Справа № 459/3021/20 Провадження № 3/459/1242/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2020 року суддя Червоноградського міського суду Львівської області ДемяновськаЮ.Д., розглянувши матеріали, які надійшли від Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, працюючу адміністратором кафе «Дрім-парк», проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.44-3 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 305714 від 20.10.2020 року, 20.10.2020 року о 22:32 год. ОСОБА_1 здійснювала реалізацію харчових продуктів в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , чим порушила п.п.5 п. 11 постанови КМУ №641 від 22.07.2020 року, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала письмове заперечення, у якому зазначила, що в той час коли вона 20.10.2020 року близько 22:10 год. прогулювалася по парку в центральній частині м.Червонограда та проходила повз кафе, до неї підійшов поліцейський, який запросив її, враховуючи те, що у неї був документ, що посвідчує особу, бути присутньою при складенні протоколу за фактом вчинення адміністративного правопорушення. Оскільки на таку пропозицію вона погодилася, їй було запропоновано присісти у цьому кафе і зачекати, так як така процесуальна дія буде тривати в межах 20-30 хвилин. Відтак, вона пред`явила представнику поліції свій паспорт громадянина України, із якого останній записав відповідні дані, та через 15-20 хвилин залишила місце події. В подальшому, 04.11.2020 року отримала судову повістку про виклик до суду по даній справі. Звертає увагу на те, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини не відповідають дійсності та почерк у графі «пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності» їй не належить. Станом на 22.10.2020 року вона не була працевлаштованою, в тому числі і у кафе «Дрім-парк», на підтвердження чого надала копію трудової книжки. Вважає, що докази долучені до протоколу про адміністративне правопорушення не підтверджують викладених у такому обставин. З огляду на наведене, просить провадження у справі закрити за відсутністю події та складу правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року в справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи наведене, вважаю можливим розглянути справу без його участі, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті.

Згідно абзаців першого, другого ст. 7 та ст. 245 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до абзацу 1 ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами.

Статтею 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин - адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

При цьому об`єктивна сторона правопорушення виражається в ухиленні (порушенні) особи від правил, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішеннями органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, а суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується прямим умислом.

Стаття 44-3 КУпАП ( в редакції станом на 20.10.2020 року) не визначає конкретних правил карантину, за порушення яких настає відповідальність, проте такі правила встановлюються відповідними актами законодавства.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає, зокрема, в порушенні особою (яка є суб`єктом правопорушення) правил щодо карантину людей, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства.

Так, відповідно до п.п.5 п.11 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» №641 від 22 липня 2020 року на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено зелений рівень епідемічної небезпеки, забороняється: робота після 22-ї та до 7-ї години суб`єктів господарювання з надання послуг громадського харчування без організації дозвілля (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос.

Згідно ст. 9, 10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Однак, всупереч, вимогам ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено свідків, які б підтверджували факт вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності адміністративного правопорушення, не надано суду їх письмових пояснень. Більше того матеріали справи не містять належних доказів того, що ОСОБА_1 є адміністратором кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та несе адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Також слід зазначити, що до протоколу не долучено доказів на підтвердження запровадження станом на дату складення протоколу про адміністративне правопорушення, а саме 20.10.2020 року, зеленого рівня епідеміологічно небезпеки у м. Червонограді Львівської області, при тому, що диспозицією п.п. 5 п. 11 Постанови КМ України передбачена відповідальність за роботу після 22-ї та до 7-ї години суб`єктів господарювання з надання послуг громадського харчування без організації дозвілля (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос лише у випадку установлення зеленого рівня епідемічної небезпеки.

Відтак, беручи до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути використаний як доказ у якості доведення вини останньої, оскільки за своєю суттю є процесуальним документом та не може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення, на що звертає увагу ЄСПЛ в рішенні по справі «Карелін проти Російської Федерації», приходжу до висновку, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП не доведена.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Звинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 за №14 зазначено, що необхідно "звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. Суди повинні неухильно виконувати вимоги ст. 268 КпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи це можливо лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і якщо від неї не надійшло клопотання про його відкладення. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП.У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Стаття 6 Конвенції «про захист прав людини і основоположних свобод» від 04.11.1950 гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд. Будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженим на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У відповідності до п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 9, 245, 247, 252, 283 , 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення , -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд Львівської області протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя: Ю. Д. Дем`яновська