Справа № 182/6060/20
Провадження № 3/0182/2491/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.11.2020 м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл.

Клименко І.В.,

розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від СРПП №1 Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, проживає у

АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

за участю правопорушника ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 № 514078 від 19.09.2020 водій ОСОБА_1 19.08.2020 о 23-20 год. по вул. Херсонській, 28 у м. Нікополі керував транспортним засобом - мопедом «Хонда Такт» без номерного знака, з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Водій від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння відмовився у присутності двох свідків. Даними діями водій порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В суді ОСОБА_1 факт правопорушення категорично заперечував і з обставинами, викладеними у протоколі, не погодився. Пояснив, що дійсно пізно ввечері 19.08.2020 він, керуючи вказаним мопедом, рухався по вул. Херсонській, де був зупинений працівниками патрульної поліції. Як причину зупинки інспектор пояснив, що мопед не має номерного знака і він був без мотошолома і почав складати протокол. Потім, при перевірці документів поліцейський сказав, що від нього чутно запах алкоголю і є підозра, що він п`яний та запропонував проїхати до лікарні, але він відмовився. При цьому пройти огляд за допомогою «Драгера» йому навіть не пропонували, хоча він би його пройшов. Після цього на нього було складено протокол за відмову від огляду на визначення стану сп`яніння. Від підпису у протоколі та дачі пояснень він відмовився, бо свідками були запрошені працівники приватної служби охорони, яких викликав поліцейський телефоном, хоча він наполягав, щоб свідками були перехожі громадяни. Крім того, зазначає, що поліцейські навіть не відсторонили його від керування транспортним засобом, бо після складання протоколу він поїхав далі. Оскільки на момент керування автомобілем він був абсолютно тверезий, ОСОБА_1 просив адміністративну справу відносно нього закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, вважаю, що його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП достовірними і належними доказами не доведена.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння або відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Ст. 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Так, відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими доказами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 3 ст. 266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Тобто законодавцем чітко прописаний порядок такого огляду, який проводиться тільки при наявності відповідних підстав вважати, що особа перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Підозрювана особа спочатку обов`язково повинна пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції, у присутності двох свідків і тільки після цього, якщо особа не заперечує факту виявленого сп`яніння, то поліцейський складає відповідний протокол, але якщо особа відмовляється від огляду з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, або після цього огляду заперечує його результати, то тільки тоді, подальший огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно розділу 1 п.6,7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванні під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: а) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); б) лікарем закладу охорони здоров`я.

Як встановлено суддею, зазначені вимоги порядку проходження огляду на стан сп`яніння щодо ОСОБА_1 працівниками поліції були порушені, оскільки йому не було запропоновано пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів, тобто, в даному випадку, порушено процедуру зазначених в законі дій працівниками поліції, що, відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, є порушенням права на захист, що є підставою для визнання встановленого факту відмови недійсним, а ухилення водія від огляду, відповідні ознаки сп`яніння, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, не підтверджені та не зафіксовані в установленому законом порядку.

Крім того, суддею також вживалися заходи щодо допиту свідків вчиненого правопорушення для підтвердження або ж спростування показів порушника, щоб встановити чи був ОСОБА_1 тією особою, яка відмовилася від проходження огляду на встановлення стану сп`яніння у встановленому законом порядку, однак свідки, що були присутніми при складанні протоколу, на виклик до суду не з`явились, з"ясувати в них обставини події не виявилось за можливе.

Тому суддя вважає, що додані до матеріалів справи пояснення свідків, як письмові докази, не можуть вважатися належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Згідно інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року), вбачається, що в разі встановлення у водія, на підставі проведеного огляду, стану сп`яніння, такий відстороняється від керування.

Але суддею встановлено і підтверджено самим ОСОБА_1 , що як до, так і після складання протоколу про адміністративне правопорушення водія не було відсторонено від керування транспортним засобом і в подальшому водій ОСОБА_1 продовжив рух. У зв`язку з цим, виникають обґрунтовані сумніви щодо упередженості поліцейського під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, що випливає з непослідовних дій уповноваженої посадової особи, яка спочатку встановила факт сп`яніння у водія, однак не відсторонила останнього від керування, а також не було передане керування іншій особі, щоб доставила його за місцем проживання водія та забезпечити безпеку руху, що є порушенням вимог ст. 265-2 та 266 КУпАП.

Оскільки обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складення протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП, тому суддя приходить до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а, відтак і відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь..

Інших беззаперечних та переконливих доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння в матеріалах справи немає, тому вважаю за необхідне провадження по справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 221, 283, ч.1 ст. 130 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення і набирає чинності після закінчення строку на оскарження.

Суддя: І. В. Клименко