Справа № 752/8164/20 Головуючий в суді І інстанції - Єсауленко М.В.
Провадження № 33/824/2573/2020 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2020 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.,

секретар: Ганжа В.В.,

за участю:

захисника Громніцького Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 27 травня 2020 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Як встановлено судом першої інстанції, 03 березня 2020 року о 13 год. 05 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Toyota Rav4», н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по території парковки, розташованої за адресою м. Київ, вул. Антоновича, 50, не вибрала безпечної швидкості руху, при виникненні небезпеки не вжила заходів аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкоди, не дотрималась безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_2 , в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження, а керований ОСОБА_1 транспортний засіб механічні пошкодження.

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 27 травня 2020 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 (сорок) коп.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 27 травня 2020 року та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №071759 від 08.04.2020 не відповідає матеріалам справи, а саме твердження інспектора поліції про те, що ОСОБА_1 не дотрималась безпечного бокового інтервалу та не вжила заходів аж до повної зупинки транспортного засобу, не відповідають обставинам справи та схемі дорожньо-транспортної пригоди.

Також, апелянт звертає увагу на відсутність події дорожньо-транспортної пригоди та складу адміністративного правопорушення. Так, на думку ОСОБА_1 , неможливо встановити коли саме і за яких обставин ОСОБА_2 отримала травму плечового суглоба. Окрім того, така травма не могла бути завдана дзеркалом бокового огляду автомобіля «Toyota Rav4», а отже відсутній причинно-наслідковий зв`язок між такою травмою та нібито дорожньо-транспортною пригодою, що сталась 03.03.2020, відтак відсутня сама подія дорожньо-транспортної пригоди та склад адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Апелянт зазначає, що із матеріалів справи не вбачається, що внаслідок правопорушення, нібито вчиненого ОСОБА_1 , спричинено пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №071759 від 08.04.2020 вбачається, що ОСОБА_1 скоїла наїзд на пішохода, у результаті якого ОСОБА_2 були нанесені легкі тілесні ушкодження, що не відповідає диспозиції інкримінованої ОСОБА_1 ст.124 КУпАП, а тому в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Громніцького Ю.П., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами ст.ст.245,280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі за змістом - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.12.3 ПДР України у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу (п.13.1 ПДР України).

За порушення зазначених вимог ПДР України передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Відповідальність за ст.124 КУпАП настає в тому разі, коли внаслідок порушення правил дорожнього руху було спричинено пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Тобто, обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є спричинення пошкодження об`єктів, зазначених у цій статті.

Чинне законодавство України та нормативно-правові акти покладають обов`язок на водіїв не лише знати та безумовно виконувати правила ПДР України, а також враховувати особливості та технічний стан транспортного засобу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.278 КУпАП за змістом якого орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.4 ст.256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі за змістом - Інструкція), Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 своїм правом скористалась, надала пояснення, невідповідності щодо внесених відомостей до схеми місця ДТП не заявляла (а.с. 17).

Первинні пояснення самої ОСОБА_1 , надані після дорожньо-транспортної пригоди та пояснення, надані ОСОБА_1 після складання протоколу про адміністративне правопорушення, були ретельно перевірені в суді першої інстанції та під час апеляційного розгляду, з яких вбачається вільне визначення останньою своєї позиції до вчиненого, правильного розуміння обставин події.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані стосовно даного правопорушення встановлюються окрім протоколу про адміністративне правопорушення поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та іншими доказами.

Згідно ст.ст.9,245,252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР №071759 від 08.04.2020 року (а.с. 1), протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 03.03.2020 та схемою пригоди (а.с.13-23) , якими зафіксовано обстановку місця події та пошкодження транспортного засобу від 03.03.2020, письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 (а.с.24), поясненнями свідка ОСОБА_4 (а.с.25) , поясненнями ОСОБА_1 (а.с.3, 26), іншими письмовими доказами.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, відповідає вимогам ст.256 КУпАП, містить всі необхідні данні, які характеризують об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (настання реальних наслідків у вигляді пошкодження певних об`єктів), що прямо закладено в диспозиції даної статті, усі вони перевірені та встановлені під час судового розгляду.

Таким чином, суд, який розглядав справу, прийшов до правильного та обґрунтованого висновку про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Доказів при апеляційному перегляді постанови суду, які б свідчили про відсутність події та складу адміністративного правопорушення не встановлено. Як вбачається з письмових пояснень під час складання протоколу про адміністративне правопорушення апелянта та доводів самої скарги, вона фактично визнає, що саме під її керуванням автомобіль «Toyota Rav4» здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , внаслідок чого було пошкоджено кріплення скла правого дзеркало бокового виду. Доводи ОСОБА_1 про наявність вини пішохода ОСОБА_2 у даній пригоді - в даному випадку не мають значення, так як встановлено вину у вчиненні порушення саме з боку ОСОБА_1 , що не звільняє її від відповідальності.

Фактично апелянтом оскаржується не оцінка її дій і наступні висновки щодо наявності вини, а те, що суддею не було дано оцінку діям іншого учасника ДТП - пішохода ОСОБА_2 , яка, на переконання апелянта, порушила п.4.1 ПДР України, а саме не рухалась не по тротуару, а по проїжджій частині, не на зустріч руху транспортних засобів, а в попутному напрямку, заважаючи руху автомобілів. Разом з тим, оцінка дій пішохода ОСОБА_2 не є предметом розгляду даного адміністративного провадження.

Будь-яка інформація на предмет того, що стосовно ОСОБА_2 складався протокол про адміністративне правопорушення за порушення правил ПДР - відсутня. Навіть при умові (що не є фактом), що пішоходом ОСОБА_2 не були дотримали правила дорожнього руху, це не виключає факт порушення ОСОБА_1 п.п. 12.3, 13.1. ПДР України, які призвели до наїзду на пішохода та пошкодження транспортного засобу.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови по доводам, наведеним у скарзі ОСОБА_1 .

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі доказів наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251,252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду, яка відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Вид та розмір стягнення накладено судом у відповідності з вимогами ст.ст.23,33 КУпАП.

Судове рішення є законним, обґрунтованим та вмотивованим, підстав для його скасування чи зміни не встановлено, а тому апеляційні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 27 травня 2020 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Рудніченко