Борівський районний суд Харківської області

справа: № 614/831/20
провадження: 3/614/315/20
категорія: 156

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2020 суддя Борівського районного суду Харківської області Гуляєва Ганна Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли від Борівського ВП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богуславка Борівського району Харківської області, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 порушив п. 2.9 «а» ПДР України, а саме: 28.09.2020 о 01.30 год. на автодорозі Р-79 під`їзд до с. Новоплатонівка С-210508, водій керував автомобілем Toyota Avensis, д.н.з. НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря.

Крім того, ОСОБА_2 порушив п. 12.1 ПДР України, а саме: 28.09.2020 о 01.30 год. на автодорозі Р-79 під`їзд до с. Новоплатонівка С-210508, водій керував автомобілем Toyota Avensis, д.н.з. НОМЕР_3 , не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв з`їзд в кювет та опрокинувся. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження.

В суді ОСОБА_2 вину визнав та підтвердив вищевикладене.

Судом встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 246895 від 16.10.2020 ОСОБА_3 порушив п. 2.9 «а» ПДР України, а саме: 28.09.2020 о 01.30 год. на автодорозі Р-79 під`їзд до с. Новоплатонівка С-210508, водій керував автомобілем Toyota Avensis, д.н.з. НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря (а.с.2). За інформацією головного лікаря КНП «Борівська ЦРЛ БРР ХО» 28.09.2020 після ДТП о 02.30 год. у ОСОБА_2 відібрано аналіз крові на вміст алкоголю (а.с.3). Згідно копії результату токсилогічного дослідження № 2233 у ОСОБА_2 в крові виявлено вміст алкоголю 1,34 г/л (%) (а.с.4). Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспорту ОСОБА_2 застрахована в Міжнародній страховій компанії (а.с.8).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 391237 від 16.10.2020 ОСОБА_2 порушив п. 12.1 ПДР України, а саме: 28.09.2020 о 01.30 год. на автодорозі Р-79 під`їзд до с. Новоплатонівка С-210508, водій керував автомобілем Toyota Avensis, д.н.з. НОМЕР_3 , не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв з`їзд в кювет та опрокинувся. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження (а.с.11). З копії схеми місця ДТП, яка сталася 28.09.2020о 02.00 год. на автодорозі Р-79 на відстані 418 м від с. Новоплатонівка в напрямку с. Богуславка, вбачається, що автомобіль Toyota Avensis, д.н.з. НОМЕР_3 внаслідок ДТП отримав численні деформації кузова та його частин, відсутнє праве бокове скло, пошкоджене лобове скло, пошкоджені світлові прилади (а.с.12). Вказане підтверджується копіями письмових пояснень ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.13-15), копією протоколу огляду та затримання транспортного засобу (а.с.20). Згідно копії посвідчення водія ОСОБА_2 має право керувати транспортними засобами категорії A, B, C, D, E (а.с.16). Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію ТЗ автомобіль Toyota Avensis, д.н.з. НОМЕР_3 , належить ОСОБА_6 (а.с.17). Згідно рапорту слідчого СВ Борівського ВП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області Стецюри В.В. за даним фактом відсутні події, які б вказували на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого КК України (а.с.21).

В п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" зазначено, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушень Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст.33 КУпАП, суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст.23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, що регламентує поняття адміністративного правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові

особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

ОСОБА_2 скоїв правопорушення, що відрізняються підвищеною суспільною небезпекою, є одними із найнебезпечніших правопорушень на транспорті при керуванні джерелом підвищеної небезпеки.

Верховною Радою України 22 листопада 2018 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон № 2617-VIII), яким визначено поняття кримінального правопорушення, кримінального проступку та особливості початку досудового розслідування у формі дізнання. Закон № 2617-VIII повинен був набрати чинності 1 січня 2020 року.

3 грудня 2019 року Верховною Радою прийнято Закон України «Про внесення зміни до розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі Закон № 321-IX), яким відтерміновано набрання чинності Законом № 2617-VIII з 1 січня 2020 на 1 липня 2020 року.

Під час прийняття Закону № 321-IX було визначено, що для уніфікації законодавства потрібно внести зміни до великого масиву законодавчих актів з метою узгодження термінології, запровадженої Законом № 2617-VIII, та термінології, яка застосовується в інших законодавчих актах. Для цього 17 червня 2020 року Верховною Радою прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі Закон № 720-IX). У Розділі ІІ Закону № 720-IX зазначено, що «Цей Закон набирає чинності з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII». 1 липня 2020 року Закон № 2617-VIII набрав чинності, а Закон № 720-IX був підписаний Президентом України 2 липня 2020 року та 3 липня 2020 року опублікований в газеті «Голос України».

Частина п`ята статті 94 Конституції України передбачає, що Закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування. Таким чином, частина п`ята статті 94 Основного Закону не допускає набрання законом чинності раніше дня його опублікування. Головною метою цієї конституційної норми, як зазначено в рішенні Конституційного Суду від 6 жовтня 2010 року № 21-рп/2010, є недопущення набрання законом чинності до моменту його офіційного оприлюднення, чим забезпечується реалізація конституційних положень, відповідно до яких закони не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність осіб, ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення (стаття 58 Конституції України). З огляду на зазначене, враховуючи положення частини п`ятої статті 94 Конституції України Комітет вважає, що Закон № 720-IX набрав чинності 3 липня 2020 року, а саме в день його опублікування. Крім того, у зв`язку з набранням чинності 1 липня 2020 року Законом № 2617-VIII, відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного освідування з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого медичного освідування, була закріплена у статті 286-1 «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» України, а статтю 130 КУпАП було змінено. Однак, Законом України № 720-IX внесено зміни до Закону № 2617-VIII, відповідно до яких із Закону № 2617-VIII вилучені положення, які змінювали статтю 130 КУпАП та включали до КК України статтю 286-1.

Частиною третьою статті 21 Закону України «Про комітети Верховної Ради України» передбачено, що комітети з питань, віднесених до предметів їх відання, мають право надавати роз`яснення щодо застосування положень законів України. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Організація, повноваження та порядок діяльності комітетів Верховної Ради України визначаються Конституцією України, законами України «Про комітети Верховної Ради України», «Про статус народного депутата України», Регламентом Верховної Ради України, іншими законами України та постановами Верховної Ради України. Відповідно до статті 1 Закону України «Про комітети Верховної Ради України» до завдань комітету віднесено здійснення за окремими напрямами законопроектної роботи, підготовки і попереднього розгляду питань, віднесених до повноважень Верховної Ради України, виконання контрольних функцій.

Глава Комітету ВР з правоохоронної діяльност надав роз`яснення з даного питання, з якого вбачається, що з 3 липня 2020 року стаття 130 КУпАП підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 2617-VIII, а стаття 286-1 КК України виключена.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в матеріалах адміністративної справи наявні належні та допустимі докази, які підтверджують факт вчинення ОСОБА_2 вказаних адміністративних правопорушень, а тому кваліфікує його дії за ст.130 ч.1 КУпАП, як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння; та за ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

З цих підстав його слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у відповідності до ст.36 КУпАП в межах санкції статті, за більш серйозне правопорушення.

При цьому, суд приймає до уваги особу правопорушника, який має постійне місце проживання, не працює, характер скоєного правопорушення, обставини, що пом`якшують відповідальність правопорушника: визнання вини, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність правопорушника.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420.40 грн.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.36, 40-1,221 КУпАП, на підставі ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні правопорушень, передбачених ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП і призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. на користь держави (Рахунок отримувача: UA0020001, Отримувач коштів: ГУК Харківськ обл/Харківобл/21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37874947, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Призначення платежу: Адміністративний штраф за рішенням суду, справа № 614/831/20 відносно ОСОБА_2 ) з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

На підставі частини другої статті 308 КУпАП у разі несплати гр. ОСОБА_2 штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови, органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу в сумі 20400 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп. на користь держави (отримувач: ГУК у м. Києві/ м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ):37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу:*;106; НОМЕР_2 ; судовий збір, за накладення адмін. стягнення на ОСОБА_2 , Борівський районний суд Харківської області, ).

Штраф повинен бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Борівський районний суд Харківської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Борівського

районного суду: Гуляєва Г. М.