ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/2896/20 Номер провадження 33/814/760/20Головуючий у 1-й інстанції Іващенко Ю. А. Доповідач ап. інст. Рябішин А. О.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Рябішин А.О., з секретарем Журою Н.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Мамедова Р.І. який діє в інтересах особи , що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29 жовтня 2020 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені суддею суду першої інстанції обставини

Постановою судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29 жовтня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

З гідно з постановою судді , 23.08.2020 року о 21 годині 30 хв. в м. Лубни Полтавської області по пр-ту Володимирському ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності 2 свідків.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи , яка її подала

Не погодившись з даним рішенням судді місцевого суду адвокат Мамедов Р.І. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу , в якій просив скасувати постанову , а провадження у справі про адмінправопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП , у зв`язку зі змінами законодавства і скасуванням акту , що встановлює адміністративну відповідальність.

Позиція апелянта в судовому засіданні апеляційного суду

ОСОБА_1 та його адвокат в судове засідання не з`явились , надавши заяву про розгляд справи без їхньої участі. Апеляційну скаргу підтримували та просили задовольнити.

Мотиви суду

Вивчивши матеріали провадження , перевіривши доводи апеляційної скарги , апеляційний суд доходить до таких висновків.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вказані вимоги закону суддею місцевого суду були дотриманні в повному обсязі.

Згідно ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Доведеність обставин , щодо відмови ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`янінням, від проходження огляду на стан сп`яніння , в апеляційному порядку не оскаржується , а тому не переглядається і апеляційним судом.

Доводи апеляційної скарги адвоката про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинене діяння у зв`язку з скасуванням акту , який встановлює адміністративну відповідальність не заслуговують на увагу.

Надаючи адміністративно-правову кваліфікацію діянням ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Як вбачається з матеріалів провадження , 23.08.2020 року о 21 годині 30 хв. в м. Лубни Полтавської області по пр-ту Володимирському ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності 2 свідків.

Станом на день вчинення цього правопорушення , ч. 1 ст. 130 КУпАП діяла в редакції , згідно з якою відповідальність за цією статтею була передбачена за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так , ст. 130 КУпАП дійсно з 01 липня 2020 року згідно Закону України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року зазнала змін та передбачала відповідальність за керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинені особами, які не мають права керування річковими, морськими або маломірними суднами.

В той же час, згідно з Законом України від 17 червня 2020 р. № 720-IX Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 03 липня 2020 р. були внесені зміни до закону №2617-VIII. Підпунктом 117 розділу 1 Закону № 720-IX у розділі 1 Закону України «Про внесення змін до деяких актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (Закон № 2617 - VIII) у пункті 1; підпункти 2-4,7 виключено.

Саме підпункт 4 пункту 1 і запроваджував нову редакцію ст. 130 КУпАП, яка вступала в силу з 01 липня 2020 р. і не передбачала адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, у пункті 2 розділу 1 Закону № 2617-VIII виключено підпункти 127, 128, 131, 149, 171, 207. Саме підпунктом 171 доповнювався КК України статтею 286-1 Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, з 03 липня 2020 р. з часу набрання чинності Закону України № 720-IX кримінальна відповідальність за ст. 286-1 КК України відсутня, оскільки відбувалась декриміналізація цього суспільно небезпечного діяння.

Натомість існує адміністративна відповідальність з 03 липня 2020 р. за ст. 130 КУпАП в редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 2617-VIII.

Таким чином, на теперішній час, в тому числі і станом на 23 серпня 2020 року , тобто на дату вчинення ОСОБА_1 правопорушення, стаття 130 КУпАП діяла і діє в тій редакції, що діяла і до 01 липня 2020 року.

З огляду на викладене ОСОБА_1 , згідно з ч.1 ст.8 КУпАП України повинен нести відповідальність за законом, який діяв на час вчинення адміністративного правопорушення, тобто за ч.1 ст.130 КУпАП України.

Тому дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано судом першої інстанції за ч. 1 ст. 130 КУпАП та відмовлено у задоволенні клопотання адвоката про закриття справи про адмінправопорушення на підставі п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вказані вимоги адвоката не ґрунтуються на вимогах закону ще й з огляду на таке.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Під скасуванням акту про адміністративну відповідальність необхідно розуміти видання нормативного акту, яким повністю скасовується караність того діяння, за яке передбачалась адміністративна відповідальність, або встановлюється відповідальність більш м`яка, ніж адміністративна.

Між тим, Законом України від 22.11.2018 року № 2617 VIII, який набрав чинності із 01 липня 2020 року , і який скасований вже з 03 липня 2020 року , відповідальність за діяння, які підпадали під ознаки статті 130 КУпАП України, була посилена , а не скасована.

Доводи апелянта щодо неможливості застосування Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 09 квітня 2020 року №720-ІХ, через порушення юридичної техніки його прийняття , також не заслуговують на увагу , оскільки вказаний закон набрав законної сили у визначеному законом порядку , положення цього Закону такими , що не відповідають Конституції України не визнавалися , після 03 липня 2020 року будь-які інші зміни до ст. 130 КУпАП не вносилися.

Крім того , згідно з роз`яснень від 20 липня 2020 року Комітету Верховної Ради України з питань правоохоронної діяльності, з 03 липня 2020 року ст. 130 КУпАП підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 2617-VIII.

Посилання при цьому на практику інших судів апеляційної інстанції є неспроможними , оскільки згідно з процесуальним законодавством вона не є такою, що має преюдиційне значення.

З огляду на викладене апеляція адвоката висновків суду не спростовує, а суд першої інстанції , правильно встановивши фактичні обставини по справі та обґрунтувавши їх належними і допустимими доказами, постановив законне та обґрунтоване судове рішення про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнення його до адміністративної відповідальності за цією статтею .

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , накладено з додержанням вимог статті 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

Порушень законодавства про адміністративні правопорушення, суддею суду першої інстанції, які ставили б під сумнів його висновки, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Зважаючи на вищевикладене, не вбачаю підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Мамедова Р.І. , який дії в інтересах особи , що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення , а постанову судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Рябішин