ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1435/20 Справа № 205/6693/20 Суддя у 1-й інстанції - Скрипник К. О. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2020 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

За цією постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Судом першої інстанції встановлено, що 22 серпня 2020 року о 10 годині 50 хвилин, у м. Дніпрі на вул. Андрійченка, 37, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ, д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що було встановлено зі згоди водія за допомогою приладу Драгер 6820, в присутності двох свідків та результат склав 0,97% проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, щодо нього закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він не є суб`єктом інкримінованого адміністративного правопорушення, оскільки докази руху транспортного засобу під його керуванням у матеріалах справи відсутні. На момент прибуття працівників поліції він не керував автомобілем і знаходився поруч з ним, отже не може нести відповідальність за відповідне правопорушення у розумінні п. 1.6 ПДР, і у працівників поліції не було законних підстав для проведення із особою дій, передбачених ст. 266 КУпАП.

Вказує, що у нього були відсутні ознаки сп`яніння, отже були відсутні і підстави проведення огляду, а ознаки, зазначені поліцейськими як нестійка хода, почервоніння обличчя, взагалі не віднесено до ознак алкогольного сп`яніння відповідно до п.2 розділу І інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Також вказує, що він виражав свою незгоду з результатами отриманими за допомогою газоаналізатору Драгер, у зв`язку з чим зробив власноручний запис у акті огляду. В той же час, направлення встановленої форми на огляд водія транспортного засобу до медичного закладу для виявлення стану алкогольного сп`яніння, в матеріалах справи відсутнє.

Пояснення свідків, долучених до справи, не містять інформації щодо документів, на підставі яких було встановлено особи свідків, відповідна графа пояснень є незаповненою; ці пояснення не були написані свідками власноруч, а виконані на заздалегідь підготовлених бланках.

Рапорт та пояснення залучених працівниками поліції свідків містять опис подій, що мали місце 21.08.2020 року, поряд з цим події, відображені у інкримінованому йому протоколі про адміністративне правопорушення відбувалися 22.08.2020 року.

Звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення складено об 11 годині 10 хвилин, поряд з цим, згідно інформації чеку технічного засобу Драгер використання даного приладу відбулося об 11 годині 11 хвилин, тобто протокол складено раніше, ніж проведено огляд за допомогою Драгера.

В засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисники адвокати Потапов К.О. та ОСОБА_2 підтримали вимоги апеляційної скарги в повному обсязі, просили їх задовольнити, постанову скасувати та закрити провадження у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, на які посилається ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції вважає, що вони не можуть підлягати задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вказані вимоги судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 100523 від 22.08.2020 року; поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 рапортом інспектора поліції Зінченка О.; роздруківкою з алкотестеру Драгер про результати проведеного тесту; відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених в них обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_5 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, оскільки він не керував транспортним засобом, на думку суду, є необґрунтованими.

Як вбачається з рапорту працівника поліції, працівниками патрульної поліції було помічено автомобіль ВАЗ д/н НОМЕР_1 , який під час зміни напрямку не ввімкнув показник повороту. У ході перевірки документів у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння.

Суд апеляційної інстанції зазначає, про працівник поліції є службовою особою, яка несе відповідальність за неправдиві відомості. Тому підстави сумніватися у зазначених доказах, зокрема викладених у рапорті відсутні.

Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що зазначені поліцейськими ознаки алкогольного сп`яніння, як нестійка хода, почервоніння обличчя, не віднесено до ознак алкогольного сп`яніння відповідно до п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, то вони не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Таким чином, встановлені працівниками поліції у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння у виді: запаху алкоголю з порожнини рота, нестійкої ходи та почервоніння обличчя, у повній мірі відповідають вимогам зазначеної Інструкції.

Посилання ОСОБА_1 на невідповідність дати події 22 серпня 2020 року, зазначеній у протоколі про адміністративне правопорушення, даті, зазначеній у поясненнях свідків 21 серпня 2020 року, на думку суду є технічною помилкою.

Так, як вбачається з відеозапису з нагрудних камер поліцейських, 22 серпня 2020 року, об 11 годині 01 хвилин, водій ОСОБА_1 висловив згоду на проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатору Драгер, в присутності двох свідків.

Час проходження тестування на стан сп`яніння водієм ОСОБА_1 - 11 годин 03 хвилини.

Час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо останнього 11 годин 10 хвилин.

Таким чином, будь-яких суперечностей у даті та часі складання процесуальних документів по справі, зокрема отримання згоди водія на проходження тестування, отримання результатів тесту Драгер, складання протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення свідків, суд апеляційної інстанції, не знаходить.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він виражав свою незгоду з результатами отриманими за допомогою газоаналізатору Драгер, у зв`язку з чим зробив власноручний запис у акті огляду, не відповідають дійсності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Письмові докази в повній мірі дозволяють встановити обставини, які мають значення для розгляду даної справи, а переконливих підстав для сумнівів з приводу обставин, які наведено у письмових доказах, не встановлено.

Крім того, письмові докази узгоджуються з відеозаписом з боді-камери працівників поліції, а тому сумнівів в їх достовірності не виникає.

Отже, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, а докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КупАП.

За такою сукупністю даних суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Кононенко