Справа № 163/2071/20 Провадження №33/802/803/20 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія:ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2020 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю ОСОБА_1 , його захисника Романіва С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 22 вересня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, та на підставі ч.2 ст.36 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Також з ОСОБА_1 в дохід держави стягнуто 420 грн. 40 коп. судового збору.

Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що:

- він 29 червня 2020 року об 12 год. 10 хв. в с.Згорани Любомльського району, керуючи автомобілем марки "Ауді", номерний знак НОМЕР_1 , і рухаючись заднім ходом в порушення п.10.9 ПДР України, не впевнився в безпечності руху та здійснив зіткнення з автомобілем марки "Ауді", номерний знак НОМЕР_2 , що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

- він в той же час та місці і при тих же обставинах, відмовився у встановленому законом порядку пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

Не погоджуючись із такою постановою судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, а пізніше доповнення до неї, в яких порушує питання про її скасування та закриття провадження у справі, оскільки вважає її такою, що винесена без повного і всебічного з`ясування усіх обставин справи та з неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права. Вказує, що в суді першої інстанції вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП не визнавав, однак суд з невідомих причин вказав про визнання ним вини. Зазначає, що матеріали справи не містять доказів, які підтверджували б ту обставину, що він керував автомобілем, або про його зупинку працівниками поліції. А тому вважає, що не було підстав для проведення огляду на стан сп`яніння. Крім того, вказує, у складеному відносно нього протоколі за ч.1 ст.130 КУпАП, не зазначено про порушення жодного пункту ПДР України, однак суд на це уваги не звернув. Не врахував суд і того, що свідок ОСОБА_2 відмовився від пояснень, які надав працівникам поліції на місці події 29.06.2020 року.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Романіва С.І., які підтримали апеляцію у повному обсязі та просили її задовольнити з підстав викладених в ній, доходжу до наступного висновку.

За положеннями статтей 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КУпАП.

Так, ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративних правопорушень, передбачених:

- ст.124 КУпАП об`єктивна сторона якого, характеризується діями спрямованими на порушення учасником дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна;

- ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, серед іншого, полягає у діях особи, яка керує транспортним засобом, тобто водія, з ознаками алкогольного сп`яніння, спрямованих на ухилення від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП не визнає, оскільки вважає, що матеріали справи не містять належних доказів його винуватості у їх вчиненні.

Проте, таке його твердження до уваги судом не приймається з врахуванням наступного.

Так, факт вчинення ОСОБА_1 згаданих адміністративних правопорушень, за обставин зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими судом доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №110510 від 29.07.2020 року, відповідно до якого суть правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 полягає в тому, що він 29.06.2019 року об 12 год. 10 хв. в с.Згорани Любомльського району в зоні загального користування, керуючи автомобілем марки "Ауді", номерний знак НОМЕР_1 , і рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності руху та здійснив зіткнення з автомобілем марки "Ауді", номерний знак НОМЕР_2 , що спричинило пошкодження транспортних засобів. Від надання пояснень відмовився при складенні протоколу відмовився;

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 29.06.2020 року, в якій, окрім іншого зафіксовано місце дорожньо-транспортної пригоди, розташування транспортних засобів після ДТП та характер механічних пошкоджень транспортних засобів;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №110511 від 29.06.2020 року, за змістом якого ОСОБА_1 29.06.2019 року об 12 год. 10 хв. в с.Згорани Любомльського району в зоні загального користування, керуючи автомобілем марки "Ауді", номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Від надання будь-яких пояснень відмовився;

- письмовим поясненням свідка ОСОБА_5 , наданим працівникам поліції на місці події 29.06.2020 року. В цих поясненнях окрім іншого зазначено, що вона бачила як ОСОБА_1 керував автомобілем марки "Ауді", номерний знак НОМЕР_1 , і коли здійснював рух заднім ходом, то здійснив зіткнення з іншим припаркованим автомобілем марки "Ауді", номерний знак НОМЕР_2 . Після цього вона відразу ж зателефонувала до ОСОБА_6 , який є її батьком, та повідомила про дану подію. Десь через 7 хв. ОСОБА_1 , який на її думку перебував в стані алкогольного сп`яніння, вийшов з автомобіля та пішов в будинок.

- письмовими поясненням свідка ОСОБА_6 наданими працівникам поліції на місці події 29.06.2020 року. В них окрім іншого зазначено, що до нього зателефонувала ОСОБА_5 (його дочка) та повідомила, що в його автомобіль в`їхав інший автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , який відпочивав з ними на одній прибудинковій території. Коли він прибув на місце ДТП, то ОСОБА_1 на там вже не було, а тому зателефонував у поліцію та повідомив про дану подію.

