ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

у справі про адміністративне правопорушення

01 грудня 2020 р. м. Марганець

Суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області Янжула О.С., розглянувши матеріали, які надійшли з Марганецького ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Марганець, громадянина України,

непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,-

за ст. 44-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

17.102020 року о 10.10 годині в м. Марганець про вулиці Кленова в громадському місці ОСОБА_1 перебував без документів, що посвідчують особу, чим порушив підпункт 2 пункту № 10 Постанови КМУ №641 від 22.07.2020 року про, що працівниками поліції було складено протокол про вчинення правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 до суду неодноразово не з`явився, про дату розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань від нього не надходило.

У відповідності до ст. 268 КУпАП присутність правопорушника під час розгляду даної категорії справ не є обов`язковою за умови належного сповіщення останнього про день, час та місце проведення судового засідання.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 ЄКПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст.6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Європейський суд з прав людини, у своїх рішеннях, наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до диспозиції ст.. 44-3 КУпАП особи, які винні у порушенні правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, підлягають відповідальності у виді накладення адміністративного стягнення.

Згідно ст. 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» санітарно-протиепідемічні правила і норми - нормативно-правові акти (накази, інструкції, правила, положення тощо) центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, вимоги яких спрямовані на запобігання виникненню та поширенню інфекційних хвороб.

За приписами п.п. 2 п.10 постанови КМУ «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 22.07.2020 року № 641 на території України на період дії карантину забороняється перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи.

У своїх письмових поясненнях, наданих на ім`я начальника Марганецького ВП, ОСОБА_1 зазначив, що 17.10.2020 року о 07.00 год. він за місцем мешкання по АДРЕСА_1 вийшов з дому, документи із собою не брав так, як не знав що їх треба носити при собі. По вулиці Кленовій, 5 в м. Марганці його зупинили працівники поліції тому, що він знаходився у громадському місці без документів.

З урахуванням викладеного, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 по ст. 44-3 КУпАП про адміністративні правопорушення підтверджена матеріалами справи.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Згідно ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Тому, вважаю за можливе закрити провадження в справі за малозначністю, незважаючи на наявність формального складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП в діях ОСОБА_1 оскільки вину визнає, будь-яких негативних наслідків від його дій не настало.

Керуючись ст. 22, 24, 44-3, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 , звільнити від адміністративної відповідальності по ст. 44-3 КУпАП за малозначністю, обмежившись усним зауваженням, закривши провадження у справі.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О. С. Янжула