Справа пр. №3-7477/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2020 року Оболонський районний суд м. Києва у складі судді Андрейчука Т.В., розглянувши за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисника справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, матеріали якої надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, -

В С Т А Н О В И В :

18 листопада 2020 року до Оболонського районного суду м. Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №147205, складений 06 вересня 2020 року інспектором роти №2 батальйону №2 полку №1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенантом поліції Дереброю В.Р. стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення, складеному інспектором роти №2 батальйону №2 полку №1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенантом поліції Дереброю В.Р., зазначено, що 06 вересня 2020 року ОСОБА_1 об 11 год 30 хв на пр-ті Оболонському, 15 в м. Києві кермував автомобілем Opel, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога за адресою: м. Київ, вул. Петра Запорожця, 20 в Київській міській наркологічній клінічній лікарні "Соціотерапія".

ОСОБА_1 та його захисник в судове засідання з`явились, вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного проступку не визнали, стверджували, що ОСОБА_1 не перебував у стані наркотичного сп`яніння.

Захисник ОСОБА_1 зазначив, що висновок лікаря-нарколога від 25 вересня 2020 року №005200 є недопустимим доказом у справі, оскільки він не відповідає вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція).

Зокрема захисник ОСОБА_1 вказав, що у п. 11 згаданого висновку відсутній підпис обстежуваної особи про ознайомлення з результатами огляду. Крім того, у п. 1 висновку зазначено, що він був складений 25 вересня 2020 року, натомість сам огляд проводився 06 вересня 2020 року та у протоколі про адміністративне правопорушення від 06 вересня 2020 року серії ДПР18 №147205 зазначено, що до нього долучений висновок лікаря-нарколога №005200.

Указані обставини, на думку ОСОБА_1 та його захисника, свідчать про порушення під час складання висновку від 25 вересня 2020 року №005200 вимог п. 22 Інструкції та ч. 5 ст. 266 КУпАП.

Більш того, захисник ОСОБА_1 зазначив, що згідно з результатами імунохроматографічного дослідження (СІТО TEST) від 31 жовтня 2020 року №199, отриманого за результатами лабораторного дослідження, проведеного ТОВ "Медлюкс", наркотичних речовин в організмі ОСОБА_1 виявлено не було.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також, при розгляді справ про адміністративні правопорушення необхідно з`ясувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП, а зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченими ст. ст. 283 і 284 КУпАП.

У ній, зокрема, потрібно наводити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції, яка була чинною на час вчинення адміністративного правопорушення) передбачено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція).

Так, згідно з п. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість (п. 3 розділу І Інструкції).

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 розділу І Інструкції).

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Зі змісту наведених норм вбачається, що запис з нагрудної камери поліцейського патрульної поліції може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Проте інспектором роти №2 батальйону №2 полку №1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенантом поліції Дереброю В.Р. не було долучено до справи про адміністративне правопорушення відеозапису з нагрудної камери поліцейського патрульної поліції, на якому було б зафіксовано факт керування ОСОБА_1 06 вересня 2020 року автомобілем Opel, д.н.з. НОМЕР_1 , момент зупинки працівником поліції транспортного засобу, а також факт проходження ОСОБА_1 у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що працівником поліції було порушено порядок оформлення протоколу про адміністративне правопорушення від 06 вересня 2020 року серії ДПР18 №147205, відтак, наведений доказ не може бути визнаний судом допустимим.

Окрім цього, відповідно до п. п. 15, 16 розділу ІІІ Інструкції за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння), видається на підставі акта медичного огляду.

Згідно з п. 17 розділу ІІІ Інструкції зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Проте у п. 11 висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння №005200, складеного 25 вересня 2020 року лікарем КНП "Київська міська наркологічна клінічна лікарня "Соціотерапія", відсутній підпис обстежуваної особи ОСОБА_1 про ознайомлення з результатами огляду.

За приписами п. 20 розділу ІІІ Інструкції висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Всупереч указаним вимогам висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння був складений не безпосередньо після огляду особи 06 вересня 2020 року, а лише 25 вересня 2020 року, що також підтверджується актом медичного огляду. Поряд з цим у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №147205 зазначено, що він був складений 06 вересня 2020 року о 12 год 15 хв та що до нього додається висновок лікаря-нарколога №005200.

Відповідно до п. 22 розділу ІІІ Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Враховуючи викладене, суд не може вважати висновок лікаря-нарколога від 25 вересня 2020 року №005200 допустимим доказом у справі, оскільки він складений з порушенням вимог до його оформлення.

Також суд звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №147205, складений відносно ОСОБА_1 про нібито керування останнім в стані наркотичного сп`яніння автомобілем Opel, д.н.з. НОМЕР_1 , датований 06 вересня 2020 року, тоді як висновок лікаря-нарколога №005200 був складений лише 25 вересня 2020 року.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленим законом.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Більш того, у своїх рішеннях у справах "Малофєєва проти Росії" (Malofeyeva v. Russia, рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та "Карелін проти Росії'(Karelin v. Russia заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Аналіз досліджених судом матеріалів справи про адміністративне правопорушення, не дає підстав дійти висновку, що ОСОБА_1 06 вересня 2020 року керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Відтак, у суду відсутні належні та допустимі докази вчинення останнім адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подання прокурора подаються до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва.

Строк пред`явлення до виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Т.В. Андрейчук