Справа № 527/1986/20
провадження 3/527/892/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2020 року м. Глобине

Суддя Глобинського районного суду Полтавської області Левицька Т.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла 12 листопада 2020 року від Глобинського відділу поліції головного управління національної поліції в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Глобине, Полтавської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , працюючої ФОП, паспорт НОМЕР_1 , рнокпп: НОМЕР_2 , (інші відомості щодо особи не відомі),-

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 07 листопада 2020 року серії ВАБ № 293365, 07 листопада 2020 року, близько 22 год 44 хв за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 як адміністратором кафе - бару «Старий Млин» були порушені вимоги п.11 п.п.5 Постанови КМ України №641 від 22.07.2020 у вигляді роботи кафе - бару після 22-00 години, чим порушила правила карантину та вчинила правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 надала клопотання про розгляд справи без її участі, урахувавши клопотання її захисника адвоката Василишина М.Р. від 27 листопада 2020 року, провадження у справі закрити за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

27 листопада 2020 року захисником ОСОБА_1 - адвокатом Василишиним М.Р. через канцелярію суду подано клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст.252 КпАП України, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного.

Статтею 280 КУпАП України передбачені обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в тому числі: чи підлягає особа адміністративній відповідальності, чи винна дана особа у вчиненні правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Із матеріалів справи вбачається, що обставини, викладені у протоколі і матеріалах справи, не знайшли свого підтвердження при розгляді справи.

Відповідно до ст. 44-3 КУпАП «Порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно- протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами».

Ця норма є бланкетною, тобто відсилає до конкретних правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, порушення яких є неприпустимим.

Так, в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 , як адміністратором кафе - бару «Старий Млин» були порушені вимоги п.11 п.п.5 Постанови КМ України №641 від 22.07.2020р. у вигляді роботи цього кафе - бару після 22-00 годин.

Натомість у відповідній Постанові КМ України від 22 липня 2020 року №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-Со V-2»(в редакції, яка діяла на час складання протоколу) йдеться не про роботу взагалі, а про заборону роботи відповідних суб`єктів господарювання з надання послуг громадського харчування у певний спосіб та у визначений час. «п. 11. На території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено «зелений» рівень епідемічної небезпеки, забороняється: 5) робота після 22-ї та до 7-ї години суб`єктів господарювання з надання послуг громадського харчування без організації дозвілля (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос. «Пункт 11 доповнено підпунктом 5 згідно з Постановою КМ № 956 від 13.10.2020».

В протоколі, складеному відносно ОСОБА_1 , не зазначено про здійснення роботи суб`єктом господарювання саме з надання послуг громадського харчування після 22-ї та до 7-ї години, що не відповідає суті правопорушення (його об`єктивної сторони), відповідно до вимог законодавчого акту.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому ЄСПЛ робить висновок про те, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

ОСОБА_1 є фізичною особою підприємцем, про що зокрема зазначено у описовій частині протоколу. Підтвердження, що вона при цьому є ще й адміністратором кафе - бар «Старий Млин», в матеріалах справи відсутні.

Факт скоєння правопорушення, викладеного у протоколі, ОСОБА_1 заперечила, вказала, що заклад громадського харчування кафе - бар «Старий Млин» після 22-00 години не працював, вона - як суб`єкт господарювання, послуг громадського харчування нікому не надавала, відвідувачів у закладі не було. Кухня закладу з 22-00 год 07.11.2020 була зачинена через карантинні обмеження. ОСОБА_1 знаходилася у приміщенні за вказаною адресою та готувалася до здійснення нею своєї підприємницької діяльності наступного дня: підбивала підсумки роботи, прибирала у приміщенні тощо.

В матеріалах справи відсутні докази, що після 22-00 години за зазначеною адресою було виявлено факт роботи суб`єкта господарювання саме з надання послуг громадського харчування, як це зазначено у п.п.5 п.11 відповідної Постанови КМ України.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей щодо свідків правопорушення, як не зазначено і про наявність будь-яких інших доказів вчинення правопорушення.

Таким чином, будь яких доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 не надано, а сам суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б доводили, що 07 листопада 2020 року, близько 22 год 44 хв за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 як адміністратором кафе - бару «Старий Млин» були порушені вимоги п.11 п.п.5 Постанови КМ України №641 від 22.07.2020 у вигляді роботи кафе - бару після 22-00 годин, чим порушила правила щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-епідеміологічних правил та норм відповідно до Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб».

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності

В силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, тому вона не може бути притягнута до адміністративної відповідальності через відсутність в її діях складу правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 44-3 КУпАП, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.44-3КУпАП - закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Глобинський районний суд Полтавської області. Постанову може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, при застосуванні заходів примусового впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Т. В. Левицька