ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2020 року м. Володимир-Волинський

Суддя Володимир-Волинський міський суду Волинської області Каліщук А.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від начальника Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживає в АДРЕСА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 10.09.2020 року, об 00 год. 30 хв. по вул. Луцькій в м. Володимирі-Волинському, Волинської області керував автомобілем марки «Опель» р.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Однак його захисник Омелянюк М.В. просив провадження закрити, оскільки відсутні докази, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду пояснила, що вона зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення як свідок. Однак не чула, щоб працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці події, а також не пропонували пройти такий огляд і в закладі охорони здоров`я. Також зазначила, що протокол складався у відділенні поліції, а не по вул. Луцькій, як це зазначено у протоколі.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що не чув, щоб працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці події або в медичному закладі.

Заслухавши пояснення захисника, свідка, дослідивши всі докази в сукупності, приходжу до наступного висновку.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Диспозицією ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

При цьому, ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Відповідно до ч.2, 3 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та оформлення результатів такого огляду визначено Інструкціїєю про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 р. (Інструкція)

Відповідно до п.п. 6, 7 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив не згоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.9 Розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Згідно з ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Із аналізу наведених норм вбачається, що у випадку відмови особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, поліцейський повинен направити особу на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у заклад охорони здоров`я. Лише у випадку відмови особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та одночасно відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

За відсутності оформленого направлення у водія не виникає правових підстав та обов`язку його проходити у відповідному закладі охорони здоров`я.

Однак, у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На судовий розгляд справи не надано суду поліцейським жодних доказів, котрі б підтверджували, що ОСОБА_1 на місці події пропонувалось пройти медичний огляд як на місці події, так і у закладі охорони здоров`я і він відмовився пройти такий огляд, що давало б право поліцейському складати протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан алкогольного са`яніння.

При цьому, в судовому засіданні ОСОБА_2 , котра у протоколі про адміністративне правопорушення зазначена як свідок, пояснила, що не чула щоб працівники поліції на місці події пропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, а також пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я.

Також судом неодноразово викликався в судові засідання ОСОБА_4 , котрий у протоколі зазначений свідком, однак дана особа не з`явилась в судове засідання. Судом також застосовувався привід свідка, однак даний привід не виконано, оскільки особа відсутня за місцем проживання.

Один із найважливіших конституційних принципів щодо захисту основоположних прав та свобод людини при здійсненні процедури притягнення особи до адміністративної та/або кримінальної відповідальності (презумпція невинуватості) закріплено у ст.62 Конституції України, згідно з якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» ( з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини», відповідно до якого, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не може констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Однак всупереч наведеного, доказів, котрі б давали можливість поза розумним сумнівом зробити висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення, у матеріалах справи не має та не надано таких на судовий розгляд справи.

З огляду наведеного, приходжу до висновку про недоведеність факту відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що справа підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п.1 ст. 247, ст. ст. 283,284 КУпАП,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:/підпис/ А.А. Каліщук