33/804/566/20
266/3897/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року місто Маріуполь

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Сєдих А.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Молчанова Р.Е., представника ДПС України Шатохина П.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 28 вересня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Маріуполя, Донецької області, громадянина України, моториста електромеханічної бойової частини (БЧ-5) катеру морської охорони 1 рангу проекту 1400М «Гриф» 522, BG-114 ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина № НОМЕР_1 ), матроса, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 2465,00 гривень.

ВСТАНОВИВ:

Згідно з постановою суду першої інстанції, військовослужбовець ОСОБА_1 з 28.06.2020 року по 29.06.2020 року, перебуваючи у складі добового наряду і чергово-вахтової служби ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина № НОМЕР_1 ), на причалі № 3 ТОВ «СРЗ», за адресою: АДРЕСА_2 , в порушення вимог статей 11, 13, 17, 291 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, інструкції чергового електромеханічної бойової частини (БЧ-5), затвердженій наказом командира Маріупольського загону морської охорони від 23.12.2019р. №931-АГ «Про організацію служби військ в Маріупольському загоні морської охорони у 2020 році», Інструкції з охорони праці №23/2018-01 «Загальні вимоги до персоналу під час перебування на борту корабля (катера)», яка затверджена наказом командира Маріупольського загону морської охорони від 20.12.2018 №834-аг, «Плану-конспекту вступного інструктажу з питань охорони праці для військовослужбовців та працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 », який затверджений наказом командира Маріупольського загону морської охорони від 12.07.2019 року №442-аг, недбало ставився до військової служби, а саме не виконував обов`язки чергового електромеханічної бойової частини (БЧ-5) та без отримання відповідного дозволу (наказу), не маючи відповідних знань, виконував роботи на висоті з зачистки корпусу від краски та ґрунту за допомогою шліфувальної машинки типу «Болгарка», з власної ініціативи, без застосування засобів індивідуального захисту (спецодягу, спецвзуття, страхувального жилету, страхувального канату або захисної каски), і з використанням самостійно встановлених дерев`яних дошок зверху металевої вишки-туру, ОСОБА_1 правопорушення скоїв в умовах особливого періоду, чим порушив ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП, в діях ОСОБА_1 .. Вказує на те, що суд першої інстанції не додержався процесуальних засад неупередженості та всебічності розгляду справи, заздалегідь вказав про його винуватість, тиснув на його захисника погрозами судових звернень до Дисциплінарної палати КДКА Донецької області.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши промови учасників судового засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підлягає задоволенню, з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, суддею районного суду, в порушення вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП. не з`ясовані обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання про наявність чи відсутність вини ОСОБА_1 у адміністративному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що в діях ОСОБА_1 не має складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП, з таких підстав. Під час розгляд справи судом порушено вимоги ст. 245 КУпАП про необхідність всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема щодо з`ясування обставин вчиненого правопорушення, що відбулось з 28 червня 2020 року по 29 червня 2020 року, перевірки пояснень як самого ОСОБА_1 , свідків по справі, так і інших матеріалів справи та надання їм відповідної оцінки, надання аналізу доказам, що містяться в матеріалах провадження, протоколу про адміністративне правопорушення, що вплинуло на правильність прийнятого рішення.

Суддя місцевого суду вищезазначених вимог закону не дотримався, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Частина 2 ст. 172-15 КУпАП передбачає відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

З об`єктивної сторони вказане правопорушення характеризується суспільно-шкідливою бездіяльністю у виді недбалого ставлення до служби та суспільно-шкідливими наслідками, які можуть настати в результаті цього в умовах особливого періоду.

Якщо особа не мала реальної можливості проявити ставлення до своїх службових обов`язків (через хворобу, виконання інших обов`язків, нетривале перебування на посаді, за відсутності досвіду, тощо) не можна говорити, що невиконання службових обов`язків було недбалим чи несумлінним.

У відповідності до ч.1 ст. 2 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами (ч. 4 ст. 2 цього Закону).

Законодавчо визначена диспозиція статті 172-15КУпАП є загальною та не містить конкретизації бездіяльності відповідних військових службових осіб. При цьому основним об`єктом посягання є все ж правовідносини безпосередньо військової служби.

Недбале ставлення до військової служби характеризується невиконанням або неналежним виконанням військовою службовою особою своїх обов`язків, передбачених законами, військовими статутами, положеннями, інструкціями, наказами через несумлінне ставлення до них; наявністю негативних наслідків, що порушують встановлений порядок здійснення військовими службовими особами своїх функцій щодо забезпечення належного рівня військової дисципліни, статутного порядку, збереження військового майна, що є складовою воєнної безпеки України.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що військовослужбовець ОСОБА_1 проходив службу на катері морської охорони. З 05 травня 2020 року катер знаходися на ремонті на причалі №3 ТОВ «СРЗ» в місті Маріуполі та капітаном катеру було віддано наказ на проведення певних робіт по ремонту катеру, дані обставини підтвердив представник ДПС України в судовому засіданні апеляційного суду. Ремонт катеру проходив не один місяць та виконуючи наказ командира катеру, в тому числі і військовослужбовець ОСОБА_1 , виконували ремонтні роботи на катері, в ході чого травмувався.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проводив ремонтні роботи на катері з власної ініціативи, однак такі висновки суду першої інстанції не підтверджуються матеріалами справи, оскільки з 05 травня 2020 року даний катер перебував на ремонті та відповідно до наказу капітана катеру, на ньому було необхідно провести відповідні ремонтні роботи, що і виконував військовослужбовець ОСОБА_1 під час несення служби.

Будь-яке правопорушення у воєнній сфері (військовий злочин, адміністративний та дисциплінарний проступки) вчинюються усупереч інтересам військової служби.

В даному випадку дій, які-б суперечили інтересам військової служби, військовослужбовцем ОСОБА_1 вчинено не було, лише виконувався наказ командира катеру, у зв`язку з чим апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

На підставі вищенаведеного апеляційний суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 являється незаконним, а отже постанова суду про визнання ОСОБА_1 винним, є теж незаконною у зв`язку з тим, що вона винесена на основі недопустимих доказів.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведені обставини, а саме недотримання встановленої законодавством процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення та невстановлення всіх необхідних даних при його складанні, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова судді Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 28 вересня 2020 року щодо ОСОБА_1 не може бути визнана законною та обґрунтованою, оскільки висновки судді не ґрунтуються на доказах, отриманих у встановленому законом порядку, а судовий розгляд, як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі, було проведено без повного, об`єктивного та всебічного з`ясування всіх обставин справи та її вирішення у відповідності до вимог закону.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Отже, при розгляді справи судом була допущена неповнота з`ясування обставин справи, а викладені у постанові суду висновки не відповідають фактичним обставинам, що є порушенням вказаних вимог КУпАП.

За таких обставин постанова місцевого суду як незаконна підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. 247, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 28 вересня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 2465,00 гривень скасувати.

Постановити нову постанову, якою провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Донецького

апеляційного суду А.В. Сєдих