Справа № 305/1737/20
Номер провадження 3/305/678/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2020. Суддя Рахівського районного суду Закарпатської області Марусяк М.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, розлученого, непрацюючого, на утриманні має 1 н/л дитину, невійськовозобов?язаного,

за ч.1 ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд до Рахівського районного суду Закарпатської області надійшли адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення № 60787730 від 28.10.2020, вбачається, що громадянин ОСОБА_1 , будучи зобов`язаний сплачувати аліменти, згідно судового наказу №305/1913/19 від 21.10.2019, виданого Рахівським районним судом Закарпатської області на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , допустив заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за шість місяців, що складає 36026,16 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечив.

Адвокат Поштак Ю.С. ствердила, що ОСОБА_4 незнав про наявність судового наказу який був виданий 21 жовтня 2019 року Рахівським районним судом Закарпатської області за результатами розгляду заяви ОСОБА_5 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей про стягнення з нього на користь ОСОБА_5 аліментів на трьох неповнолітніх дітей. Після ознайомлення з матеріалами на підставі яких був виданий судовий наказ дізнався, що звертаючись до суду з заявою про видачу судового наказу, ОСОБА_5 до матеріалів заяви, додала в якості письмових доказів копії свідоцтв про народження дітей, що і слугувало підставою для видачі судового наказу. Однак, суд не звернув увагу при розгляді даної справи на той факт, що шлюб між ним та ОСОБА_5 розірвано ще 16.11.2006 року, і відповідно, всі троє дітей записані на нього в порядку ст.135 СК України. Таким чином, ОСОБА_5 , свідомо ввела суд в оману, вказавши в своїй заяві, що діти народженні у громадянському шлюбі, в якому вона проживала з ОСОБА_1 . У зв?язку з чим він звернувся до суду з заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами. З урахуванням наведеного просить справу у відношенні ОСОБА_4 закрити у зв?язку з відсутністю у його діях складу адмінправопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його адвоката Поштак Ю.С., дослідивши письмові матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно з положеннями ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд, не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до положень ч.1 та 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і основним джерелом доказів у справі, оскільки саме в ньому повинні міститися повні й точні відомості про вчинене правопорушення і його кваліфікацію, що має значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, склад адміністративного правопорушення включає в себе ознаки, які характеризують зовнішній прояв поведінки особи, його спрямованість та наслідки; ознаки, що характеризують правопорушника і його психічне ставлення до скоєного. Відповідно ознаки складу адміністративного правопорушення об`єднаються у чотири групи (елементи): об`єкт адміністративного правопорушення, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, суб`єкт адміністративного правопорушення та суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення. Всі зазначені елементи складу адміністративного правопорушення є обов`язковими. Суб`єктивна сторона - відображає психічне ставлення особи до скоєного діяння і наслідків, що наступають в результаті цього діяння. Вина особи - є необхідним елементом суб`єктивної сторони.

Диспозицією ч.1 ст.183-1 КУпАП передбачена відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Разом з тим, під час розгляду матеріалів встановлено, що ОСОБА_5 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з 10 жовтня 2019 року, до досягнення дітьми повноліття. До матеріалів заяви, додала в якості письмових доказів копії свідоцтв про народження дітей, що і слугувало підставою для видачі судового наказу. Однак, при прийнятті рішення суд не звернув увагу на той факт, що шлюб між сторонами розірвано ще 16.11.2006 року.Таким чином, ОСОБА_5 , свідомо ввела суд в оману, вказавши в своїй заяві, що діти народженні у громадянському шлюбі, в якому вона проживала з ОСОБА_1 .

Згідно листа № 1589/22.9-26/20 від 18.11.2020 начальника Рахівського районнного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), відповідно до актового запису про народження № 90 від 15.07.2009 року на ОСОБА_2 , актового запису про народження № 121 від 05.09.2011 року на ОСОБА_3 , актового запису про народження № 122 від 05.09.2011 року на ОСОБА_4 складених виконавчим комітетом Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області відомості про батька вказані на підставі частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, тобто, якщо при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Судом під час розгляду справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 183-1 КУпАП не здобуто належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні даного правопорушення.

Аналізуючи зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази у їх сукупності, приходжу до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, відповідно до ст.247 п.1 КУпАП через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 251, 256, 280, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі ч.1 п.1 ст.247Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Судовий збір в сумі 420,40 гривень віднести за рахунок держави.

На постанову може бути подана апеляційна скарга в судову палату до Закарпатського апеляційного суду через Рахівський районний суд Закарпатської області протягом 10 діб з моменту її проголошення.

Суддя Рахівського районного суду: М.О. Марусяк