- письмовими поясненням свідка ОСОБА_2 наданими працівникам поліції на місці події 29.06.2020 року, який в них зазначив, що він перебував у будинку ОСОБА_1 , де вони разом розпивали спиртні напої - горілку. Через деякий час, точної години не пам`ятає, він повернувся до свого будинку. І вже перебуваючи в будинку, він почув звук характерний для зіткнення транспортних засобів. Коли вийшов на вулицю, то побачив, що ОСОБА_1 здійснив зіткнення з іншим припаркованим транспортним засобом. Він підійшов до автомобіля, в якому був ОСОБА_1 , забрав у нього ключі від транспортного засобу аби він в подальшому не керував ним, та пішов до свого будинку відпочивати.

- відеозаписом з боді-камери працівника поліції, який міститься в матеріалах справи (СD-диск), з якого окрім іншого вбачається, що працівником поліції було неодноразово запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці події з використанням спеціальних технічних засобів, або в медичному закладі, однак він відмовився. При цьому, працівником поліції було роз`яснено обставини за яких йому пропонувалось пройти відповідний тест, а саме - вказано про те, що свідки бачили, як він керував транспортним засобом та вчинив ДТП.

Крім того, вина ОСОБА_1 доводиться і поясненнями працівника поліції ОСОБА_7 , який допитувався судом першої інстанції в якості свідка та, який пояснив, що прибувши на виклик щодо скоєного ДТП, побачив два пошкоджені транспортні засоби. Учаснику ДТП ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на місці події з використанням спеціальних технічних засобів, або в медичному закладі, проте він відмовився в присутності двох свідків.

При цьому, факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не заперечувався і самим ОСОБА_1 , який вказував, що відмовляється від проходження такого огляду, оскільки не керував автомобілем, а тому і вважав, що немає підстав для його освідування.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень - ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи та узгоджуються між собою, оскільки повно відтворюють картину подій, які мали місце 29.06.2020 року за участі ОСОБА_1 .

Доводи ОСОБА_1 та його захисника про відсутність належних доказів його винуватості у вчиненні інкримінованих йому правопорушень, не заслуговують на увагу суду, оскільки повністю спростовуються матеріалами справи, які і містять докази, що підтверджують порушення ним Правил дорожнього руху та відповідно вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому, не зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №110511 від 29.06.2020 року за ч.1 ст.130 КУпАП пункту Правил дорожнього руху, який порушив ОСОБА_1 на думку апеляційного суду в даному випадку не тягне за собою недопустимості цього протоколу як неналежного доказу, оскільки в ньому, окрім іншого, належним чином викладено суть адміністративного правопорушення, місце та час його вчинення, а також нормативний акт, який передбачає відповідальність за це правопорушення.

Крім того, апеляційний суд вважає, що самі по собі письмові пояснення ОСОБА_2 від 01.09.2020 року, які в останнього відібрав адвокат Романів С.І. (містяться в матеріалах справи (а.с.44-45)) не є належним спростуванням письмових пояснень, які ОСОБА_2 надав працівникам поліції 29.06.2020 року на місці події, а також обставин, які викладені в оскаржуваній постанові судді, оскільки ОСОБА_2 в суді першої інстанції в якості свідка безпосередньо не допитувався, а в суді апеляційної інстанції сторона захисту клопотання про виклик в якості свідка цієї особи не заявляла. Зважаючи на це, апеляційний суд приходить до висновку, що саме першочергові пояснення ОСОБА_2 , які він надав працівникам поліції 29.06.2020 року на місці події і є правдивими, оскільки вони фактично узгоджуються з іншими матеріалами справи, а відтак і беруться до уваги судом.

Таким чином, усі твердження сторони захисту, які викладені в апеляційній скарзі та були наведені в ході апеляційного розгляду, не спростовують вищенаведених висновків суду першої інстанції, а зводяться до суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і, на думку апеляційного суду, фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене шляхом закриття провадження у справі.

При накладенні адміністративного стягнення суд першої інстанції врахував характер вчинених проступків, дані про особу порушника, ступінь його вини, конкретні обставини справи та обґрунтовано на підставі ч.2 ст.36 КУпАП, визначив безальтернативне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.130 КпАП України, яке повністю відповідає положенням ст.ст.23, 33 КУпАП

Таким чином, постанова судді Любомльського районного суду від 22.09.2020 року в даній справі є законною та такою, що винесена відповідно до вимог КУпАП.

У зв`язку з цим, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову судді щодо нього, без змін.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 22 вересня 2020 року щодо нього, - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк