Номер провадження: 33/813/1394/20
Головуючий у першій інстанції Борщов І. О.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2020 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду: Гірняк Л.А.

За участю секретаря судового засідання Ющак А.Ю.

За участю представника ОСОБА_1 адвоката Сафронюк П.В.

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 03.11.2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України та позбавлено права керування всіма видами транспортних засобів на строк шість місяців, стягнуто судовий збір 420,40 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

ПРОЦЕДУРА:

27.09.2020 року у відношенні ОСОБА_1 складено протокол серії ДПР18№ 083826 про адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

З протоколу вбачається, що ОСОБА_1 , 27.09.2020 об 11:15 годині, керуючи автомобілем Mitsubishi Lancer, державний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул.Левітана в м.Одеса, в порушення вимог п.п.8.5, 10.4 Правил дорожнього руху України здійснив маневр повороту ліворуч через подвійну суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки, при цьому не врахував дорожньої обстановки, не надав перевагу в русі транспортному засобу Toyota Camry, державний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого допустив зіткнення транспортних засобі. Після чого від удару за інерцією автомобіль Mitsubishi Lancer відкинуло на припаркований автомобіль Dodge Grand Caravan, державний знак НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна передбачена ст.124 КУпАП.

Постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 03.11.2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України, на підставі якої його піддано адміністративному стягненню в вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів на строк 6 (Шість) місяці та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

На дану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову в частині виду накладення адміністративного стягнення та застосувати штраф у розмірі 340,00 грн, звільнити від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ)СТОРІН

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що обставини, встановлені в ході розгляду справи, є правдивими та беззаперечними, а оскарженню підлягає саме вид застосованого адміністративного права, який встановлений внаслідок допущення судом першої інстанції неповного судового розгляду, що є порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Зазначає, що свою провину в судовому засіданні визнав, підтвердив обставини, викладені в матеріалах ДТП та розкаявся у вчиненому та, незважаючи на такі обставини, суд обрав для нього більш суворе покарання з двох можливих, поклавши обов`язок по сплаті судового збору, незважаючи на те, що він є учасником бойових дій, що зазначено в схемі ДТП, замість номеру полісу обов`язкового страхування.

Посилається на те, що суд першої інстанції, з`ясувавши те, що в його є склад адміністративного правопорушення, мав з`ясувати чи є обставини, що пом`якшують адміністративну відповідальність, або обтяжують, чи підлягає особа адміністративній відповідальності.

Зокрема зазначає, що порушення норм матеріально права полягає у незастосуванні Закону України «Про судовий збір», відповідно до п. 13, ч. 1, ст. 5 якого, учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору, тобто стягнення з нього судового збору при розгляді справи було незаконне.

При цьому посилається на те, що він раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, має статус учасника бойових дій, що с свою чергу відповідно до ст. 34 КУпАП може бути визнано пом`якшуючою обставиною.

Крім того, ні Правила дорожнього руху України, а ні КУпАП, а ні будь-які інші закони не передбачають порядок визначення правопорушення як грубе, тому дана обставина не може прийматися судом до уваги і не може бути покладена в обгрунтування застосування більш суворого виду адміністративного стягнення.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18№ 083826 вбачається, що ОСОБА_1 , 27.09.2020 об 11:15 годині, керуючи автомобілем Mitsubishi Lancer, державний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул.Левітана в м.Одеса, в порушення вимог п.п.8.5, 10.4 Правил дорожнього руху України здійснив маневр повороту ліворуч через подвійну суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки, при цьому не врахував дорожньої обстановки, не надав перевагу в русі транспортному засобу Toyota Camry, державний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого допустив зіткнення транспортних засобі. Після чого від удару за інерцією автомобіль Mitsubishi Lancer відкинуло на припаркований автомобіль Dodge Grand Caravan, державний знак НОМЕР_3 , який належить

ОСОБА_3 порушив вимоги п.п. 8.5, 10.4 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 10.2001 року № 1306. В наслідок зіткнення, автомобілі отримали механічні пошкодження матеріальними збитками.

З матеріалів справи та пояснень водіїв вбачається, що учасники зазначеного ДТП не скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому ОСОБА_1 підлягає адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху на загальних підставах.

ОСОБА_1 в суді першої інстанції визнав свою провину у вчиненому правопорушенні, щиро розкаявся, особисто надавав пояснення.

Потерпілий ОСОБА_2 , в судовому засіданні районного суду, підтвердив обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

До апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_3 , одного з учасників ДТП, який просив суд змінити вид стягнення, враховуючи принцип пропорційності.

ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙЦНОГО СУДУ

Дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Позбавляючи ОСОБА_1 права керування всіма видами транспортних засобів на строк шість місяців районний суд виходив з того, що він грубо порушив вимоги ПДР, данні про особу винного, його каяття у порушенні правил дорожнього ПДР, незначний стаж водіння, наслідки які настали, у виді значних пошкоджень транспортних засобів, а тому обрав ОСОБА_1 більш суворе стягнення за вчинене з передбаченої санкцією статті альтернативи стягнень, а саме, позбавлення права керування транспортними засобами на шість місяців.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, в тому числі, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п.п. 8.5 та 10.4 ПДР України.

Тому, розглядаючи дану категорію справ, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог п.п. 8.5 та 10.4 ПДР України, які зазначені в протоколі працівником поліції.

Відповідно до п. 8.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року - дорожня розмітка поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює.

Відповідно до п. 10.4 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року - водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

За змістом КУпАП невід`ємною ознакою складу адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні, яку зумовлює, зокрема наявність реальної можливості не вчинити дії або відвернути наслідки, які складають об`єктивну сторону правопорушення.

Апеляційним судом встановлено, що згідно посвідчення Серії НОМЕР_4 від 31.07.2017 року - ОСОБА_1 є учасником бойових дій.

Визначаючи стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців суд не взяв до уваги, що ОСОБА_1 являється учасником бойових дій, проходить військову службу, яка пов`язана з керуванням транспортними засобами, думку потерпілих, а тому вважає можливим застосувати менш суворий вид адміністративного стягнення та накласти на нього штраф.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП - судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до положень п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Керуючись ст. 7, 8, 40-1, 293, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 03.11.2020 року змінити в частині виду накладання адміністративного стягнення та прийняти постанову.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави штраф в сумі 340,00 (триста сорок) гривень.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від сплати судового збору в сумі 420,40 грн. з підстав п. 13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Повний текст виготовлено: 27.11.2020 року.

Суддя Одеського апеляційного суду Л.А.Гірняк