інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення суду не надано.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінивши всі докази надані суду в підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, суд приходить до висновку про недоведеність перед судом, поза розумним сумнівом, наявності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП, у зв`язку з недоведеністю наявності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 44-3, 256, 247, 251, 279, 283-284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення шляхом подання заяви про апеляційне оскарження через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Суддя М.В. Березюк