Справа №: 398/3080/20
провадження №: 3/398/1425/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

"27" листопада 2020 р. суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Орловський В.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , бухгалтер-казначей СОК "Берізка", проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 154 КУпАП,

встановив:

До суду надійшли матеріали протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення АПР18 № 159795, 24.07.2020 року о 09:00 годин на території дачного кооперативу СОК "Берізка", вул. Войнівське шосе, 1, одна собака породи "Німецька вівчарка", яка належить ОСОБА_1 вкусив ОСОБА_2 за праву ногу, заподіявши шкоду його здоров`ю, своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 154 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнала. Вона пояснила, що вона є казначєм у дачному кооперативі Берізка, і до її службових повноважень віднесено прийом членських внесків за землю і користування водою від членів кооперативу. 24 липня 2020 року ОСОБА_1 зателефонував ОСОБА_2 і повідомив, що хоче принести членські внески. ОСОБА_1 стверджує, що сказала ОСОБА_2 чекати її на дорозі поблизу дачного будинку, що належить її чоловіку, однак той не послухав і підійшов безпосередньо до хвіртки у огорожні зазначеного дачного будинку. Коли ОСОБА_1 вийшла з домоволодіння вона побачила, що з ноги ОСОБА_2 йде кров, він сказав, що його вкусила її собака. ОСОБА_1 надала ОСОБА_2 першу медичну допомогу і викликала швидку і потім поїхала зі ОСОБА_2 у лікарню та потім придбала перші необхідні ліки. Стверджує, що собака належить її чоловіку ОСОБА_3 і саме він нею займається, собака заведена для охорони кооперативу і кооперативного майна. Також пояснила, що її чоловік є головою зазначеного кооперативу і постійно проживає у дачному будинку, а вона проживає у цьому будинку лише час від часу. Також вона пояснила, що її показання відрізняються від наданих поліцейському письмових визнавальних показань у зв`язку з тим, що вона була схвильована, не знає законів і тому дала пояснення за порадою поліцейського.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвокат Воробйов О.М. у судовому засіданні просив залишити без розгляду клопотання про закриття провадження від 26 жовтня 2020 року та водночас підтримав клопотання про закриття провадження від 27 листопада 2020 року. Він наголосив на відсутності доказів вини ОСОБА_1 .

Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засідання дав пояснення, аналогічні його письмовим роз`ясненням, які надані разом з протоколом. У поясненнях ОСОБА_2 , які додані до протоколу зазначено, що їхавши до дачі ОСОБА_1 , щоб заплатити гроші за дачу. Доїхавши до дачі, хвіртка до входу в подвір`я була майже відчинена, звідки вибігла собака породи вівчарка, почала ричати, схватилась за його пакет, який висів на кермі велосипеда. Відразу вибігла хозяйка з квитанцією і собака відбігла. ОСОБА_2 віддавав гроші ОСОБА_1 , в цей час собака підбігла до велосипеда і вкусила його за праву ногу. Перед цим, ОСОБА_2 сказав ОСОБА_1 , щоб остання забрала свою собаку, але остання його заспокоїла, сказавши що її собака нікого не чіпає. Почала йти кров, дочка ОСОБА_1 викликала швидку допомогу, а ОСОБА_2 разом зі ОСОБА_1 бинтували його ногу. Швидка відвезла ОСОБА_2 до реанімації, де він лежав 4 години, а в лікарні 5 днів. Після того як ОСОБА_1 відмовилась відшкодовувать потерпілому шкоду, яка була завдана укусом її собаки, ОСОБА_2 звернувся до поліції.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Зокрема, поліцією не виконана постанова про направлення справи для дооформлення від 15 вересня 2020 року, а саме у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення не зазначено у яких саме діях або бездіяльності, що передбачені ч. 2 ст. 154 КУпАП правопорушення, виражається правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_1 . Вичерпний перелік дій, що складають правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 154 КУпАП, передбачений ч. 1 ст. 154 КУпАП. Такими діями є: тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях. Натомість у протоколі зазначено лише про наслідки правопорушення. У протоколі також не зазначено потерпілого (ім`я, адреса, інші контактні дані), не описані індивідуальні ознаки собаки, що унеможливоює застосування передбчаеної санкцією ч.2 ст.154 КупАП конфіскації.

Наявні у справі докази, а саме протокол, усні і письмові пояснення потерпілого і письмові пояснення особи, яка притягається до відповідальності, епікриз підтверджують, що 24.07.2020 року ОСОБА_2 дійсно отримав травму у вигляду укушеної рани. Але протокол не містить жодних вказівок які саме дії власника собаки або інших осіб, що перелічені у ст 154 КУпАП (тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях) були причиною зазначених наслідків.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Отже, суд розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, не може з власної ініціативи редагувати фабулу обвинувачення, тобто зміст правопорушення, що викладені у протоколі, та відшукувати докази вини. У протилежному випадку будуть порушені принцип безсторонності суду і право особи на захист.

Також суд звертає увагу на інші недоліки протоколу, а саме те, що у протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності дата складання протоколу зазначена дата складання 28.03.2020 року, а в подальшому до протоколу були внесені виправлення поліцейським самостійно без участі учасників справи, що підтверджується самим протоколом з виправленнями і копією протоколу, що була видана ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП, не доведена, тому справа підлягає закриттю на підставі п.ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язкуу з відчутністю складу адмністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ст.247 , ч.1 п.3 ст.284 , ст. 294 КпАП України, суд

постановив:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КпАП України.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя В.В. Орловський