Справа № 175/3295/20
Провадження № 3-зв/175/3/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2020 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Новік Л.М., розглянувши заяву адвоката Морозова В.Ю. про відвід судді Бровченка В.В. у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

В провадження судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Новік Л.М. надійшла заява адвоката Морозова В.Ю. про відвід судді Бровченка В.В. від участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Заяву про відвід судді адвокат Морозов В.Ю. мотивує тим, що суддя Бровченко В.В. незаконно та необґрунтовано відхилив клопотання про виклик свідків та клопотання про виклик співробітників поліції у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто суддя прямо порушив Конституційні права останнього, що суддя взяв на себе функції обвинувачення, хоча вини ОСОБА_1 не доведено, це викликає сумніви у його неупередженості, діям цього судді він не довіряє, хоче щоб розгляд справи здійснював інший суддя.

У судове засідання ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Не прибуття належним чином повідомленого заявника не перешкоджає суду розглянути заяву про відвід судді.

Суд, дослідивши заяву про відвід судді, приходить до наступного висновку.

Кодекс України про адміністративні правопорушення фактично не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і, відповідно, не передбачають порядку розгляду заяви про відвід.

Між тим, згідно з ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, від 04.11.1950 року, кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов`язків або будь-якого кримінального обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного терміну незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини, деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантіїст.6Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі «Надточій проти України». П.33 рішення у справі «Гурепка проти України»).

Згідно зі ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положеньст. 9 Конституції Українитаст. 17 Закону України «Про міжнародні договори», від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, - є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в праві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і, зокрема, врегулювання права на відвід і порядку розгляду заяви про відвід.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що у цьому випадку правомірним і доцільним буде застосування аналогії процесуального закону і прийняття та розгляд заяви особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про відвід судді повинен відбуватись за правилами, закріпленими у КПК України.

Ст.ст.75,76КПК України передбачені обставини, що виключають участь судді в розгляді справи, а також встановлена недопустимість повторної участі судді в розгляді справи.

Згідно ст.80 КПК України, за наявності підстав, передбачених ст.75-79 КПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. Заяви про відвід (самовідвід) під час судового провадження подаються до початку судового розгляду.

Обставини, передбачені ст.ст.75,76 КПК України, які виключають участь судді Бровченка В.В. у розгляді вказаної вище справи, на які посилається заявник, в ході розгляду заяви про відвід не встановлені. Фактично заява про відвід зводиться до сумніву заявника в компетенції судді Бровченка В.В., що не є підставою для задоволення відводу.

Не згода із процесуальними рішеннями судді під час розгляду адміністративної справи також не є підставою для відводу відповідно до положень чинного КПК України, оскільки в подальшому такі рішення можуть бути оскаржені в процесуальному порядку до суду вищестоящої інстанції.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.283,294 КУпАП, суддя-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви адвоката Морозова В.Ю. про відвід судді Бровченка В.В. у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Л.М. Новік