справа № 415/7080/20
провадження № 3/415/1909/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2020 року місто Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Шевченко О.В., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Східного регіонального управління Лисичанського прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Луганська, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, працюючого інспектором 1 категорії фельдшером відділення забезпечення 1 прикордонної застави прикордонної комендатури швидкого реагування «Щастя», інвалідом не являється, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

У С Т А Н О В И В

18.11.2020 о 09 годині правопорушник ОСОБА_1 прибув на службу з запізненням понад 3 години, без поважних причин, тобто останній недбало поставився до військової служби в умовах особливого періоду.

У судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що дійсно 18.11.2020 у першій половині дня був відсутній на службі, оскільки у нього дуже боліла спина. Зробивши собі укол він прийшов на службу близько 12 години. Повідомити про запізнення раніше він не міг через зламаний телефон. До лікарні звернувся 19.11.2020 у м. Старобільські, де знаходиться його сімейний лікар, на підтвердження цього надав для огляду медичну картку хворого. Крім того 18.11.2020 в денний час доби, коли не відремонтували телефон, він придбав новий, про що надав суду підтверджуючи документи.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що він є керівником ОСОБА_1 18.11.2020 о 09 годині виявив відсутність на робочому місці ОСОБА_1 , через що телефонував останньому та його рідним, проте телефон ОСОБА_1 був вимкнений, а мати не знала чому її син не вийшов на роботу. Близько 12 години, згадавши, що ОСОБА_1 , на передодні, здавав у ремонт мобільний телефон, він пішов до ТЦ «Кристал», де зустрів правопорушника. Останній пояснив, що зранку не прийшов на роботу, через біль у спині. У подальшому свідок пішов на роботу, а ОСОБА_1 залишився придбати новий мобільний телефон. Вважає, що звернутися за медичною допомогою ОСОБА_1 міг на робочому місці, оскільки працює фельдшером.

Вислухавши пояснення правопорушника та свідка, а також дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-15 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у судовому засіданні та доведена змістом досліджених у судовому засіданні доказів, а саме:

- рапортом начальника служби охорони здоров`я ОСОБА_2 (а.с. 2);

- актом невиходу на службу 18.11.2020 інспектора 1 категорії фельдшером відділення забезпечення 1 прикордонної застави прикордонної комендатури швидкого реагування «Щастя» (а.с. 3);

- поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 4), з якого вбачається, що 18.11.2020 він не з`явився на службу в зв`язку зі станом здоров`я, до медичного пункту звернувся того ж дня.

Згідно вимог ч. 5 ст. 15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно - правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

У судовому засіданні правопорушником не надано доказів звернення до медичного пункту саме 18.11.2020, а лише 19.11.2020 у місті Старобільську. Окрім цього, правопорушник не спростовує того факту, що після поліпшення стану здоров`я, він не пішов одразу на службу, а спочатку намагався забрати з ремонту мобільний телефон.

Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що дії правопорушника ОСОБА_1 , за ознаками ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, кваліфіковані вірно, оскільки останній, являючись військовослужбовцем, недбало поставився до військової служби в умовах особливого періоду.

На підставі викладеного, з урахуванням особи, майнового стану, ступеню вини, характеру вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, наслідків що настали, а також того, що правопорушник ОСОБА_1 з 19.11.2020 по 22.11.2020 дійсно перебував на лікарняному і значної шкоди громадськості, державі та окремим громадянам не спричинено, суд вважає, що дане правопорушення можливо вважати малозначним, відповідно до ст. 22 КУпАП, і обмежитись усним зауваженням, а справу провадженням закрити.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 172-15, 221, 284, 285, 289, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В

Визнати винним ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП та звільнити останнього від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, і обмежитись усним зауваженням, справу провадженням закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд Луганської області.

Суддя О.В. Шевченко