ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/6283/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2020 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Просалова О.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 102704, 06.08.2020 року о 03 годині 20 хвилин по вулиці А.Ахматової, 4 в місті Києві, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Мазда 626» н/з НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у присутності захисника - адвоката Харченка С.В. свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 06.08.2020 року по вулиці А.Ахматової, 4 в місті Києві він перебував у своєму припар кованому автомобілі та нікуди не їхав. До нього під`їхали працівники поліції, перевірили документи та висловили підозру у тому, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Він неодноразово пояснював працівникам поліції, що нікуди не їхав і не збирався, а просто сидить у своєму автомобілі на парковці, працівники поліції не реагували на його пояснення, дали йому Драгер та сказали дути у нього. Він намагався продути Драгер та йому це не вдалося. В подальшому, працівники поліції знайшли якихось двох свідків та сказали їм, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у встановленому порядку. ОСОБА_1 пояснював свідкам, що його автомобіль не їхав та не був заведений, однак вони не зважали на це, підписали бланки пояснень та пішли. Працівники поліції видали йому протокол та поїхали.

Захисник Харченко С.В. клопотання про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Захисник зазначив, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а також огляд було проведено з порушенням закону. ОСОБА_1 не було видане направлення на проведення огляду в медичному закладі, працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря нарколога.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 № 102704 (а.с. 1), пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 2), відеозапис з нагрудних камер працівників поліції (а.с. 3), оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Вимогами ст. 251 КУпАП передбачено поняття доказів та порядок їх збирання у справі про адміністративне правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Перекладання такого обов`язку на суд не передбачено.

Згідно ст. 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З положень ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП вбачається, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків; у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Відповідно до частини 6 цієї статті, - огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Так, з дослідженого судом відеозапису з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що на місці події ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд за допомогою приладу «Драгер», на що він погодився та декілька разів намагався пройти такий огляд, однак йому це не вдалося. Вказані дії ОСОБА_1 працівниками поліції були розцінені як відмова від проходження огляду, внаслідок чого складено протокол. При цьому працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря у лікаря нарколога та не було роз`яснено про можливість такого огляду.

При цьому, наявні у матеріалах справи пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 містять посилання на те, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та у лікаря-нарколога. Проте, вказані пояснення спростовуються дослідженим відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції. Дані обставини викликають сумніви у достовірності інших даних, вказаних у поясненнях свідків тому суд не може визнати їх належними та допустимими доказами.

З урахуванням викладеного, виникають сумніви у відповідності дій працівників поліції вимогам статті 266 КУпАП під час процедури огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та направлення його на огляд до медичного закладу.

Згідно положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини » (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Крім цього, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 20.09.20196 року «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що протокол серії ДПР 18 № 102704 не підтверджений доказами та не може бути підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а тому, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 247 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, провадження у даній справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 247, 283-285 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя