Справа № 465/5342/20 Головуючий у 1 інстанції: Ванівський Ю.М.
Провадження № 33/811/1588/20 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., за участю адвоката Канарьової Н.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , його представника - адвоката Франків А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Канарьової Наталії Вікторівни в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 19 жовтня 2020 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Згідно з постановою судді, 07.08.2020 року о 14 год. у м. Львові, на вул. Мельника, 16а, керуючи транспортним засобом «Subaru Out Back», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі, ненадав дорогу іншому транспортному засобу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «NISSAN KICKS», д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків.

Не погоджуючись із рішенням судді першої інстанції, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвокат Канарьова Н.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 19 жовтня 2020 року та закрити справу.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог адвокат Канарьова Н.В. покликається на те, що оскаржувана постанова прийнята без врахування всіх обставин справи, оскільки суддею не враховані порушення при складанні схеми місця ДТП, які мають важливе значення для справи.

Зокрема, захисник звертає увагу на те, що схема місця ДТП не містить всіх дорожніх знаків, дорожньої розмітки, які мають значення для справи та для встановлення винної особи, а в протоколі про адміністративне правопорушення в порушення вимог ст.256 КУпАП не зазначено свідків правопорушення, хоча свідками була ціла права смуга транспортних засобів, які зупинились, пропускаючи автомобіль, а також неповністю викладена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, його захисник - адвокат Канарьова Н.В. не заперечила проти розгляду справи у відсутності її підзахисного.

Заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підтримання поданої апеляційної скарги, думку потерпілого та його представника, які вважають апеляційні вимоги безпідставними, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»(ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Вказаних вимог закону при розгляді цієї справи суддя першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 07 серпня 2020 року серії ДПР18№420643 (а.с.1), 07 серпня 2020 року о 14 год. у м.Львові на вул.Мельника, 16а, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Subaru Out Back», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу іншому транспортному засобу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «NISSAN KICKS», д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали технічні пошкодження та завдано матеріальних збитків.

Зі змістом складеного протоколу ОСОБА_1 ознайомився, про що розписався у відповідних графах протоколу.

Як вбачається зі схеми місця ДТП (а.с.2), долученої до протоколу про адміністративне правопорушення, яка складалася в присутності усіх учасників дорожньо-транспортної пригоди та була підписана ними без жодних зауважень й заперечень, що свідчить про погодження ними усіх умовних позначок, зображених на схемі та спростовують доводи апеляційної скарги в цій частині, зіткнення транспортних засобів відбулося на перехресті вулиць Мельника - Єфремова. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «NISSAN KICKS», д.н.з. НОМЕР_2 , отримав пошкодження передньої правої фари і переднього крила, бампера переднього, переднього правого колеса, переднього правого ковпака, натомість «Subaru Out Back», д.н.з. НОМЕР_1 , - переднього бампера і капота.

Як вбачається з долученого потерпілим відеозапису (а.с.49), на такому зафіксовано, як автомобіль «Subaru Out Back», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , виїжджав із другорядної дороги вулиці Єфремова, на виїзді з якої стоїть знак 2.1. «Дати дорогу», на вулицю Мельника наліво. Дорога вулиці Мельника у напрямку вул.Коновальця містить дві смуги попутного руху. На момент виїзду ОСОБА_1 з вулиці Єфремова на вул.Мельника у напрямку вул.Коновальця був затор на крайньому правому ряді, автомобілі якого пропускали автомобіль «Subaru Out Back». В момент часткового перетинання перехрестя вулиць Єфремова- Мельника ОСОБА_1 на крайній лівій смузі (у напрямку вул.Коновальця) зі швидкістю рухався автомобіль «NISSAN KICKS», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , з яким відбулося зіткнення.

У суді першої інстанції ОСОБА_1 пояснив, що виїжджав з другорядної дороги на головну, перед виїздом подивився праворуч та здійснював рух на головну дорогу ліворуч, та в цей момент відбулося зіткнення з автомобілем «NISSAN KICKS», д.н.з. НОМЕР_2 . Згідно з апеляційною скаргою, на його переконання, внаслідок порушення водієм «NISSAN KICKS», д.н.з. НОМЕР_2 , вимог ПДР відбулося ДТП, адже останній рухався з перевищенням швидкості.

Потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що, керуючи автомобілем марки «NISSAN KICKS», д.н.з. НОМЕР_2 , він рухався по вул. Мельника у м. Львові по своїй лівій смузі, для подальшого повороту ліворуч на вул. Є. Коновальця. Швидкість, з якою рухався автомобіль, не перевищувала дозволених Правилами дорожнього руху у населених пунктах 40 км/год. Автомобіль «Subaru Out Back», д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував водій ОСОБА_1 , на перехресті нерівнозначних доріг, виїжджаючи з вул. Єфремова, здійснював поворот ліворуч на вул. Мельника, однак не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», не пропустив його автомобіль, який рухався по головній дорозі на вул. Мельника, внаслідок чого відбулось зіткнення. Рухаючись у лівій смузі вул. Мельника, автомобіль, що знаходився у правій смузі, закрив йому видимість дороги по правій стороні, що не дало йому можливості вчасно побачити автомобіль «Subaru Out Back», д.н.з. НОМЕР_1 , і відповідно прийняти міри для уникнення зіткнення.

Таким чином, з врахуванням фактичних, встановлених під час судового розгляду, обставин вчинення правопорушення і досліджених доказів, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_4 на перехресті нерівнозначних доріг, виїжджаючи з вул. Єфремова, здійснював поворот ліворуч на вул. Мельника, не пропустив автомобіль «NISSAN KICKS», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі вул. Мельника, внаслідок чого відбулось зіткнення.

Згідно з п.2.3(б) ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 16.11 ПДР на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

На переконання апеляційного суду, матеріали справи містять у собі достатні докази, які у своїй сукупності свідчать про порушення ОСОБА_4 вимог Правил дорожнього руху, а отже твердження апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Ураховуючи те, що розгляд справи судом проводиться в межах складеного протоколу, апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_4 порушення вимог п.2.3б, п.16.11 ПДР, що перебувають у прямому причиновому зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Твердження ОСОБА_4 про те, що ДТП сталось в результаті дій водія автомобіля «NISSAN KICKS», д.н.з. НОМЕР_2 , який, не розрахувавши швидкість та наявність небезпеки для руху, не дотримався вимог ПДР, не є обґрунтованими, оскільки навіть за умови порушення водієм ОСОБА_2 вимог ПДР щодо швидкості руху, таке не звільняло ОСОБА_4 від виконання ним вимог п.2.3(б), п.16.11 ПДР.

Таким чином, розглянувши справу, суддя першої інстанції вірно визнав водія ОСОБА_4 винним за ст. 124 КУпАП, та обґрунтовано дійшов висновку про накладення стягнення у виді штрафу, тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Ураховуючи вищенаведене, оскаржувана постанова судді є законною й обґрунтованою, відтак підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 19 жовтня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката Канарьової Наталії Вікторівни в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Т.М.Урдюк