Справа № 750/8346/20 Головуючий у 1 інстанції Кузюра М. М.
Провадження № 33/4823/408/20
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2020 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Демченка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 жовтня 2020 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною по Вказаною постановою суду ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з нього на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Судом ОСОБА_1 було визнано винуватим в тому, що він 19 вересня 2020 року, о 12 год. 13 хв., в м. Чернігові по проспекту Миру, 54 керував автомобілем "Volkswagen Transporter", номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, погіршення координації рухів, порушення мови). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду відносно нього у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального та процесуального права, ступеню тяжкості вчиненого ним правопорушення, та закрити провадження по справі. Вказує, що суд упереджено підійшов до дослідження фактичних обставин справи. Зазначає, що визначення стану його сп`яніння було проведено без дотримання вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а саме поліцейськими було порушено процедуру направлення та огляду на стан сп`яніння. Вважає, що проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння лише на підставі зовнішнього огляду є незаконним, а лікар повинен провести огляд відповідно до вимог Інструкції, зокрема, провести зовнішній огляд особи та відібрати біологічний матеріал з метою проведення лабораторних досліджень, проте, жодних біологічних матеріалів від нього відібрано не було. Складений відносно нього протокол вважає неналежним доказом по справі. Також вважає неналежними доказами по справі рапорти працівників поліції, оскільки згідно п. 6 Розділу ІІ Інструкції залучення в якості свідків працівників поліції заборонено. Наголошує на відсутності підстав для його притягнення до адміністративної відповідальності, а також події і складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційний суд ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Згідно вимог ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі, що не буде суперечити вимогам Закону.

Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як вбачається із матеріалів справи, ці вимоги закону судом було дотримано.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при обставинах, зазначених у постанові, відповідає фактичним даним справи, ґрунтується на досліджених судом першої інстанції доказах, які також були предметом перевірки апеляційного суду.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність в діях ОСОБА_1 складу вказаного правопорушення, що підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 020326 від 19.09.2020 року, (а.с.3); Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.6); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 7); даними пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 8,9); розпискою гр. ОСОБА_4 про зобов`язання доставки транспортного засобу ОСОБА_1 до місяця стоянки (а.с. 10); рапортом заступника командира взводу №1 роти № 4 БУПП в Чернігівській області Коваля О.В.(а.с.11).

Згідно сукупності досліджених судом доказів, які узгоджуються між собою, судом вірно встановлено наявність в діях гр. ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а сааме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що утворює самостійний склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КупАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 020326 від 19.09.2020 року, ОСОБА_1 19 вересня 2020 року, о 12 год. 13 хв., в м. Чернігові по проспекту Миру, 54 керував автомобілем "Volkswagen Transporter", номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, погіршення координації рухів, порушення мови). Від продуття алкотестера "Драгер" та проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху. (а.с.3).

Згідно даного протоколу, ОСОБА_1 був ознайомлений з його змістом при його складанні, та власноруч підписав, додавши в поясненнях, що "з протоколом не згоден".

З наявних у матеріалах справи пояснень, які громадяни ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 8,9) надали працівнику патрульної поліції в якості свідків при складанні адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КупАП відносно водія ОСОБА_1 вбачається, що останній відмовився від проходження медичного освідування на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці за допомогою алкотестера або в медичному закладі у лікаря-нарколога.

Згідно рапорту заступника командира взводу №1 роти № 4 БУПП в Чернігівській області Коваля О.В. вбачається, що під час несення служби було зупинено транспортний засіб "Volkswagen Transporter", номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 за порушення Правил дорожнього руху. В ході спілкування з водієм, у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від продуття приладу "Драгер" та проходження огляду у встановленому законом порядку в медичному закладі у лікаря-нарколога останній відмовився в присутності двох свідків. В подальшому на водія було винесено постанову за ч. 2 ст. 122 КУпАП та складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, водія відсторонили від керування, автомобіль було передано гр. ОСОБА_4 (а.с. 11).

Що стосується тверджень апелянта про невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, то такі є безпідставними. Так, відповідно до ст. 256 КупАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Отже, питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол, у діях конкретної особи, суд вирішує в межах протоколу, складеного відносно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження, на підставі доказів, зібраних органом, повноважним на складання протоколу.

Оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, визначені розділом Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій наказом МВС України від 07.11.2015 р. № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853.

Відповідно до Розділу X Інструкції водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, підлягають відстороненню від керування транспортними засобами та огляду на стан сп`яніння, направлення на який здійснюється відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами). Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який складається в двох примірниках, один з яких під підпис вручається особі, щодо якої проводився такий огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення такого огляду складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності). У разі відмови водія від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно п.п. 6-8 Порядку водій, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія в закладі охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія від проведення огляду в закладі охорони здоров/я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Із аналізу наведених норм законодавства слід зробити висновок, що фіксування відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння, має відбуватись за правилами, встановленими для огляду на стан сп`яніння. При цьому, така відмова особи повинна бути прийнята працівниками поліції виключно у присутності двох свідків (ч. 2 ст. 266 КУпАП, п.6 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735).

Зазначені правила працівниками поліції в даному випадку були дотримані в повному обсязі.

Дослідивши та оцінивши докази в їхній сукупності, апеляційний суд переконався, що місцевий суд правильно прийшов до висновку, про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, а саме, відмовився пройти огляд на стан сп`яніння в установленому порядку в присутності двох свідків, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій зобов`язаний на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд для встановлення стану алкогольного сп`яніння, дії наркотичних або токсичних засобів. Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від зазначеного обов`язку, тягне відповідальність, передбачену ст. 130 КУпАП.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Стаття 266 КУпАП регламентує порядок проведення огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до статті 266 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під дією препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є заходом забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, який здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Спростовується матеріалами справи і позиція апелянта щодо відсутності доказів його вини про відмову від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки в самому протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.3) мова йде про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що є порушенням п.2.5 Правил дорожнього руху.

За цих обставин, питання, які поставлені в апеляційній скарзі, щодо порушення порядку медичного огляду поліцейськими, не мають ніякого значення для вирішення справи по суті. Адже у випадку відмови особи від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейські не мають права ніяким чином примусити цю особу проходити медичний огляд, а можуть лише скласти протокол про адміністративне правопорушення. Обов?язок водія пройти на вимогу поліцейського медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння, прямо передбачений п. 2.5 Правил дорожнього руху, що не було виконано ОСОБА_1 ..

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, які є безпідставними і не спростовують правильності висновків суду про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та, на думку суду, є намаганням правопорушника уникнути адміністративної відповідальності за скоєне.

Апеляційний суд наголошує, що судочинство в Україні проводиться на засадах змагальності, що передбачає самостійне обстоювання кожною стороною своїх прав та інтересів. Усі доводи ОСОБА_1 , викладені ним в апеляційній скарзі, нічим не підтверджені, є голослівними і тому апеляційним судом відхиляються.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов безсумнівного висновку, що місцевий суд розглянув справу із дотриманням вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, з`ясував усі фактичні обставини вчинених правопорушень, обґрунтував свої висновки наявними по справі доказами, які були перевірені на їх належність і допустимість та оцінив їх із дотриманням вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП, дійшовши правильного та обґрунтованого висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом надана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, що виникли і закон, який їх регулює. При розгляді адміністративної справи суд першої інстанції повно та об`єктивно розглянув справу та прийняв правильне рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначив стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено, а відтак, апеляційний суд відхиляє твердження апелянта щодо наявності процесуальних порушень при постановленні судового рішення.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 жовтня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 жовтня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - без змін.

Постанова є остаточною й подальшому оскарженню не підлягає.

СуддяО. В. Демченко