Справа № 465/2541/20 Головуючий у 1 інстанції: Дзеньдзюра С.М.
Провадження № 33/811/1485/20 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., розглянувши спільну апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника Ганича І.М., на постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 17 липня 2020 року,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп.

Згідно постанови, 30.04.2020 о 23 год. 10 хв. по вул.Копистинського, 10 у м.Львові, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість шкіри, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у присутності двох свідків, встановленому законом порядку водій відмовився.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 та його захисник Ганич І.М. подали спільну апеляційну скаргу, в якій просять поновити строк на апеляційне оскарження, оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначають, що при розгляді справи ОСОБА_1 присутній не був, жодних судових викликів та, повісток не отримував, що позбавило його права на захист, зокрема можливості надати суду свої доводи та пояснення щодо складених відносно нього протоколу та доданих до нього матеріалів.

Копію вказаної постанови отримано 29.09.2020 представником, що підтверджується розпискою, яка знаходиться в матеріалах справи, а тому просять поновити встановлений законом 10-денний термін оскарження постанови, який був пропущений з поважних, причин через неотримання - копії постанови суду.

Вважають оскаржувану постанову є незаконною і необґрунтованою та такою, що винесена наслідок формального вивчення та розгляду справи з порушенням норм матеріального та процесуального права, без ґрунтовного з`ясування усіх, фактичних обставин справи, повного, об`єктивного і всебічного дослідження наявних в матеріалах справи доказів та без задания їм належної оцінки.

Розглядаючи дану справу, суд не взяв до уваги письмові ОСОБА_1 , заперечення у протоколі щодо наявності в нього ознак сп`яніння і незгоду з протоколом, не усунув з цього приводу суперечності з інспекторкою та не дослідив і не дав оцінки письмовим доказам у їх взаємозв`язку з доданими до справи відеоматеріалами, які є більш об`єктивними і достовірними, оскільки правопорушення в автоматичному режимі і менш залежні від суб`єктивної волі інспекторки.

Наявні в справі відеоматеріали з камер поліцейських, які стосуються фіксації іншого правопорушення та додатково вказують на те, що адміністративного правопорушення за вказаною статтею він не вчиняв, не керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, не перебував в такому стані і його ознаки в нього були відсутні.

Приймаючи рішення суд дослідив матеріали справи і оцінив докази його винуватості виключно з обвинувальним ухилом на підставі наданих поліцейською протоколу про адміністративне правопорушення, недостовірного скерування на огляд, долучених фрагментів відеозаписів невідомих поліцейських та сумнівних письмових пояснень свідків, які суд належним чином не перевірив на предмет належності, допустимості і достовірності.

При винесенні оскаржуваної постанови суд не тільки розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 і позбавив його можливості надати докази і навести доводи і аргументи на свій захист, але і повністю проігнорував надані поліцейською докази, які свідчать на його користь і вказують на відсутність у нього ознак сп`яніння, підстав для проведення огляду, порушеним процедури огляду, відмови від огляду та складання протоколу на місці зупинки транспортного засобу, а також вказують на відсутність події і складу адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Інші будь-які належні та допустимі докази на підтвердження його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП в матеріалах справи відсутні.

ОСОБА_1 та його захисник Ганич І.М. в судове засідання апеляційного суду не з`явились, та не повідомили про причини неявки. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Зокрема ОСОБА_1 повідомлений за вказаною в апеляційній скарзі і протоколі адресі. За наведених підстав, апеляційний суд вважає, що розгляд справи можна проводити у відсутності ОСОБА_1 та його захисника Ганича І.М.

Вивчивши матеріали справи № 465/2541/20 та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.

Відповідальність за ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 405730 від 30.04.2020 (а.с.1) з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння в присутності двох свідків; відеозаписом із нагрудних камер працівників поліції, зокрема «01457@312210» (а.с.2) на якому підтверджено факт відмови від огляду на стан сп`яніння, що спростовує доводи апеляційної скарги в цій частині; поясненнями свідків (а.с.3,4), які засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.04.2020, на якому також зафіксовано факт відмови від проведення огляду (а.с.5).

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що стверджується зібраними матеріалами у справі, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Сам факт відмови від походження огляду тягне за собою відповідальність за цією статтею. При цьому не має значення чи перебував водій у стані сп`яніння.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, з ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість шкіри, поведінка, що не відповідає обстановці, відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Підстав для скасування постанови суду, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено.

Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 10200,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, накладене у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з дотриманням вимог ст.33 КУпАП та є безальтернативним.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

ОСОБА_1 та його захиснику Ганичу Івану Миколайовичу поновити строк на апеляційне оскарження.

Постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 17 липня 2020 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - залишити без змін, а спільну апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника Ганича І.М. - без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гончарук Л.Я.