ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/815/20
Єдиний унікальний № 310/4353/20 Головуючий в 1-й інстанції - Морока С.М.
Категорія - ст. 91 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції - Білоконев В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Білоконев В.М., розглянувши, у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21 липня 2020 року, в якій також порушено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду,

в с т а н о в и в:

постановою судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21 липня 2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.91 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 153 гривні.

Також стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Як зазначено в постанові, 07.06.2020 року о 12 годині 00 хвилин в м. Бердянську на території Приазовського національного природного парку в районі Оголовку Бердянської коси встановлено факт порушення режиму зони регульованої рекреації, ОСОБА_1 на автомобілі KIA д.н. НОМЕР_2 здійснив незаконний проїзд на територію природного заповідного фонду, що є заборонено, чим порушив ст.ст. 21, 64 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», п. 4.3.2 Положення «Про Приазовський національний природний парк».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити йому строк на оскарження постанови суду, оскільки він не отримував судових повісток, про існування постанови дізнався 02.11.2020 року, коли за місцем його роботи прийшла постанова про звернення стягнення. Зауважує, що нічого не порушував, ніхто відносно нього адміністративних протоколів за порушення природоохоронного законодавства не складав. Вважає, що постанову суду було винесено помилково.

Крім того, зауважує, що у протоколі про адміністративне правопорушення № 00100304, складеному 07.06.2020 року у м. Бердянськ (Бердянська коса) інспектором з охорони ПЗФ І категорії Приазовського національного природного парку Самелюк А.А., вказано, що правопорушником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, зареєстрований: АДРЕСА_1 .

Натомість його анкетні дані - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований: АДРЕСА_2 , працює: ПрАТ «Сентравїс продакшн юкрейн».

Окрім того, у вказаному протоколі вказано, що він знаходився на автомобілі «КІА» днз. НОМЕР_2 , однак, автомобіль з такими державними номерними знаками йому НЕ належить.

Також, серія та номер паспорту, вказані у протоколі, не співпадають з його серією та номером паспорту.

Зауважує, що якщо б посадові особи Приазовського національного природного парку складали протокол про скоєння адміністративного правопорушення, то вони посвідчили особу правопорушника паспортом громадянина України (про що мається відмітка у протоколі). Відповідно, анкетні дані, в тому числі - прізвище правопорушника, та його місце реєстрації повинні бути зазначені вірно, переписані з паспорту, так само, як і держномернийзнак автомобіля правопорушника та його серія й номер паспорту.

Його ж анкетні дані, місце реєстрації, серія і номер паспорту та держнорменийзнак автомобіля не співпадають за багатьма пунктами з даними правопорушника. Не розуміє, чому саме суд вирішив, що це він є правопорушником (тобто, суб`єктом адміністративного правопорушення), на якого складено протокол про скоєння адміністративного правопорушення, оскільки більшість даних, вказаних у протоколі, не співпадають з його.

Крім того, зауважує, що він не отримував судові повістки, оскільки в протоколі невірно вказано його адресу мешкання.

Крім того, зауважує, що доказів його провини матеріали справи не містять.

Просить скасувати постанову судді про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 9Ї КУпАП та закрити провадження у справі.

У відповідності до вимог ст. ст. 289, 294 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Посилання ОСОБА_1 про поважність пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді від 21.07.2020 року через розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 та без належного сповіщення про її час та місце розгляду справи, є обґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що суд повідомляв ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, але виконано це неналежним чином, оскільки судова повістка на його ім`я повернута до суду з приміткою про невручення, інших доказів належного його повідомлення про слухання справи в матеріалах справи не міститься.

З вищевказаного вбачається, що клопотання про поновлення строку засновано на законі, оскільки останній пропустив строк на апеляційне оскарження постанови від 21.07.2020 року з поважних причин, внаслідок чого цей строк підлягає поновленню.

23.11.2020 року до Запорізького апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій він просить судове засідання 27.11.2020 року проводити за його відсутності.

Перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративна відповідальність за ст. 91 КУпАП настає у разі здійснення в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон, а також територій, зарезервованих для наступного заповідання, забороненої господарської та іншої діяльності, порушення інших вимог режиму цих територій та об`єктів, самовільна зміна їх меж, невжиття заходів для попередження і ліквідації негативних наслідків аварій або іншого шкідливого впливу на території та об`єкти природно-заповідного фонду.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 001003 від 07.06.2020 року, 07.06.2020 року о 12 годині 00 хвилин в м. Бердянську на території Приазовського національного природного парку в районі Оголовку Бердянської коси встановлено факт порушення режиму зони регульованої рекреації, ОСОБА_1 на автомобілі KIA д.н. НОМЕР_2 здійснив незаконний проїзд на територію природного заповідного фонду, що є заборонено, чим порушив ст.ст. 21, 64 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», п. 4.3.2 Положення «Про Приазовський національний природний парк» та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідальність за ст. ст. 91 КУпАП.

Що стосується доводів апелянта з приводу того, що в матеріалах справи відсутні докази його провини, є не обґрунтованими та заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Незважаючи на невизнання вини самим ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, висновки суду щодо наявності його провини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП, ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

Так вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 001003 від 07.06.2020 року (а.с. 1), який підписаний ОСОБА_1 , від надання пояснень від відмовився, міститься підпис ОСОБА_1 , як особи, яка вичинила адміністративне правопорушення і також підпис в графі про отримання другого примірника протоколу, зауважень щодо неправильних відомостей щодо його складання та заповнення анкетними даними з боку ОСОБА_1 протокол не містить; картою схемою місця вчинення правопорушення (а.с.2).

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються як протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, так і іншими документами.

Таким чином, доводи ОСОБА_1 щодо відсутності доказів у справі з приводу його винності, є голослівними та не підтверджуються матеріалами справи, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, будучи обізнаним щодо наявності протоколу щодо нього, відповідно до ст. 268 КУпАП, перебігом стану його справи не цікавився і ніяких доказів, які б спростовували протокол про адміністративне правопорушення, до районного суду не подав.

З вказаного вбачається, що суд першої інстанції дав правильну оцінку всім наявним доказам, та належним чином мотивував у постанові свої висновки, які відповідають фактичним обставинам справи.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, в частині наявності вини в діях правопорушника, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Не впливають на законність та обґрунтованість судового рішення і інші доводи апелянта, вони не є істотними, тобто такими, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Разом з тим, доводи апелянта щодо не вірного зазначення судом першої інстанції анкетних та інших даних щодо нього, є необґрунтованими, а свідчать про те, що інспектором були допущені описки, однак це не є істотними порушеннями законодавства та такими, що впливають на законність та обґрунтованість судового рішення, чи могли б перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, і ніяким чином не спростовують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП.

Враховуючи вищевказане, апеляційний суд вважає, що до адміністративної відповідальності притягнуто не ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 .

Крім того, необхідно зауважити, що за змістом ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

У разі виявлення помилки у вигляді описки або очевидної арифметичної помилки у тексті судового рішення суд з метою виправлення цих описок або помилки з власної ініціативи або за заявою заінтересованої особи виносить відповідну постанову.

Під описками слід розуміти неправильне написання слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків.

Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними або граматичними помилками )описками), що стосуються істотних обставин ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунені судом, який виніс судове рішення.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (дата події, номера і дати документа, найменування сторін, прізвища особи, тощо).

Таким чином, інші описки в анкетних даних щодо місця мешкання ОСОБА_1 , державного номерного знаку автомобіля, який йому належить, серії та номеру паспорту ОСОБА_1 , в порядку ст. 304 КУпАП, необхідно вирішити суду першої інстанції, який виніс постанову.

Інших істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21 липня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21 липня 2020 року відносно ОСОБА_1 змінити.

Вважати, що до адміністративної відповідальності притягнуто не ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 .

Інші описки в анкетних даних щодо місця мешкання ОСОБА_1 , державного номерного знаку автомобіля, який йому належить, серії та номеру паспорту ОСОБА_1 , в порядку ст. 304 КУпАП, необхідно вирішити судом першої інстанції, який виніс постанову.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.М. Білоконев

Дата документу Справа № 310/4353/20