Справа № 595/1749/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2020

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Тхорик І.І. розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від Бучацького ВП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №714402 від 31.08.2020, ОСОБА_1 28 серпня 2020 року о 13 год. 00 хв., за місцем свого проживання в с.Бариш Бучацького району вчинив психологічне насильство відносно тещі ОСОБА_2 .

Дії ОСОБА_1 при складанні протоколу кваліфіковано за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №547334 від 25.09.2020, ОСОБА_1 21 вересня 2020 року о 17 год. 00 хв., перебуваючи за місцем проживання в с. Бариш Бучацького району, вчинив домашнє насильство відносно тещі ОСОБА_2 , під час якого обзивав її різними нецензурними словами (психологічне насильство).

Такі дії ОСОБА_1 при складанні протоколу також кваліфіковано за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 під час розгляду справи в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого за ч.2 ст.173-2 КУпАП не визнав, вказав, що домашнє насильство відносно своєї тещі не вчиняв. Між ними інколи виникають сварки, однак не він їх розпочинає. У тещі завжди є претензії до нього, попри це він намагається не вступати в конфлікти з нею. 21 вересня 2020 року до їх господарства прийшов поліцейський ОСОБА_3 , який пояснив, що прийшов подивитися чим він займається, в той час він лежав на ліжку після інсульту. Коли біля нього була фельдшер, яка робила йому уколи, поліцейський в той час спілкувався з його тещею, яка постійно на нього скаржиться. Він пояснював працівнику поліції, що у них з тещею виникали побутові сварки, однак він не виражався в її сторону нецензурними словами та не погрожував фізичною розправою. Він переніс інсульт і не в змозі був встати з ліжка. Однак його зауваження не були взяті до уваги. Пояснення, які поліцейський відбирав у нього записані невірно, не з його слів, про що він зазначив в такому.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Крім того, статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Частина 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Частина 2 ст. 173-2 КУпАП передбачає ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Отже, підставою для кваліфікації дій особи за ч.2 ст.173-2КУпАП є повторне вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Однак, у змісті правопорушень, описаних в протоколах про адміністративне правопорушення серії АПР18 №714402 від 31.08.2020 та серії АПР18 №547334 від 25.09.2020, працівниками поліції не зазначено повторності, в той час як дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст.173-2 КУпАП, кваліфікуючою ознакою якої є повторність.

Крім того, в матеріалах справи відсутні постанови, які б свідчили, що ОСОБА_1 протягом року було піддано адміністративному стягненню за ч.1 чи ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи підрозділом поліції не було здобуто доказів та об`єктивних даних на підтвердження того, що могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 діями ОСОБА_1 , про що вказано у протоколах про адміністративні правопорушення. До протоколів про адміністративні правопорушення таких доказів не додано, в ході судового розгляду таких не встановлено.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №714402 від 31 серпня 2020 року свідки події не зазначені.

За даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №547334 від 25 вересня 2020 року свідком події вказана ОСОБА_4 , однак письмові пояснення такої до матеріалів справи не долучені. Крім того, як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_4 від 25 вересня 2020 року, які прийняті поліцейським Бучацького ВП Вікарчуком С.М., після змісту пояснень міститься запис «записано невірно» та підпис, що узгоджується з поясненнями ОСОБА_1 , даними в судовому засіданні та підтверджує той факт, що поліцейський записував пояснення не з його слів.

Таким чином, з матеріалів справи слідує, що склад адміністративних правопорушень, не доведений сукупністю належних і допустимих доказів, які б давали достатні підстави для беззаперечного висновку про винуватість ОСОБА_4 у їх вчиненні.

У своїх рішеннях у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії» ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, вважаю, що по справі немає належних доказів вини ОСОБА_4 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2 КУпАП, відсутні ознаки складу таких адміністративних правопорушень, а тому провадження по справі підлягає до закриття у відповідності до п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу вказаних адміністративних правопорушень.

На підставі наведеного та ч.2 ст.173-2 КУпАП, керуючись ст.ст.9,245,247,251,252,280,283,284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративних правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена через Борщівський районний суд Тернопільської області до Тернопільського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. І. Тхорик