КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/824/4598/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2020 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду м.Києва від 25 червня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Печерського районного суду м.Києва від 25 червня 2020 року провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, потерпілий ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову у зв`язку з неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд необґрунтовано закрив провадження щодо ОСОБА_2 , оскільки наявними в матеріалах справи доказами доводиться її винуватість у вчиненні психологічного насильства ОСОБА_1 .

За наслідками розгляду апеляційної скарги просить постанову суду скасувати та постановити нову, якою визнати винуватою ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та на підставі п.7 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , - закрити.

Одночасно апелянт подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування поважності причин пропуску цього строку посилається на те, що він був позбавлений можливості підготувати апеляційну скаргу у встановлений законом строк, оскільки лише 17.07.2020 року зміг отримати копію оскаржуваного рішення.

Суд апеляційної інстанції визнає обґрунтованими доводи про поважність пропуску строків на апеляційне оскарження, оскільки відповідно до матеріалів справи копію рішення суду першої інстанції для потерпілого ОСОБА_1 була виготовлена лише 12.07.2020 року, а отримана останнім 17.07.2020 року, про що свідчить штриховий код та підпис потерпілого на відповідній копії постанови в матеріалах справи (а.с.146-147), а тому задовольняє його клопотання та поновлює йому строк на апеляційне оскарження.

Перевіривши матеріали справи про адміністративні правопорушення, заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, ОСОБА_2 , яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги та вважала рішення судді законним і обґрунтованим, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до складеного протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 03.08.2019 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила психологічне насильство в сім`ї відносно свого чоловіка ОСОБА_1 , чим порушила вимоги ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, та закрив провадження на підставі п.1 ст.247 цього Кодексу.

Прийняте рішення суд мотивував тим, що зміст протоколу не містить викладу конкретних обставин вчиненого правопорушення, яке ставляться у провину ОСОБА_2 , оскільки не зазначено, які ж дії, які вона вчинила, є психологічним насильством.

Суд апеляційної інстанції вважає таке рішення законним та обґрунтованим, з огляду на наступне.

Згідно п.14 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, яке передбачає умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

З огляду на це, як правильно встановив суд першої інстанції, викладена у протоколі суть адміністративного правопорушення не дозволяє встановити, вчинення яких саме дій, що відносяться до психологічного насильства, інкримінується ОСОБА_2 .

З цих підстав суддя обґрунтовано та на законних підставах дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, та закрив провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Оскільки оскаржуване рішення суду є законним та обґрунтованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Печерського районного суду м.Києва від 25 червня 2020 року, якою провадження у справі про адміністративні правопорушення закрито, за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, - залишити без змін, а апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 , - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.Мосьондз