Справа № 216/6202/20
Провадження № 3/216/2830/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

11 листопада 2020 року

Суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Сидорак В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від полку патрульної поліції в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює водієм в КП «Міський Тролейбус», мешкає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

28 жовтня 2020 року старшим інспектором полку патрульної поліції в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області ДПП капітаном поліції Козачуком М.В. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 105220 стосовно ОСОБА_1 .

Зі змісту протоколу встановлено, що 02 жовтня 2020 року о 14 годині 35 хвилин, в м. Кривому Розі по вулиці Лермонтова, біля магазнину «Буль Буль» водій ОСОБА_1 керуючи тролейбусом МАЗ-230, бортовий номер № НОМЕР_1 , не відреагував на зміну дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху за для безпечного керування транспортним засобом та застосував різке гальмування, внаслідок чого допустив падіння пасажирки гр. ОСОБА_2 , яка внаслідок падіння отримала тілесні пошкодження та розбила і пошкодила особисте майно, чим понесла матеріальні збитки. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.3 (б), 12.1, 12.9 (г)., за що передбачена адміністративна відповідальність ст. 124 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що 02 жовтня 2020 року приблизно в 14 годин 20 хвилин керував тролейбусом № 0041 по вул. Лермонтова в м. Кривому Розі, в світлу пору доби, видимість становила близько 100 м, їхав зі швидкістю 15 км/год по сухому покриттю, рухався в правому ряді , від керування транспортним засобом ніхто його не відволікав. Однак під час руху несподівано виявив небезпеку, так як з лівої сторони тролейбус яким він керував підрізав автомобіль Volkswagen який пересік подвійну суцільну лінію, враховуючи те що з правої сторони рухалась колона автомобілів, тому вирішив гальмувати, внаслідок чого з заднього сидіння впала пасажирка та отримала тілесні пошкодження. Вини не визнає, стверджує що винен водій автомобіля Volkswagen.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, давши відповідну правову оцінку наявним у матеріалах справи письмовим доказам і наданим учасниками судового засідання поясненням, суд дійшов висновку, що провадження в справі підлягає закриттю з таких підстав.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. ст. 7, 245 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 280 КУпАП покладає на орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення обов`язок з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами, які отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як у цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Згідно із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується ЄСПЛ при оцінці доказів, такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

За змістом положень ч. 1 ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення, що узгоджується з відповідною практикою ЄСПЛ.

При цьому за положеннями КУпАП обов`язок щодо належного складання протоколу про адімністративне правопорушення та надання відповідних доказів на підтвердження викладених у ньому відомостей покладається на особу, яка уповноважена на оформлення матеріалів справи про адміністратвне правопорушення.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №1052020 від 28.10.2020, водій ОСОБА_1 під час керування тролейбусом екстрено загальмував та допустив падіння пасажирки ОСОБА_2 , яка отримала тілесні ушкодження та розбила скло, чим порушив вимоги пунктів 2.3б, 12.1, 12.9 г Правил дорожнього руху України.

Відповідно до п. 2.3б Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 12.1 Правил дорожнього руху визначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом п. 12.9 г Правил дорожнього руху визначено, що водієві забороняється різко гальмувати (крім випадків, коли без цього неможливо запобігти дорожньо-транспортній пригоді).

Судом встановлено, що матеріалами справи не підтверджено того факту, що пасажирці ОСОБА_2 завдано матеріальних збитків, що є необхідною умовою даного виду правопорушення, а лише констатовано той факт, що потерпіла розбила і пошкодила особисте майно.

При цьому суд вважає, що пояснення ОСОБА_1 , надані під час судового розгляду та письмові пояснення від 02.10.2020 року, які не суперечать одне одному і є аналогічними за своїм змістом є правдивими та не спростовуються жодним з досліджених судом доказів, а тому повинні бути взяті до уваги та враховані при вирішенні справи. На достовірність таких пояснень вказує і та обставина що в своїх поясненнях від 27.10.2020 року ОСОБА_2 зазначила, що одразу після зупинки тролейбуса водій ОСОБА_1 сказав їй що його підрізав інший автомобіль, та викликав їй швидку допомогу.

В свою чергу працівниками поліції не досліджено обставин на які вказував ОСОБА_1 , та не зібрано відповідних доказів на підтвердження чи спростування таких обставин.

За змістом статей 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має розглядатись лише у межах тих обставин, які зазначені в протоколі про таке правопорушення.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва про Росії», серед іншого, зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Сукупність наведених обставин свідчить про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відомості в частині встановлення вини останнього не підтверджені належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами, обов`язок щодо збирання яких покладається на працівників поліції, що виключає адміністративну відповідальність за вказаною правовою кваліфікацією, оскільки відповідно до вимог ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За встановлених обставин суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі про адміністративне правопорушення слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 124, 245, 247, 251, 252, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суддя-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.В. Сидорак