Номер провадження: 33/813/305/20
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Кадегроб А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2020 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Кадегроб А.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Приморського районного суду Одеської області від 23.01.2020, якою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, відносно ОСОБА_2 -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.01.2020 закрито провадження у адміністративній справі відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює АСУ «ІТС» інженером, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. ч. 2 173-2 КУпАП в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 24.09.2019 о 20.40 год. ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , по відношенню до своєї матері ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

За вказаним фактом співробітниками поліції відносно ОСОБА_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №199685 від 01.10.2019 за ч. 2 ст. 173-2 КпАП України, який підписав правопорушник.

На дану постанову ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить постанову судді районного суду скасувати, задовольнити її вимоги.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що районний суд не сповістив її про розгляд справи, не отримав її пояснення, а тому незаконно закрив провадження.

Апелянтка та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2 неодноразово на виклики апеляційного суду в судові засідання не з`являлися, в зв`язку з вищевикладеним, суддя апеляційного суду приходить до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за їх відсутності.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали провадження, суддя апеляційного суду доходить до таких висновків.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що суддя суду першої інстанції під час розгляду справи в повній мірі дотримався вищевказаних вимог КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, на час розгляду суддею суду першої інстанції 23.01.2020 справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП збігли строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності суддя районного суду дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із закінченням граничного строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого статтею 38 КУпАП, при цьому винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, не встановлювалась.

Суддя апеляційного суду погоджується з вказаними висновками судді районного суду.

Згідно з матеріалами справи, потерпіла ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають за однією адресою. Потерпіла ОСОБА_1 була сповіщена про розгляд протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 13.11.2019, 22.01.2020 та 23.01.2020 (а. с. 19, 20, 22).

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до положень частини 2 статті 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті.

Зазначеними положеннями КУпАП передбачено, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії, що унеможливлюється здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Приписи ст. 247 КУпАП є імперативними і чітко вказують, що суд повинен лише закрити провадження, не вирішуючи при цьому жодних інших питань.

При цьому наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Отже, при спливі строку накладення адміністративного стягнення провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, а тому, на переконання апеляційного суду, особа не може бути визнана винною у скоєнні того чи іншого правопорушення за таких обставин.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, i прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищевикладене, суддя апеляційного суду приходить до висновку, що суддею районного суду дотримано вимоги КУпАП щодо дотримання прав учасників провадження щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення на захист, участь в судовому розгляді справи, однак, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи судом строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, суддею районного суду вірно прийнято рішення про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 без встановлення вини останнього у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

В зв`язку з цим, суддя апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, а постанову судді районного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 7. 38, 289, 293, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.01.2020, якою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, відносно ОСОБА_2 , в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного правопорушення, залишити без змін.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Кадегроб