ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/766/20
провадження № 3/753/2017/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2020 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Трусова Тамара Олександрівна за участі захисника Шаповалова А.М., розглянула справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

З Управління патрульної поліції в м. Києві до суду надійшов матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП України).

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 251854 від 24.12.2019 зазначено, що 24.12.2019 о 21-35 год. у м. Києві на вул. Драгоманова, 44 ОСОБА_1 керував автомобілем ГАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5. Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, пояснень по суті правопорушення не надав, а його захисник Шаповалов А.М. заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування клопотання захисник послався на те, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, та було допущено порушення процедури фіксування правопорушення. Вказав, що зупинення керованого ОСОБА_1 автомобіля було безпідставним, в матеріалах справи відсутні його пояснення та пояснення свідків, ОСОБА_1 не було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені статтею 268 КпАП України, а відеоматеріали з камер нагрудного реєстратора є недопустимим доказом, оскільки запис не є безперервним, у зв`язку з чим неможливо встановити хронологію подій та перевірити дотримання поліцейськими вимог статті 266 КпАП України. Окрім того, поліцейський не надав ОСОБА_1 направлення на проходження огляду в закладі охорони здоров`я, а коли останній вирішив самостійно пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, йому було відмовлено у зв`язку з тим, що у нього відсутнє відповідне направлення.

За результатами дослідження матеріалів справи суд не встановив підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за складеним щодо нього протоколом про вчинення адміністративного правопорушення.

Так, частиною 1 статті 130 КпАП України встановлена адміністративна відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Згідно з нормою частини 3 статті 130 цього Кодексу передбачена адміністративна відповідальність за дії, встановлені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Стаття 251 КпАП України визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідженням змісту складеного щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що він не відповідає вимогам статті 256 КпАП України, а саме: формулювання суті адміністративного правопорушення не узгоджується з диспозицією частини 3 статті 130 КпАП України (відсутня вказівка на попередні адміністративні стягнення); чітко не зазначено нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення (у відповідній графі вказано частину 1 статті 130 КпАП України і поряд олівцем написано цифру 3).

У вказаному протоколі зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, але від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , підписи яких містяться у протоколі, проте пояснень свідків до протоколу не додано.

Зазначені у протоколі ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів; порушення мови; поведінка, що не відповідає обстановці; зіниці очей не реагують на світло, відповідають ознакам, наведеним у пункті 4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція).

На підтвердження викладених у протоколі обставин до протоколу додано CD-диск з трьома файлами-відеозаписами з портативних відеореєстраторів (з них два одинакові, зроблені різними відеореєстраторами), якими зафіксовано, що ОСОБА_1 дійсно перебував у загальмованому стані та двічі відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, проте дані відеозаписи є фрагментарними і в цілому займають приблизно 4 хвилини з більше ніж години документування адміністративного правопорушення, що не дозволяє встановити повну картину подій, які стали підставою для складання протоколу, та перевірити доводи захисника про недотримання поліцейськими процедури огляду водія на стан сп`яніння.

З огляду на вказане та ураховуючи, що фрагментарна відеозйомка не відповідає вимогам пункту 5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 18.12.2018 № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 за № 28/32999, суд вважає, що дані відеозаписи як докази у повній мірі не відповідають критеріям належності та допустимості.

Відповідно до пункту 6 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 7 розділу І Інструкції передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

У додатку 1 до цієї Інструкції наведена форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 8 Інструкції, наведена.

Згідно пункту 9 розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції,

поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (пункт 12 розділу ІІ Інструкції).

Аналіз наведених положень Інструкції дає підстави для висновку, що у разі виявлення у водія ознак наркотичного сп`яніння поліцейський повинен видати водію направлення на його огляд у закладі охорони здоров`я, проте таке направлення щодо ОСОБА_1 не складалось.

До матеріалів також додано розписку ОСОБА_1 про залишення транспортного засобу за певною адресою, докази, які свідчать про те, що він двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння і за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, та копію постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 126 КпАП України, однак вказані документи не містять відомостей, які спростовували доводи сторони захисту про порушення процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан наркотичного сп`яніння та оформлення результатів такого огляду.

Незважаючи на те, що суд повертав матеріали справи до Управління патрульної поліції в м. Києві для належного оформлення, жодних інших доказів винуватості ОСОБА_1 суду не було надано.

У відповідності до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже ураховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам статті 256 КпАП України, викладені у ньому обставини не підтверджуються належними, допустимими та достатніми доказами, та було порушено визначену нормативними актами процедуру огляду водія на стан сп`яніння, суд дійшов до переконання про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 130 КпАП України, що є підставою для закриття провадження в справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись частиною 3 статті 130, статтями 279, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: