Справа № 304/1455/20 Провадження № 3/304/567/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2020 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Ганько І.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , водія автобуса у ТОВ «Нова справа», громадянина України, -

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

з протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 744222 від 03 листопада 2020 року вбачається, що цього ж дня о 07.45 год водій ОСОБА_1 по вул.Ужгородській в м. Перечин здійснював без засобів індивідуального захисту, а саме медичної маски, регулярні перевезення пасажирів ТОВ «Нова справа» на автобусі марки «TEMSA», д/н НОМЕР_1 , чим порушив вимоги п. 15.1 постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 року та вчинив правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 просив застосувати до нього більш м`яке стягнення, а саме те, яке чинне станом на сьогоднішній день.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та вивчивши письмові матеріали даної справи, суддя приходить до висновку, що протокол підлягає поверненню на доопрацювання виходячи з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст. 9 вказаного Кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно ст. 278 цього Кодексу орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

19 листопада 2020 року до Перечинського районного суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , складений поліцейським СРПП Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу поліції ГУ НП в Закарпатській області сержантом поліції Ярчичем Р.В. 03 листопада 2020 року. Діяння особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що ставляться їй у провину, а саме перевезення пасажирів 03 листопада 2020 року о 07.45 год у автобусі без захисної маски, кваліфіковані за ст. 44-3 КУпАП.

Так, за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами стаття 44-3 КУпАП (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачала відповідальність у виді штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом з цим, 21 листопада 2020 року набрав чинності Закон України № 1000-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 06 листопада 2020 року (далі Закон № 1000-IX), пунктом 1 частини 1 якого статтю 44-3 КУпАП доповнено частиною другою, за диспозицією якої передбачена відповідальність за перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно. Санкція за визначене діяння встановлена у виді штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Зі змісту ст. 256 КУпАП вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і основним джерелом доказів у справі, оскільки саме він має містити повні та точні відомості про вчинення правопорушення, його кваліфікацію, дані про потерпілих, свідків, якщо вони є. Саме протокол про адміністративне правопорушення є документом, в якому формулюється суть правопорушення.

Згідно ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження і на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

При цьому, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Суд наголошує, що у разі самостійного визначення кваліфікації дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім цього, в редакції Закону № 1000-IX викладені також ст. 219, 221, 222 та 236 КУпАП, відтак судді районних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема частиною першою статті 44-3 КУпАП, тоді як до компетенції інших органів (виконавчих комітетів, Національної поліції та державної санітарно-епідеміологічної служби) віднесено розгляд справ за частиною другою стаття 44-3 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд констатує, що відсутність повної кваліфікації дій ОСОБА_1 , що ставляться йому у провину, тобто не визначення частини статті 44-3 КУпАП з урахуванням змін, внесених Законом № 1000-IX, унеможливлює вирішення судом питання щодо наявності у нього повноважень на здійснення такого провадження, тоді як самостійне здійснення судом кваліфікації дії особи КУпАП не передбачає.

За таких обставин, справа № 304/1455/20 щодо ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП підлягає поверненню на доопрацювання для виконання вищезазначених вимог.

Керуючись ст. 7, 9, 277, 278-279, 280, 283, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

справу про адміністративне правопорушення № 304/1455/20 щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП повернути на доопрацювання до Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:Ганько І. І.