Справа № 646/6209/20
№ провадження 3/646/2102/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.12.2020 м. Харків

Суддя Червонозавоського районного суду міста Харкова Єжов В.А., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла від УПП у м. Харкові про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

07 жовтня 2020 року о 02 годині 17 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Daewoo», номерний знак НОМЕР_1 , біля будинку № 14 по вулиці Тернопільська в м. Харкові, на порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху (затвердженні постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306), не дотримався безпечної дистанції руху, внаслідок чого здійснив наїзд на огорожу, в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження. Під час оформлення дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку з підозрою на керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, працівниками національної поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд, однак водій на порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння ухилився.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Отже, передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" від 07.07.1989).

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 Куп АП розглядаються районними у місті судами (ст. 221 КУпАП). Виходячи з положень ст. 284 КУпАП лише орган, що розглядає справу приймає по ній передбачене законом рішення, зокрема, про накладення стягнення чи закриття справи.

У відповідності до вимог ст. 268 КУпАП, а також враховуючи положенняст.38КУпАП - стислі строки розгляду справи вбачається за можливе не відкладати розгляд справи.

Правопорушник, своєчасно сповіщений про місце і час розгляду адміністративної справи, в судове засідання не з`явився і не повідомив про причини неявки, від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, тому вважаю можливим розглянути справу в його відсутності.

Адміністративним порушенням відповідно до ст. 124 КУпАП визнається порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Правилами дорожнього руху передбачено: п. 12.1 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Адміністративним порушенням відповідно до ч. 1 ст. 130 КпАП України визнається керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правилами дорожнього руху передбачено: п. 2.5 водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується даними протоколів про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №130403 від 07.10.2020, складеного уповноваженою посадовою особою в установленому законом порядку.

Винність ОСОБА_1 в ухиленні від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, окрім визнання ним своєї вини, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №130402 від 07.10.2020, складеним уповноваженою посадовою особою в установленому законом порядку, в якому наявні підписи свідків цієї події.

За таких обставин, оцінивши наведені докази в їх сукупності, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124, частиною 1 статті 130 КУпАП, та про доведеність його вини.

При обранні міри адміністративного стягнення враховуються обставини і характер вчинених правопорушень, ступінь вини і дані про особу порушника.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до вимог ст. 401 КУпАП в провадженні по справі про адміністративні правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір.

На підставі наведеного, керуючись статтями 36, 401, 124, 130, 280, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130, статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Строк пред`явлення до виконання постанови 3 місяці.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 10 діб з моменту її винесення.

Суддя: В.А. Єжов