Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/386/20 Головуючий у суді І-ї інстанції Петров Р. І.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Олексієнко І. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2020 року. м. Кропивницький

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Олексієнко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Біденка О.С. на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 жовтня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1

визнано винним за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, скоєного та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 жовтня 2020 року ОСОБА_1 визнаний винним за те, що він 07.08.2020 року, о 23.20 год. керував автомобілем «Мерседес», д/н НОМЕР_1 , по вул. Вокзальній в м. Кропивницькому в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатами огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування постанови зазначено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення; результатами огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» (тест № 3241 від 07.08.2020 року до протоколу серії ОБ № 176449); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Драгер»; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , доданими до матеріалів справи, а також відеозаписом обставин правопорушення, з якого вбачається, що вказані у протоколі час та місці, ОСОБА_1 керував автомобілем «Мерседес», д/н НОМЕР_1 . На пропозицію працівників поліції пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», який показав наявність алкоголю в крові ОСОБА_1 в кількості 3,78 проміле.

У поданій апеляційній скарзі захисник Біденко О.С. просить скасувати постанову суду як незаконну та необґрунтовану, а провадження у справі закрити. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом було порушено право ОСОБА_1 на захист та справедливий суд, що проявилось в розгляді справи без його участі. Не маючи можливості взяти участь у судовому розгляді справи, ОСОБА_1 не зміг надати пояснень щодо інкримінованого йому правопорушенні. Крім того, при дослідженні відеозапису, який надано поліцейськими для доведення вини ОСОБА_1 встановлено, що поведінка останнього була такою, яка повністю відповідала обстановці, він виконував вимоги поліцейських, адекватно реагував на обстановку. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння містить таку ознаку сп`яніння як поведінка, яка не відповідає обстановці, що повністю спростовується відеозаписом, долученим до матеріалів справи. Більше того, поліцейськими після тестування за допомогою алкотестеру Драгер не у повній мірі роз`яснено порядок та наслідки відмови огляду у закладі охорони здоров`я. Також пояснення свідків, акти огляду на стан сп`яніння протокол про адміністративне правопорушення заповнені одним почерком, що ставить під сумнів достовірність викладених відомостей у вказаних доказах та шлях їх отримання. Вважає, що надані докази є завідомо недопустимими, а суд першої інстанції не звернув жодної уваги на викладені факти і притягнув особу до адміністративної відповідальності за відсутності допустимих доказів.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши заяву захисника Біденка О.С. про розгляд справи у його відсутності, перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані у повному обсязі.

Висновок місцевого суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ3176449 від 08.08.2020 року (а.с.3), який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 07.08.2020 о 23 год. 20 хв. в м. Кропивницький, по вул. Вокзальній, 37/16, керував автомобілем «Мерседес», д/н НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло;

- результатом алкотестеру «Драгер-6820», результат 3,78 % проміле (а.с.5);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.6);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , відповідно до яких, ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння (а.с.7-8);

-відеозаписами події, на яких зафіксовано факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 та вчинення ним адміністративного правопорушення.Дані відеозапису, дослідженого судом апеляційної інстанції, з достовірністю вказують факт знаходження ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. Оскільки на відео чітко вбачається, що алкотестер після продуття ОСОБА_1 показує результат 3,78 проміле. Сам ОСОБА_1 зазначив, що вживав напередодні алкогольні напої

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, а тому доводи апелянта в цій частині є необгрунтованими.

Більше того, працівниками поліції було вилучено у ОСОБА_1 посвідчення водія, видано тимчасове посвідчення, що підтверджується підписом останнього, а також відсторонено від керування транспортним засобом, що підтверджується розпискою (а.с.9).

Після цього, установивши стан сп`яніння ОСОБА_1 , поліцейським складений протокол про притягнення останнього до адміністративної відповідальності, до якого був долучений акт результату медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та долучений до матеріалів адміністративної справи, а тому порушень щодо складання зазначеного документа відповідно до Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Та обставина, що пояснення свідків, які брали участь у фіксуванні обставин зазначеного адміністративного правопорушення, викладені однаковим почерком, не може свідчити про неповноту з`ясування всіх обставин справи, оскільки вони узгоджуються з іншими доказами у справі та підтверджують обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, який складений щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та у відеозаписі з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.

Не спростовують висновків суду доводи захисника про те, що під час складання протоколу ОСОБА_1 не були чітко роз`ясненні права, передбачені ст.268 КУпАП, ст.59, 63 Конституції України. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення останньому працівниками поліції роз`яснювалися його права передбачені ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, що підтверджується підписом у протоколі про адміністративне правопорушення.

Також, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги захисника Біденка О.С. в інтересах ОСОБА_1 з приводу порушення останнього права на захист через розгляд справи судом за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки скаржник зазначив, що розгляд даної справи про адміністративне правопорушення відбувся 27 жовтня 2020 року в суді першої інстанції за відсутності ОСОБА_1 .

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження".

Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Окрім того, відповідно до статті 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП, участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не є обов`язковою, за умови коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За таких підстав, суд першої інстанції правильно дійшов до висновку про необхідність провести розгляд даної справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З огляду на викладене та враховуючи, що районним судом вживалися заходи стосовно належного повідомлення ОСОБА_1 та його захисника Біденка О.С. про час та місце розгляду справи як поштою, так і телефоном, клопотань від останніх про відкладення не надходило, а тому апеляційний суд залишає без задоволення вимоги апелянта стосовно порушення районним судом вимог КУпАП в частині розгляду справи про адміністративне правопорушення без участі ОСОБА_1 .

А тому, за наведених обставин справи, апеляційний суд вважає, що районний суд правильно розглянув дану справу про адміністративне правопорушення без участі ОСОБА_1 , оскільки в матеріалах справи є достатньо інформації про належне його повідомлення про час і місце розгляду справи. Таким чином, апеляційний суд вважає, що вищезазначені доводи апеляційної скарги захисника надані з метою ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, оскільки вина правопорушника повністю підтверджується матеріалами справи та дослідженими у судовому засіданні апеляційного суду доказами.

Інші доводи скаржника про порушення процесуальних прав ОСОБА_1 під час розгляду даної справи, суд також вважає безпідставними, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи і є такими, що не вплинули на об`єктивність розгляду судом даної справи та на правильність прийнятого по справі судового рішення.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 08.08.2020 року реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, врахувавши особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, що дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, та призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті.

Суддею суду першої інстанції накладено стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП з дотриманням вимог ст. 38 КУпАП.

З врахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Біденка О.С. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_1 - залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду І.С. Олексієнко