Справа № 478/1439/20 Провадження № 3/478/743/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2020 року. Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Томашевський О.О., за участю: секретаря судового засідання Григоренко Н.О., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , неповнолітнього ОСОБА_2 , представника Служби у справах дітей Казанківської РДА Єни Л.В., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли від Казанківського ВП Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП,

В с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №329665 від 29.09.2020 року, було встановлено, що ОСОБА_1 ухилявся від виконання ст.150 СК України та порушив обов`язки щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , який 03.09.2020 року вдарив ОСОБА_3 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 факт вчинення адміністративного правопорушення визнав та щиро каявся. Неповнолітній ОСОБА_2 , в присутності представника Служби у справах дітей Казанківської РДА Єни Л.В. пояснив, що на ґрунті виниклого конфлікту між ним та ОСОБА_3 , завдав останньому одного удару кулаком в область обличчя, у зв`язку з чим, останній отримав тілесні ушкодження.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності та неповнолітнього ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 КУпАП ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей - тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Норма ч.1 ст. 184 КУпАП носить бланкетний характер, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила, яких не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Слід зазначити, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини («Лучанінова проти України» п. 39, «Тарасов проти України» п.п. 24, 25, «Надточій проти України» п. 20-22) справи про адміністративні правопорушення в Україні традиційно кваліфікуються Європейським судом як кримінальне обвинувачення, а отже на такі справи розповсюджуються гарантії права на справедливий судовий розгляд, гарантовані ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, відповідно до п. а) ч. 3 ст. 6 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Відсутність у протоколі конкретної норми (підпункту, пункту, частини статті) нормативно - правового акту, яку порушила особа, порушує право особи на захист і унеможливлює для судді усунути зазначені недоліки самостійно, адже розглядаючи справу, суддя зберігає неупередженість і не може вийти за рамки пред`явленого обвинувачення (протоколу), і так само самостійно знаходити нові обставини та підстави для засудження особи, займаючи тим самим обвинувальну позицію у справі.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №329665 від 29.09.2020 року поліцейський посилається на те, що ОСОБА_1 порушив вимоги ст.150 СК України, оскільки ухилявся від виконання обов`язків щодо виховання свого сина.

Статтею 150 СК України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

При цьому, у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. Як експлуатацію дитини слід розглядати залучення її до непосильної праці, до заняття проституцією, злочинною діяльністю або примушування до жебракування.

Ухилення від виконання батьківських обов`язків може проявлятись у різних формах.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суть адміністративного правопорушення, яка викладена у протоколі відносно ОСОБА_1 , не містить всіх обов`язкових ознак даного правопорушення, зокрема, не вказано, в чому саме полягало ухилення ОСОБА_1 від виконання обов`язків щодо виховання дитини, не конкретизовані норми законодавства, якими ці обов`язки передбачені та вимоги якого порушено, не вказано де саме, яким способом його син ОСОБА_2 завдав тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , та які тілесні ушкодження були отриманні останнім.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Крім того, як вбачається з листа Казанківського ВП Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області від 04.09.2020 року № 6903/66-2020 та довідки Казанківського ВП Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області «Про результати розгляду повідомлення ОСОБА_3 » від 04.09.2020 року, 03.09.2020 року близько 12 год. 00 хв., на ґрунті неприязних відносин, ОСОБА_2 завдав одного удару кулаком в обличчя ОСОБА_3 , в результаті чого, останній отримав тілесні ушкодження у вигляді саден бороди та колотої рани нижньої губи.

В діях неповнолітнього ОСОБА_2 формально наявний факт вчинення злочину, але враховуючи те, що він не досяг віку з якого наступає кримінальна відповідальність, відповідні відомості до ЄРДР внесені не були.

Частиною 4 ст.184 КУпАП передбачено, що за вчинення неповнолітніми діянь, що містять ознаки злочину, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, якщо вони не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність, тягне за собою накладення штрафу на батьків або осіб, які їх замінюють, від ста до трьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

За таких умов батько неповнолітнього ОСОБА_2 - ОСОБА_1 підлягав адміністративній відповідальності за ч. 4 ст. 184 КУпАП, яка передбачає накладення адміністративного стягнення у виді штрафу на батьків, діти яких, що не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність, вчинили діяння, що містить ознаки злочину.

Зважаючи на викладене, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суддя враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення судового збору.

Керуючись ст.ст.23, 24, 33, 34, 35, 184, 283, 284, 287, 294, 307, 308 КУпАП, суддя,

П о с т а н о в и в:

Провадження у справі № 478/1439/20 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду. Скаргу на постанову у справі, може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, через Казанківський районний суд Миколаївської області. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження, не було подано.

Суддя О.О. Томашевський