Справа № 474/815/20
Провадження № 3/474/311/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

20.11.20 року смт. Врадіївка

Суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області Сокол Ф.Г., розглянув за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 матеріали, які надійшли від Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, неодруженого, непрацюючого, місце реєстрації проживання та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

встановив:

09.09.2020р., близько 08 год. 22 хв., гр. ОСОБА_1 , за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство в сім`ї психологічного характеру, а саме ображав свою бабу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою на даний час проживає, грубою брутальною лайкою та виганяв з житлового будинку, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 531488 від 09.09.2020р. надійшов до суду 19.11.2020р.

При розгляді справи ОСОБА_1 , якому роз`яснено положення ст. 268 КУпАП, вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, при обставинах вказаних у протоколі, визнав в частині образ, розкаявся, попросив пробачення у потерпілої в судовому засіданні та просив застосувати до нього ст. 22 КУпАП.

Також ОСОБА_1 зазначив, що права передбачені ст. 268 КУпАП йому зрозумілі, ознайомлюватися з матеріалами справи, залучати до участі у справі захисника, перекладача, надавати докази та викликати свідків він не бажає.

Потерпіла ОСОБА_2 , якій судом роз`яснені положення ст. 269 КУпАП, підтвердила обставини зазначенні в протоколі про адміністративне правопорушення щодо образ та того що ОСОБА_1 виганяв її з житлового будинку, також пояснила, що з останнім вони примирилися, він просив у неї пробачення та вона йому вибачила, а тому просила застосувати до ОСОБА_1 ст. 22 КУпАП, про що подала до суду письмову заяву.

Також ОСОБА_2 зазначила, що права передбачені ст. 269 КУпАП їй зрозумілі, ознайомлюватися з матеріалами справи, залучати до участі у справі захисника, перекладача, надавати докази та викликати свідків вона не бажає.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, склад якого полягає у вчинені домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, та за яке передбачена відповідальність у вигляді штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, тощо.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, який зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 531488 від 09.09.2020р., від підпису в якому останній відмовився без будь-яких пояснень щодо його змісту, підтверджується: рапортом чергового Врадіївського ВП ГУНП Багрін О.А. від 09.09.2020р.; заявою потерпілої ОСОБА_2 від 09.09.2020р.; поясненнями порушника та потерпілої, наданими в судовому засіданні; довідкою про склад сім`ї № 3254 від 24.09.2020р.

Згідно ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При призначенні адміністративного стягнення, враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, яким потерпілій не заподіяно фізичної шкоди, особу правопорушника, який посередньо характеризується за місцем проживання, наявність обставини, яка пом`якшує відповідальність - щире розкаяння, відсутність обставин, що обтяжує відповідальність, і з урахуванням встановленого, вважаю доцільним, згідно ст. 22 КУпАП, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 22, 23, 33-35, 173-2, 221, 284 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 на підставі ст. 22 КУпАП звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, провадження у справі закрити.

Скаргу на постанову може бути подано до Миколаївського апеляційного суду через Врадіївський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ф.Г. Сокол