П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2020 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Дергачова Н.В., розглянувши матеріали Сокальського відділення поліції Червоноградського відділу поліції ГУНП у Львівській області про притягнення громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, ідентифікаційний номер - суду не відомий, до адміністративної відповідальності

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

28 вересня 2020 року о 04 год. 40 хв. в м. Соснівка по вул. Галицька 5, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем марки VOLKSWAGEN PASSAT, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу "Драгер" ALCOTEST 6820.

На підтвердження вини ОСОБА_1 надані: протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 105178 від 28.09.2020 року, результати огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу "Драгер" від 28.09.2020 року відносно ОСОБА_1 , з якого вбачається що він перебував у стані алкогольного сп`яніння (1,46 проміле) та письмові пояснення ОСОБА_1 від 28.09.2020 року.

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення справи від нього на адресу суду не надходило.

Як вбачається з протоколу серії ОБ № 105178, ОСОБА_1 був обізнаний, про те, що справа відносно нього буде розглядатися в Ужгородському міськрайонному суді Закарпатської області. Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008 наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження".

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до переконання, що своїм діянням гр. України ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів,що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи характер та ступінь адміністративного правопорушення,обставини справи, зокрема пояснення самого ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що обставини зазначені у протоколі серії ОБ № 105178 знайшли своє підтвердження, відтак ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 283, 284 КпАП України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, ідентифікаційний номер - суду не відомий, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. /десять тисяч двісті/ грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, ідентифікаційний номер - суду не відомий, на користь держави судовий збір в розмірі 420 /чотириста двадцять/ грн. 40 коп.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

На постанову може бути подана апеляція на протязі десяти днів до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Закарпатської області Н.В. Дергачова