Справа № 264/4666/19
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.11.2020 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області Матвєєва Юлія Олександрівна, ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про визнання постанови Іллічівського райсуду м.Маріуполя від 02 жовтня 2019 року №264/4666/19 такою, що не підлягає виконанню,

В С Т А НО В И В:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання постанови Іллічівського райсуду м.Маріуполя від 02 жовтня 2019 року №264/4666/19 такою, що не підлягає виконанню. Так, у обґрунтування заяви зазначено, що постановою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02 жовтня 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді 120 годин суспільно корисних робіт. Підставою притягнення до відповідальності стало невиконанням виконавчого листа від 26травня 2004 року за № 2-1977/04 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Станом на 20 листопада 2020 року дитина досягла повноліття, проте, у зв`язку з наявністю заборгованості із стягнення відповідних платежів, виконавче провадження щодо примусового виконання зазначеного вище виконавчого документу не може бути закінчено. Постанова Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області у справі № 264/4666/19 була винесена 02 жовтня 2019 року. 15 жовтня 2019 року вона набрала законної сили та була надіслана на виконання до Кальміуського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області. 16 квітня 2020 року та 11 серпня 2020 року начальник Кальміуського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області звертався до суду з поданням про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вищевказаної постанови в порядку ст. 304 КУпАП. Між тим, у задоволенні заяв представника органу пробації було відмовлено. На підставі викладеного, заявник зазначає, що з дня винесення постанови, тобто з 02 жовтня 2019 року, до теперішнього часу, пройшло більше трьох місяців, а постанова про накладення адміністративного стягнення не виконана. На підставі викладеного, просив визнати постанову суду від 02 жовтня 2019 року визнати такою, що не підлягає виконанню.

Виходячи з наданих матеріалів, суддею встановлено, що заява ОСОБА_1 про визнання постанови суду такою, що не підлягає виконанню, останнім не підписана.

Питання направлення матеріалів для належного оформлення не врегульовано нормами КУпАП. Водночас, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на справи про адміністративні правопорушення поширюються гарантії статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11.10.2011 №10-рп/2011(2) зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У цьому ж рішенні КСУ поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності, а тому з метою додержання принципу законності в необхідних випадках необхідно застосовувати принцип аналогії закону найбільш близького до адміністративно-деліктної галузі права - кримінального процесуального законодавства.

Отже, суддя враховує положення ст.ст.537 та 539 КПК України та приходить до висновку про повернення на адресу заявника ОСОБА_1 поданої ним заяви з додатками, для належного оформлення, оскільки зазначена заява не підписана.

Керуючись ст. 304 КУпАП, ст.537,539 КПК Ураїни, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання постанови Іллічівського райсуду м.Маріуполя від 02 жовтня 2019 року №264/4666/19 такою, що не підлягає виконанню, повернути для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю. О. Матвєєва