Справа № 740/4420/20
Провадження № 3/740/1446/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 грудня 2020 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Кубрак Н. М.,

учасники справи:

ОСОБА_1 ,

захисник ОСОБА_1 адвокат Квацба Решид Джамалович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині матеріали, які надійшли з Носівського ВП ГУ НП в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого у АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

установив:

09 жовтня 2020 року о 20-30 год. на полі 05 ГН між населеними пунктами с. Ганівка с. Софіївка Носівського району Чернігівської області ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом комбайном «Клас», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, здійснив зіткнення з транспортним засобом трактором «NEW HOLAND» Т 7060, реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого трактор отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями ОСОБА_1 до протоколу; схемою місця ДТП від 09 жовтня 2020 року, в якій зазначені, зокрема, відомості про пошкодження трактора, які відповідають обставинам зіткнення транспортних засобів згідно з указаною схемою. Тобто ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, і є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 проти обставин, викладених у протоколі, заперечував.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Квацба Р. Д. надав суду письмові пояснення, згідно з якими місце зіткнення транспортних засобів на полі, де відбувається збір сільськогосподарських культур, не можна вважати зіткненням між учасниками дорожнього руху на дорозі. У даному випадку є порушення техніки безпеки при виконанні основних виробничих операцій, що не обліковується як ДТП на підставі Правил ведення обліку ДТП, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 22 травня 2019 року № 424.

Посилаючись на вказане, адвокат вважав, що ОСОБА_1 не є суб`єктом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП; у справі відсутні докази, які підтверджують факт порушення ним саме вимог Правил дорожнього руху України та відповідно наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, що є підставою для закриття провадження у справі згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Разом з цим адвокат надав суду довідку-характеристику стосовно ОСОБА_1 , видану 27 листопада 2020 року Виконавчим комітетом Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області за № 323; копію посвідчення, виданого Управлінням ПФУ в Ніжинському районі ОСОБА_2 , 1948 року народження; копію посвідчення, виданого Чернігівським національним технологічним університетом ОСОБА_3 , та довідку про доходи останньої.

Крім цього, адвокат надав суду копію протоколу про адміністративне правопорушення від 09 жовтня 2020 року, яку було видано ОСОБА_1 , та зауважив, що в ньому відсутній пункт Правил дорожнього руху, який порушив ОСОБА_1 , а також зазначена інша серія та номер протоколу, що, на його думку, є фальсифікацією.

У судовому засіданні ОСОБА_4 підтвердив факт зіткнення транспортних засобів у полі біля с. Ганівка, що мало місце 09 жовтня 2020 року близько 20-00 години вечора. Зазначив, що ОСОБА_1 на комбайні здавав назад, а ОСОБА_4 стояв позаду ного на тракторі, з увімкненими фарами, при цьому не встиг теж здати назад щоб уникнути зіткнення. Особисто йому шкода не спричинена, трактор не його. Внаслідок зіткнення транспортних засобів трактор отримав незначні пошкодження у вигляді тріснутої фари, інша подряпана, прим`ятого капота. Він нічого не міняв, так фару й поставив назад, були пошкоджені кріплення. Трактор півдня постояв, а потім почав працювати. Причиною зіткнення, на його думку, може бути те, що можливо ОСОБА_1 не побачив його, бо це було в полі, там була й інша техніка.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, а саме у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до вказаної статті об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Цією конструкцією законодавець передбачив настання негативних наслідків у вигляді майнової шкоди.

Правила Дорожнього руху України (далі ПДР) відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України (п. 1.1).

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (п. 1.3).

Згідно із пп. 1.4 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху (п. 10.1).

Згідно з п. 2.3 «б» ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 10.9 Правил дорожнього руху під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно із ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь. Тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом (п. 43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно з указаною правовою позицією розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 23 КУпАП а дміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 251, 252 КУпАП суд вважає, що наявні у справі докази, які безпосередньо досліджені судом, є належними, допустимими, достовірними і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та визнання її винуватості.

Зокрема, суд враховує особисті пояснення ОСОБА_1 , додані до протоколу, в яких він підтвердив факт керування ним 09 жовтня 2020 року близько 20-30 год. комбайном «Клас» на полі, а також, що він здавав назад, чи була позаду якась техніка він не бачив. Потім, рухаючись уперед, він побачив позаду комбайна трактор, після чого проїхав ще метрів 20 по колу, вийшов до водія трактора, який пояснив, що щойно ОСОБА_1 пошкодив деталі трактора.

Наведені ОСОБА_1 та його захисником адвокатом Квацбою Р. Д. у письмових поясненнях та усних, наданих у судовому засіданні, доводи не спростовують висновків суду та не дають підстав вважати, що ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення не скоював, або для звільнення його від відповідальності.

При накладенні стягнення суд враховує характер та обставини вчиненого правопорушення, який становить значну суспільну небезпеку в сфері безпеки дорожнього руху, особу порушника, обставини, що пом`якшують відповідальність; обтяжуючі обставини в протоколі не зазначені.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу згідно зі ст. 124 КУпАП. Такий вид стягнення є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

З урахуванням положень ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» 420,40 грн судового збору підлягають стягненню із ОСОБА_1 в дохід держави.

Керуючись ст. 7, 9, 23, 33, 124, 245, 280, 283 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок судового збору.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу у порядку примусового виконання постанови відповідно до ст. 308 КУпАП, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня прийняття постанови.

Повну постанову складено і підписано 07 грудня 2020 року.

Суддя І. М. Шевченко