Провадження № 3/127/7738/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2020 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 не сплачує аліменти на утримання дитини згідно з виконавчим листом, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, та станом на 01.07.2020 становить 41150,7 грн.

ОСОБА_2 в судовому засіданні винуватість у вчиненні правопорушення не визнав та суду пояснив, що він сплачував аліменти та направляв квитанції державному виконавцю електронною поштою. Крім того, зазначив, що розрахунок заборгованості не відповідає дійсності, через що він його оскаржує.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та виконавчого провадження, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З диспозиції частини першої статті 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП) випливає, що адміністративна відповідальність настає у разі несплати аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

З протоколу про адміністративне правопорушення убачається, що ОСОБА_1 не сплачує аліменти на утримання дитини згідно з виконавчим листом, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, та станом на 01.07.2020 становить 41150,7 грн.

Згідно з виконавчим листом Вінницького районного суду Вінницької області від 28.11.2013 у справі № 128/5739/13-ц суд вирішив стягувати з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі ј частки зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини до досягнення сином повноліття, починаючи з 14.11.2013.

11.03.2019 старший державний виконавець Вінницького районного ДВС ГТУЮ у Вінницькій області (далі ВРВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області) Невмержицька Я.А. винесла постанову про відкриття виконавчого провадження № 58568730.

ОСОБА_1 в судовому засіданні обставини, викладені у протоколі заперечив, зауваживши при цьому, що він сплачував аліменти та на підтвердження оплати направляв квитанції державному виконавцю, однак остання при здійсненні розрахунку заборгованості не врахувала отримані квитанції.

З метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, суд з ВРВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області витребував матеріали зазначеного вище виконавчого провадження.

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 58568730 за період з 20.08.2018 по 01.07.2020 у ОСОБА_1 наявна заборгованість на загальну суму 41150,77 грн.

Як вже судом зазначено вище, ОСОБА_1 , заперечуючи наявність заборгованості зі сплати аліментів, послався на наявність в матеріалах виконавчого провадження квитанцій про здійснення оплат. З огляду на такі твердження ОСОБА_1 , суд вважає за доцільне звернути увагу на таке.

В матеріалах виконавчого провадження дійсно наявні дублікати квитанцій, на які посилається ОСОБА_1 . Разом з тим, суд враховує, що згідно із зазначеними квитанціями загальна сума сплачених ОСОБА_1 аліментів становить 6300 грн. Натомість, загальна заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів становить 41150,70 грн. При цьому наявність в матеріалах виконавчого провадження квитанцій про оплату ОСОБА_1 шкільного харчування, суд до уваги не приймає, оскільки такі оплати здійснювались на рахунок відділу освіти та не є сплатою аліментів. Інших об`єктивних даних, які б спростовували зазначені висновки суду, ОСОБА_1 в судовому засіданні не надано і не заявлено відповідного клопотання про витребування доказів на підтвердження його доводів. Тому суд дійшов до висновку, що ОСОБА_1 в судовому засіданні не надано доказів, які б свідчили про здійснення погашення всієї заборгованості. Крім того, суд враховує, з наданого суду розрахунку заборгованості випливає, що така заборгованість у ОСОБА_1 виникла з 20.08.2018, тобто перевищує шість місяців.

З огляду на викладене, суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого частиною першою статті 183-1 КпАП, за ознаками несплати аліментів на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Разом з тим, відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КпАП.

Згідно з частиною другою статті 38 КпАП у справах про адміністративне правопорушення, які підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Згідно з роз`ясненнями, наданими у листі Міністерства Юстиції України від 02.08.2013 за № 6802-0-4-13/4, триваючими правопорушеннями є правопорушення, які почались з якоїсь дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно, шляхом невиконання обов`язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний, покладений на нього обов`язок, або виконує його неповністю чи неналежним чином. Припиняються такі правопорушення виконанням регламентованих обов`язків або притягненням винної особи до відповідальності.

Аналогічний висновок зробив Верховний Суд у постанові від 22.11.2018 (№ 520/12759/16-а).

Отже, часом припинення триваючого правопорушення є час виявлення компетентним органом відповідних порушень при проведенні перевірок.

Приймаючи до уваги, що правопорушення було виявлено 01.07.2020, на час розгляду справи строк накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення сплинув, а тому суд вважає, що відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КпАП провадження у справі необхідно закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Керуючись статтями 38, 183-1, 283, 284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: