Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/543/20
Провадження № 3/670/322/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року смт. Віньківці

Суддя Віньковецького районного суду Хмельницької області Потапов О.О., розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 25.08.2020 року серії ДПР18 № 485379, ОСОБА_1 25.08.2020 року о 20.30 год. в с. Ломачинці по вул. Богдана Хмельницького ОСОБА_1 керував мотоблоком ЗУБР в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився лікарем наркологом Віньковецької ЦРЛ, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився двічі.

Відповідно до ст. 268 КУпАП під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи, що ОСОБА_1 повідомлений, причини неявки до суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не подавав, суд не вбачає перешкод для розгляду справи за його відсутності.

Європейський суд з прав людини у своїй сталій судовій практиці неодноразово наголошує, що сторони у розумні інтервали часу мають вжити заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи, що по даній категорії справи присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, тому причини його неявки до суду визнано неповажними, та з огляду на положенняст. 38 КУпАП, відповідно до якої якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цьогоКодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, та, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважаю за можливе провести розгляд справи у його відсутність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП фактичні дані, що стосуються справи, зокрема наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні, інші обставини, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими документами.

Згідно зі ст. 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду.

Дослідивши докази по справі, доходжу висновку, що ОСОБА_1 винуватий у керувані транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.9(а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

До 01 липня 20202 року диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, в тому числі за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, а з 01 липня 2020 року ведемо кримінальну відповідальність за вказане діяння.

Порядок огляду водія виписаний, зокрема, у ст. 266 КУпАП, постанові Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджені спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.

Відповідно до вимог цих нормативних актів, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками такого стану є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Тобто, відсутність вказаних ознак не дає підстав для огляду водія, а ознаки, які не установлені МОЗ і МВС, не можуть бути підставами вважати, що особа перебуває в стані сп`яніння.

Отже, враховуючи особливості правопорушення і виходячи з вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати, чи вчинено особою порушення ПДР, а якщо вчинено, то в чому саме полягає правопорушення і чи винна особа у цьому.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення, у вину ОСОБА_1 поставлено керування мотоблоком в стані алкогольного сп`яніння.

Так, його винуватість у керувані у стані алкогольного сп`яніння підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 25.08.2020 року серії ДПР18 № 485379 за ч. 1 ст. 130 КУпАП; висновком КНП «Віньковецька ЦРЛ» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.08.2020 року, із якого вбачається, що у водія ОСОБА_1 зафіксовано стан алкогольного сп`яніння; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення як свідки проведення огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 .

Проаналізувавши досліджені судом докази в їх сукупності, доходжу висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.9(а) ПДР України.

Щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП., суд виходить з наступного.

Так, законом України від 22 листопада 2018 року №2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень»(даліЗакон №2617-VIII), який набрав чинності 1 липня 2020 року, крім іншого, було криміналізовано керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (ст. 286-1 КК України).

Відповідно до частини першої статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Близькі за змістом положення містяться у частині другійстатті 4 КК, відповідно до якої кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Зазначені положення кореспондуються з положеннями частини другоїстатті 58 Конституції України, згідно з якою ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Виходячи із цих положень до осіб, які до 01 липня 2020 року вчинили керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі статті 130 КУпАП,має бути застосовано закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

Як вбачається із матеріалів адміністративного провадження щодо ОСОБА_1 , а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 485379 встановлено, що подія мала місце 25 серпня 2020 року.

Закон №2617-VIII відповідно до п.1 «Прикінцевих та перехідних положень» набрав законної сили 01 липня 2020 року. Тобто,з 01 липня 2020 року керування транспортним засобом у стані сп`яніння відноситься до кримінальних проступків.

Щодо Закону №720-IX від 09 квітня 2020 р., який мав набути чинності одночасно із Законом №2617-VIIIта, зокрема, скасувати ті пункти, які передбачали введення ст. 286-1 КК України та зміну редакціїст. 130 КУпАП, то слід зазначити наступне.

17 червня 2020 року було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №720-ІХ від 09.04.2020 р., який 2 липня 2020 року було підписано президентом України, а 3 липня 2020 року - опубліковано в офіційній парламентській газеті "Голос України", тобто набрав чинності.

Вказаним законом №720-ІХ від 09.04.2020 року внесено зміни доЗакону України №2617-VIII від 22.11.2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень"(Відомості Верховної Ради України», а саме: у пункті 1: підпункти 2-4, 7 виключити;[пункт 4Закону №2617-VIII від 22.11.2018 року, щодо змінист. 130 КУпАП]; підпункти 127, 128, 131, 149, 171, 207 виключити[п.171Закону №2617-VIII від 22.11.2018щодо введення в діюст. 286-1 КК України«Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»].

Проте,Закон України №2617-VIII від 22.11.2018 року(про доповнення ст. 286-1 КК України та зміни ст. 130 КУпАП) набрав законної сили 01 липня 2020 року. Отже, вказані зміни не вдалось привести в дію (вчинити Верховній Раді), у зв`язку з тим, що Закон №720-ІХ від 09.04.2020 року набрав чинності на третій день, після набрання чинності вищевказаного закону №2617-VIII від 22.11.2018, а саме 03 липня 2020 року, при цьому такі зміни суперечать чинному на той час Закону України №619-ІХ від 19.05.2020 року, відповідно до якого зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексута/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За таких обставин, аналіз змін показав, щоЗакон №720-IXнаразі чинний, але за винятком тих положень, які стосуються внесення змін доЗакону №2617-VIII. Наведене підтверджується як аналізом зазначеного Закону, так і аналізом положень КК,КУпАПта КПК.

Отже, з урахуванням положення ч.5 ст. 94 Конституції України, згідно із яким Закон не може набрати чинності раніше дня його опублікування, положення ч.6ст. 3 КК, ч.3ст. 1 КПК, ч.4ст. 2 КУпАП, положення закону, яким до іншого закону вносяться зміни, після набрання ними чинності стають невід`ємною частиною закону, до якого вносяться зміни, і вичерпують свою дію, а відтак ст. 286-1 КК України вважається чинною, але існує Закон, що виключає її дію ніким не скасований, тому застосування її є спірним, хоча її текст поміщено в кримінальний кодекс України та надруковано на сайті Верховної ради України.

Сподіваючись на автоматичне поновлення дії ст. 130 КУпАП в старій редакції законодавець допустив порушення процедури внесення змін в КУпАП.

ДО 01 липня 2020 року ним прийнято Закон України № 619-IX Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення процедури внесення змін. Цим Законом змінено текст статті 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (Відомості Верховної Ради УРСР, 1984 р., додаток до № 51, ст. 1122) після частини третьої його доповнено новою частиною такого змісту:

Зміни до законодавства України про адміністративні правопорушення можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та інших законів України, що встановлюють адміністративну відповідальність, та/або до законодавства України про кримінальну відповідальність, та/або до кримінального процесуального законодавства України".

Зазначений Закон України № 619-IX набрав чинності 11 червня 2020 року, а ЗУ України 720-1Х від 17 червня 2020 року набрав чинності 03 липня 2020 року, тобто після визначення ПРОЦЕДУРИ внесення змін в Кодекси.

Порушивши процедуру внесення змін у Кодекси України, законодавець фактично виключив відповідальність за діяння оговорене ст.. 130 ч. КУпАП, не поновивши її на цей час.

Як вбачається з офіційного веб-сайту Верховної Ради України (посилання: https://zakon.rada.gov.ua) положеннями частини 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за керування в стані сп`яніння річковими, морськими або маломірними суднами або за відмову від проходження огляду осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами.

Відтак, положення статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не викладено в редакції, яка передбачає адміністративну відповідальність за керування особи транспортним засобом,в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Із аналізу законодавства з 03 липня 2020 року для водіїв транспортних засобів не існувало відповідальності, оскільки така відповідальність не прописана в Кодексі, а автоматично не може поновлюватись Закон.

Nulla poena sine lege (лат. Немає покарання без закону) правовой принцип, згідно якого , ніхто не може бути покараний за вчинок, не запрещённый законом. Цей принцип принятий і кодифікований в більшості сучасних держав як базова вимога верховенства закона.

В даному випадку проступок заборонений Законом, а саме п.2.9 ПДР України, але правова норма не прописана в КУпАП, тобто відсутня. За відсутності норми: її диспозиції і санкції відсутня підстава для відповідальності особи.

Щодо кримінальної відповідальності, про яку зазначалось вище.

Кримінальна відповідальність за ст.. 286 -1 КК України прописана в Кодексі кримінальному , який опубліковано на офіційному веб-сайті Верховної Ради України (посилання: https://zakon.rada.gov.ua).

Стаття 286-1. Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

1. Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного освідування з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого медичного освідування -

караються штрафом від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

2. Ті самі дії, вчинені повторно, -

караються штрафом у розмірі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від двох до трьох років.

Із тексту нас сайті говориться, що Кодекс доповнено статтею 286-1 згідно із Законом № 2617-VIII від 22.11.2018. Вище зазначено, що ЗУ України 720-1Х від 17 червня 2020 року 03 липня 2020 року цю норму скасовано.

На момент розгляду даної існує кримінальної відповідальності за ст.286-1 КК України, виходячи із недотримання процедури її скасування ( вона прописана в Кодексі), але її виключено ЗУ №720-1Х , тому застосування її оспориме.

Виходячи зі змісту ст. ст. 7, 254, 278 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення

За відсутності відповідальності водіїв транспортних засобів за порушення вимог ст. 130 ч.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю, з підстав ст.. 284 КУпАП.

Керуючись ст.. 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити.

Копію постанови направити прокурору.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається через Віньковецький районний суд Хмельницької області.

Суддя О.О. Потапов