Справа № 603/490/19
Провадження № 3/603/1/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" січня 2020 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Галіян І. М.

за участю секретаря судового засідання Захарчишин М.В.

розглянувши адміністративні матеріали Управління захисту економіки в Тернопільській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України:

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ), зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, такого, що раніше не притягувався до адміністративної відповідальності

- за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участі:

прокурора Старух В.І.

особи що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

в с т а н о в и в:

1. 26 липня 2019 року ОСОБА_1 , будучи звільненим з посади водія ДПРЧ-19 Управління ДСНС України у Тернопільській області 30 квітня 2017 року та відповідно до підпункту «д» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог абз.2 ч.2 ст. 45 Закону, без поважних причин, несвоєчасно, а саме 28.12.2018 подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, наступного року після припинення такої діяльності за минулий рік(після звільнення).

2. ОСОБА_1 у своїх поясненнях наданих у судовому засіданні з приводу несвоєчасного подання декларації після звільнення за 2017 рік , зазначив, що вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнає, та пояснив, що вказану декларацію він подав 28.12.2018 р., у зв`язку з тим, що його ніхто не повідомив про необхідність подання її до 01.04.2018 року. Однак в грудні 2018 року до нього по місцю проживання надійшло повідомлення від НАЗК про факт неподання ним декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Після отримання даного листа, він 28.12.2018 року подав декларацію за 2017 рік.

3. Незважаючи на невизнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією ОСОБА_1 , його винуватість доводиться такими доказами:

наказом №141 від 15.09.2012 року, яким ОСОБА_1 присвоєно чергове спеціальне звання старшина служби цивільного захисту(а.с. 29);

наказом начальника Управління ДСНС України у Тернопільській області №77 від 05.07.2013 року, яким ОСОБА_1 призначено на посаду водія дев`ятнадцятої державної пожежної рятувальної частини Управління ДСНС України в Тернопільській області ( а.с. 30 );

попередженням про недопущення корупційних та пов`язаних з корупцією правопорушень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції» підписаним ОСОБА_1 , 30.06.2016 року(а.с. 32);

копією електронної декларації поданої після звільнення ( а.с.11).

4. Як зазначено у примітці до ст.172-6 КУпАП, суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частини першої та другої ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подати декларацію особи, зазначені у п.1, п.п. «а» і «в» п.2 ст.3 Закону, які: здійснюють діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування; припинили таку діяльність.

Таким чином, незалежно від того, що особа припинила зазначену діяльність, вона зобов`язана виконувати усі обов`язки, покладені на неї статтями 45,46 і 52 Закону, у тому числі своєчасно повідомляти про відкриття валютного рахунку в установі банку-нерезидента і про суттєві зміни у майновому стані.

Тому, виходячи з Наказу № 141 від 15.09.2012 року, та Наказу №77 від 05.07.2013 року, ОСОБА_1 , є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язане з корупцією, згідно підпункту «д» п.1 ч.1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Суб`єктивною стороною, що передбачена ст.172-6 КУпАП, може бути правопорушення вчинене тільки умисно, оскільки діяння передбачені даною нормою, є діяннями з формальним складом, які вчиняються тільки умисно.

Отже, з попередження про недопущення корупційних та пов`язаних з корупцією правопорушень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції», підписаного власноруч ОСОБА_1 , випливає, що він усвідомлював протиправний характер свого діяння та бажав його вчинення.

5. За таких обставин, встановлюючи наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись вимогами Закону, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

Відповідно до абзацу 3 ст. 38КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення. Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП. Оскільки, з моменту виявлення адміністративного правопорушення вчиненого ОСОБА_1 , обчислення якого розпочате з дачі ним пояснень від 24.07.2019 року( а.с. 35), адже у них він констатував свою винуватість, зазначивши, що «несвоєчасно подав електронну декларацію після звільнення за 2017 рік, у зв`язку з тим, що його ніхто не повідомив», пройшло більше трьох місяців тому суд вважає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. 6. Таким чином, приймаючи до уваги вимоги абзацу 3 ст. 38 КУпАП, яка передбачає, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення, суд приходить до висновку, що вказані строки на момент розгляду справи закінчилися, а тому провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате закривається у разі закінчення на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення. За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.7ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 1, 7, 38, 247, 283, 284 КУпАП, ст.ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», суд, -

п о с т а н о в и в:

1. ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

2. Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на підставі п. 7 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадженням - закрити, у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 08.01.2020 року.

Суддя І. М. Галіян