Справа № 372/1593/20 Суддя в суді першої інст. - Потабенко Л.Б.
Провадження № 33/824/3333/2020 Суддя-доповідач - Полосенко В.С.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2020 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С

за участі:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

представника - адвоката Терехова М.С.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Терехова М.С., на постанову судді Обухівського районного суду Київської області від 08 липня 2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з постанови суду І-ї інстанції, адміністративний протокол складено на підставі того, що 25.05.2020 року о 01 год. 20 хв. по вул. Київській в м. Обухів Київської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW X5 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Обухівського районного суду Київської області від 08 липня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, адвокат Терехов М.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що постанова судді є незаконною та необґрунтованою, винесеною без повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи. Крім того, зазначає, що суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень, проявив упередженість перекваліфікувавши дії ОСОБА_1 з п. 2.5. ПДР України на п. 2.9. ПДР України.

Звертає увагу суду на те, що вже після складення протоколу про адміністративне правопорушення за порушення п. 2.5. ПДР України, ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі. А тому зазначає, що первинне обвинувачення ОСОБА_1 в порушення п. 2.5. ПДР України є незаконним, протокол про адміністративне правопорушення за порушення п. 2.9 ПДР України поліцейськими не складався, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Вислухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника, в підтримку вимог та доводів апеляційної скарги, перевіривши та дослідивши матеріали справи та доводи скарги, приходжу до наступного висновку.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 227442 від 25 травня 2020 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, у зв`язку з чим він поставив підпис, крім того у графі "пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності" ОСОБА_1 зазначив "згоден" та поставив власний підпис;

- поясненнями ОСОБА_1 , який зазначив що відмовляється пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу "Драгер", та хоче пройти огляд в медичному закладі - Обухівській ЦРЛ;

- актом огляду на стан сп`яніння, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 107 від 25 травня 2020 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 на момент огляду перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про достатність вказаних доказів, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 1.6. Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України від 09.09.2009 №406/666, огляд проводиться: уповноваженою особою Державтоінспекції МВС, патрульної служби МВС на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я.

Як вбачається з матеріалів справи, огляд було запропоновано водію транспортного засобу - ОСОБА_1 , оскільки щодо нього у поліцейського були підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився лікарем Обухівської ЦРЛ ОСОБА_4 . Результати медичного огляду викладені у висновку № 107 від 25 травня 2020 року, з якого вбачається перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, допитаний в суді апеляційної інстанції, лікар ОСОБА_4 , який склав висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарський препаратів, підтвердив перебування ОСОБА_1 25 травня 2020 року в стані алкогольного сп`яніння.

Всупереч доводам апеляційної скарги, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно дослідив всі обставини справи та дійшов обгрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п. 2.9 ПДР України за наявності у матеріалах справи належних та допустимих доказів в їх сукупності.

Твердження апеляційної скарги захисника про те, що суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень, перекваліфікувавши дії ОСОБА_1 з п. 2.5. ПДР України на п. 2.9. ПДР України, спростовуються матеріалами справи, оскільки постановою Обіхувського районного суду Київської області від 03 червня 2020 року адміністративний протокол щодо ОСОБА_1 за порушення п. 2.5 ПДР України було повернуто до Обухівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області для належного оформлення, у зв`язку з невірною кваліфікацією пункту ПДР України.

Інші доводи викладені в апеляційній скарзі, не ґрунтуються на матеріалах провадження, спростовуються наявними у справі належними та допустимими доказами, і не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Суддя І-ї інстанції надав належну та об`єктивну оцінку всім доказам у справі, а також всебічно, повно та об`єктивно врахував обставини події, дійшовши вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п.2.9 "а" ПДР України.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винним та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП апеляційна скарга не містить.

Порушень вимог, які можуть бути підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для закриття провадження по справі, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Терехова М.С. залишити без задоволення, а постанову Обухівського районного суду Київської області від 08 липня 2020 рокущодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко