Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська
Провадження 3/201/5217/2020
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2020 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов із Соборного відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, тимчасово не працює, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутої за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Дільничим Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області 27 листопада 2020 року було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 в якому вказано, що 18 листопада 2020 року о 07 годині 30 хвилин, громадянка ОСОБА_2 знаходилась за адресою АДРЕСА_1 , де вчинила сімейний скандал зі своєю матір`ю ОСОБА_3 в ході якого висловлювалась нецензурною лайкою та гучно розмовляла, чим скоїла домашнє насилля.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про час та дату судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Виходячи з положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальним правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, не є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Отже, ураховуючи вищенаведене, вважаю за можливе провести розгляд даної справи за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Винність правопорушника підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 177932 від 27 листопада 2020 року, протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення, поясненнями потерпілої ОСОБА_3 , поясненням свідка ОСОБА_4 , копією постанови від 02.11.2020 року.

Приймаючи до уваги викладене, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні насильства в сім`ї, а саме умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

При визначенні виду і розміру стягнення, враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0, 2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 420,40 грн..

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 283, 284, 299 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить триста сорок гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить чотириста двадцять гривень сорок копійок.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Суддя: Антонюк О.А.