Справа № 527/1420/20
провадження № 3/527/660/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 року суддя Глобинського районного суду Полтавської області Павлійчук А. В., при секретарі - Бутко В.В., з участю прокурора Нечипоренка В.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Грущенка С.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине адміністративний матеріал, який надійшов від Управління стратегічних розслідувань в Полтавській області Департаменту стратегічних розслідувань щодо гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пустовійтове, Глобинського району, Полтавської області, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , депутат Глобинської міської ради Полтавської області, паспорт серія НОМЕР_1 , рнокпп: НОМЕР_2 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу № 270 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією гр. ОСОБА_1 , будучи депутатом Глобинської міської ради Полтавської області, відповідно до п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст. 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року № 3 (зі змінами), несвоєчасно, без поважних причин, після встановленого терміну декларування (до 01.06.2020), а саме о 12 год. 27 хв. 17.08.2020, подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію за 2019 рік особи, уповноваженої на виконання функцій Держави або місцевого самоврядування, чим умисно вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. є доведеною та покарання слід обрати у вигляді мінімального штрафу.

Захисник Грущенко С.Г. у судовому засіданні прохав закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні гр. ОСОБА_1 підтримав думку свого захисника.

В ході судового розгляду, були досліджені наступні документи:

- протокол про адміністративне правопорушення №270 від 19 серпня 2020 року;

- рапорт;

- скріншот електронної сторінки ОСОБА_1 з сайту НАЗК;

- копія рішення від 20 листопада 2015 року № 2 першої сесії першого скликання Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області;

- копія списку депутатів Глобинської міської об`єднаної громади і скликання.

Ознайомившись із наведеними документами, суддя приходить до висновку про наступне.

Відповідно до вимог ст. ст.245,251,252,280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім цього, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 147 Конституції України Конституційний Суд України вирішує питання про відповідність Конституції України законів України та у передбачених цією Конституцією випадках інших актів, здійснює офіційне тлумачення Конституції України, а також інші повноваження відповідно до цієї Конституції.

Діяльність Конституційного Суду України ґрунтується на принципах верховенства права, незалежності, колегіальності, гласності, обґрунтованості та обов`язковості ухвалених ним рішень i висновків.

Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 152 Конституції України Закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 27 жовтня 2020 року № 13-р/2020, у справі за конституційним поданням 47 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України „Про запобігання корупції, Кримінального кодексу України, пункти 6, 8 частини першої статті 11, пункти 1, 2, 6101, 12, 121 частини першої, частини другу п`яту статті 12, частину другу статті 13, частину другу статті 131, статтю 35, абзаци другий, третій частини першої статті 47, статті 4851, частини другу, третю статті 52, статтю 65 Закону України „Про запобігання корупції від 14 жовтня 2014 року № 1700VII зі змінами визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Так, у вказаному Рішенні зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку про неконституційність окремих положень Закону № 1700, що стосуються повноважень Національного агентства з питань запобігання корупції в частині контрольних функцій (контролю) виконавчої влади, а саме: повноважень та прав Національного агентства з питань запобігання корупції, уповноважених осіб та уповноважених підрозділів з питань запобігання та виявлення корупції, особливостей врегулювання конфлікту інтересів, що виник у діяльності окремих категорій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, обліку та оприлюднення декларацій, контролю та перевірки декларацій, встановлення своєчасності подання декларацій, повної перевірки декларацій, моніторингу способу життя суб`єктів декларування, додаткових заходів здійснення фінансового контролю, відповідальності за корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення.

Зважаючи на вказані обставини, суддя приходить до переконання про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, так як відповідно до рішення Конституційного Суду України, визначено неконституційним здійснення контрольних функцій, у тому числі відповідальності за корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, у тому вигляді, в якому на даний час передбачено в Законодавстві.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку, що винесення постанови про притягнення до відповідальності особи, за вказаних обставин є недопустимим, а тому суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 251, 247, 254, 256, 278, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Глобинський районний суд Полтавської області протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя А. В. Павлійчук