Справа №461/8747/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2020 року суддя Галицького районного суду м.Львова Мисько Х.М., з участю представника Галицької митниці Держмитслужби Лубоцького Б.І., розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - АДРЕСА_1 , місце роботи не працює, місце проживання - АДРЕСА_1 . Закордонний паспорт НОМЕР_1 від 16.12.2011 виданий 4690,

за ч.6 ст.470 Митного Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

згідно протоколу про порушення митних правил, 12.10.2020 року близько 00 год. 30 хв., в зону митного контролю митного поста «Рава-Руська» Галицької митниці Держмитслужби смугою руху «зелений коридор», у напрямку «виїзд з України», прибув автобус марки SETRA S417HDH, із реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 , яким гр. України ОСОБА_2 , слідувала з України до Республіки Польща, в якості пасажира. Під час проходження митного контролю та митного оформлення вищезазначеного транспортного засобу, після проведення перевірки у відповідності до інформації електронної бази ЄАІС «Перетин кордону транспортним засобом», а також спрацювання АСАУР встановлено, що гр.України ОСОБА_2 , ввезла на митну територію України 04.09.2014 року 02:19:51 в зоні діяльності Львівської митниці ДФС транспортний засіб марки «AUDI 100», реєстраційний номер « НОМЕР_3 », номер кузова « НОМЕР_4 » в митному режимі «транзит», без сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів на строк, передбачений нормами ст.95 МК України для автомобільного транспорту 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного органу доходів і зборів 5 діб). Одночасно було встановлено відсутність у ПІК «Інспектор» та ЄАІС ДМС України інформації про вивезення з митної території України або поміщення в інший митний режим вказаного автомобіля станом на 12.10.2020 р. Частиною 1 ст. 381 МК України (в редакції закону станом на момент ввезення ТЗ) встановлено, що транспортні засоби особистого користування, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, дозволяється ввозити на митну територію України з метою транзиту без письмового декларування та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів з метою вільного обігу. При цьому, згідно гл.55 р. ХІІ МК України поміщення громадянином-резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжувалось би обов`язковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених Митним кодексом України (застосування заходів гарантування тощо). Нормами ст. ст.90 та 93 МК України визначено, що товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту перебувають під митним контролем і повинні бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного ст.95 МК України. Відповідно до ч. 2 ст.95 МК України до строків, визначених ч. 1 цієї статті не включається час дії обставин, передбачених ст.192 МК України, а саме обставин аварії або непереборної сили, про які перевізник зобов`язаний терміново (до закінчення терміну транзитного переміщення) повідомити найближчий орган доходів і зборів.

Таким чином, враховуючи вимоги Митного кодексу України та ЗУ №2612-VIII від 08.11.2018 року, №2725-VIII від 16.05.2019 року, щодо змін до Митного кодексу України гр.України ОСОБА_2 не вивезла транспортний засіб AUDI 100, кузов НОМЕР_4 , р/н НОМЕР_3 за межі митної території України у встановлений статтею 95 Митного кодексу України термін, більший ніж на тридцять діб.

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч.6 ст.470 Митного кодексу України.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про час, дату та місце проведення судового засідання, що підтверджується підписом про отримання примірника протоколу, в якому вказано дату, час та місце розгляду справи. Суд враховує те, що ОСОБА_1 належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи від неї не надходило.

Відповідно до ч.4 ст.526 МК України суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи.

Заслухавши представника Галицької митниці Держмитслужби, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч.1 ст.486 МК України).

Частиною 6 ст.470 МК України передбачена відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

Відповідно до ч.1ст.458 МК України,порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

У відповідності до вимог ст.495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеномузаконом порядкувстановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні таінші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта, іншими документами.

Частиною 1 ст. 381 МК України встановлено, що транспортні засоби особистого користування з метою прохідного транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу.

Товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, перебувають під митним контролем і повинні бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеногост.95 МК України (ст.90 та 93 МК України).

У відповідності до ст.95 МК України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - п`ять діб.

Частиною 2 ст.95 МК України встановлено, що до строків зазначених у ч.1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст.192 МК України.

Доказів того, що ОСОБА_1 у порядку визначеному ст.192 МК Українитарозділом VIII Порядку виконання митних формальностей, відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року № 657, зверталась до найближчого органу доходів і зборів до завершення визначеного митницею строку транзиту про обставини подій, у зв`язку з якими порушено ці строки, та місцезнаходження товарів і транспортних засобів у випадку порушення строку транзиту в ході розгляду справи не здобуто.

Водночас, обставин, передбачених ст.460 Митного кодексу України, з настанням яких діяння, передбачене ст.470 Митного кодексу України, не тягне за собою адміністративної відповідальності, під час судового розгляду не встановлено.

Факт вчинення адміністративного правопорушення також стверджується: протоколом про порушення митних правил №2042/20900/20 від 12.10.2020 року та іншими матеріалами справи, які знаходяться у об?єктивному взаємозв?язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.

Таким чином, аналізуючи наведені докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України доведена повністю. Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, суд приймає до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням характеру вчиненого порушення, особи порушника, яка раніше до адміністративної відповідальності за порушення митних правил не притягувалась, приймаючи до уваги відсутність в матеріалах справи даних про доходи порушника та можливість виконати нею покарання у виді штрафу,суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді конфіскації транспортного засобу,тобто в межах санкції статті за якою кваліфіковано її дії.

У відповідності до ст.487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Так, ст. 40-1КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420,40 гривень.

Керуючись ст.ст.458, 459, 461, 470, 486, 527, 528 МК України, суд-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України та накласти на неї стягнення - у виді конфіскації транспортного засобу марки «AUDI 100», реєстраційний номер « НОМЕР_3 », номер кузова « НОМЕР_4 », р/н НОМЕР_3 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України 420,40 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Х.М. Мисько