Справа № 605/663/20
ПОСТАНОВА
"27" листопада 2020 р. Суддя Підгаєцького районного суду Тернопільської області Горуц Р.О. розглянувши матеріали, які надійшли від Підгаєцького відділення поліції Бережанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
громадянина України, не працюючого,
за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явилась. Причин своєї неявки суду не повідомила.
Захисником Андрусенко І.Я. подано письмове пояснення в якому просить закрити справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , у зв`язку із відсутністю у діях останнього складу вказаного адміністративного правопорушення, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в м. Підгайці по вул. Шевченка Тернопільської області у вищевказаний час, а також, що останньому не було забезпечено проходження огляду для встановлення степені алкогольного сп`яніння у медичному закладі, що поліцейські зобов`язані були виконати, оскільки ОСОБА_1 з результатом прилада Драгер не погодився.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини.
В письмових поясненнях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, вказано: Керував автомобілем не вживав алкогольних напоїв.
Отже, твердження захисника Андрусенка І.Я. стосовно того що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, є голослівними, не підтверджені жодними належними і допустимими доказами та повністю спростовані поясненнями самої особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також дослідженим в судовому засіданні відеозаписом із нагрудної камери поліцейського, з якого видно, що ОСОБА_1 не заперечував факту керування ним транспортним засобом, перед проходженням огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки.
Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність
за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно ч.ч.1-3 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Твердження захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про не забезпечення поліцейським проходження відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, знайшло своє підтвердження під час розгляду вказаної справи.
У відповідності до п.3 Розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є:
-запах алкоголю з порожнини рота;
-порушення координації рухів;
-виражене тремтіння пальців рук;
-різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;
-поведінка, що не відповідає обстановці.
Встановлено, що суть адміністративного правопорушення зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає фактичним обставинам справи, зокрема не вказано, які саме у поліцейського виникли підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння.
Згідно із п.7 Розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Нормами п. 10 Розділу ІІ Інструкції передбачено, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду, за формою наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції.
В порушення зазначених вимог законодавства до даного протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , на підтвердження викладених у ньому обставин, не додано акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, вказане також підтверджується описом матеріалів справи.
Також, всупереч п.8 Розділу ІІ Інструкції у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за формою наведеною в додатку 1 до цієї Інструкції.
Із письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , вбачається, що вказані особи 31 жовтня 2020 року близько 15 год. 40 хв. були присутні під час проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, за допомогою прилада Драгер, результат якого становив 0,50% проміле.
Однак, вказані пояснення свідків не підтверджують факту дотримання поліцейським встановленого порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст.266 КУпАП та Інструкції, а відповідно і не спростовують тверджень захисника стосовно того, що огляд особи на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням чинного законодавства.
Пунктом 6 Розділу ІІ Інструкції визначено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.
Із дослідженого в судовому засіданні відеозапису із нагрудної камери поліцейського, які містяться на DVD-R диску, видно, що ОСОБА_1 31 жовтня 2020 року близько 15 год. 37 хв., за добровільної згоди, в присутності двох свідків, пройшов тест для визначення степені алкогольного сп`яніння, за допомогою приладу Драгер, результат якого було озвучено поліцейським, а саме 0,50% проміле. Після чого вказана відео фіксація була одразу припинена.
Із матеріалів справи не представляється можливим встановити, чи погодилась чи не погодилась із результатом тесту особа, яка його проходила, чи просив ОСОБА_1 забезпечити йому проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, а також немає жодних доказів стосовно того, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти такий огляд на стан алкогольного сп`яніння.
На підтвердження наведеного, суд вважає за необхідне, зіслатися на зміст частини другої ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, якою передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку, та частини першої ст. 62 Конституції України, згідно якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Хоча приписи КУпАП не передбачають такої форми рішення, як обвинувальний вирок суду, саме постанова про накладення адміністративного стягнення за своєю правовою природою є тотожним процесуальним документом.
Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі Лучанінова проти України (рішення від 9 червня 2011 року) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням.
Таким чином, беручи до уваги те, що ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення правопорушення, за яке передбачене покарання у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, суд вважає за необхідне застосовувати стандарти Європейського Суду з прав людини, притаманні кримінальному провадженню.
При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України"). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом поза розумним сумнівом, зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Працівниками поліції не представлено будь-яких належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 керував автомобілем саме в стані алкогольного сп`яніння і пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч.5 ст.266 КУпАП).
Виходячи із наведеного вище, суд вважає, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу Drager Alcotest ARMK -0240 (а.с.1), є недійсним.
З огляду на вищезазначені обставини, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази в розумінні вимог ст.251 КУпАП, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, поза розумним сумнівом.
Виходячи із вищенаведеного, суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Підгаєцький районний суд Тернопільської області.

Суддя: Р. О. Горуц