Справа № 308/7203/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
02.12.2020 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., розглянувши клопотання, яке подав адвокат Ковтун А. В. в інтересах ОСОБА_1 ,
в с т а н о в и в :
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 серпня 2020 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України,
визнаний винним і на нього накладено адміністративне стягнення за ч. 6 ст. 470 МК України у виді конфіскації на користь держави транспортного засобу марки «HONDA», моделі «CR-V», номер кузова № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Чеської Республіки НОМЕР_2 , 2004 року випуску.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн..
Згідно постанови, 27.06.2020 року о 19 год. 02 хв. у зону митного контролю на ділянку В`їзд митного посту «Тиса» Закарпатської митниці Держмитслужби заїхав легковий автомобіль марки «VOLKSWAGEN», моделі «TRANSPORTER», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_3 , під керуванням громадянина України ОСОБА_1 .. Формою проходження митного контролю громадянин України ОСОБА_1 обрав порядок проходження митного контролю по смузі руху червоний коридор. Під час здійснення митних формальностей було проведено аналітично-перевірочні заходи з використанням баз даних, а саме, АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України, внаслідок чого встановлено, що 26.01.2020 через пункт пропуску «КраківецьКорчова» митного поста «Краковець» Закарпатської митниці Держмитслужби гр. України ОСОБА_1 у режимі «тимчасового ввезення» на митну територію України ввезено легковий автомобіль марки «HONDA», моделі «CR-V», номер кузова № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Чеської Республіки НОМЕР_2 . Враховуючи наявність інформації в базі даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС, у ході опитування гр. України ОСОБА_1 , було з`ясовано, що 26.01.2020 даний транспортний засіб слідував на митну територію України з метою тимчасового ввезення відповідно до ч. 3 ст. 380 Закону України від 13.03.2012 № 4495-VI. Відповідно до запису в базі даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС громадянину України ОСОБА_1 було оформлено зобов`язання про зворотне вивезення зазначеного транспортного засобу № UA209030/2020/001886 від 26.01.2020, в якому він зобов`язався вивезти транспортний засіб у термін до 26.03.2020. Станом на 27.06.2020 строк тимчасового ввезення автомобіля марки «HONDA», моделі «CR-V», номер кузова № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Чеської Республіки НОМЕР_2 , ввезеного гр. ОСОБА_1 у режимі «тимчасове ввезення», перевищено більше ніж на тридцять діб. У своєму поясненні гр. України ОСОБА_1 підтвердив факт невивезення транспортного засобу з митної території України вчасно в зв`язку з карантином та його перебуванням на лікуванні. Жодних документів про наявність обставин непереборної сили гр. України ОСОБА_1 надати не зміг. Таким чином, гр. України ОСОБА_1 перевищив строк тимчасового ввезення на митну територію України автомобіля марки «HONDA», моделі «CR-V», номер кузова № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Чеської Республіки НОМЕР_2 , більше ніж на тридцять діб. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачених частиною 6 статті 470 Митного кодексу України.
Не погоджуючись з указаною постановою, адвокат Ковтун А. В. подав в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування постанови та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України порушення митних правил.
У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження адвокат Ковтун А. В. вказує на те, що сторона захисту отримала оскаржувану постанову 01.10.2020, після чого, 09.10.2020 було подано апеляційну скаргу, яка постановою апеляційного суду повернута з підстав незаявлення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Вважає, що вказані обставини є поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження.
Дослідивши матеріали справи про порушення митних правил та доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд дійшов висновку про те, що підстав для задоволення клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення задоволенню не має.
Відповідно до ч. 5 ст. 529 МК України постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.
Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений із поважних причин, і лише на підставі клопотання особи, яка подає апеляційну скаргу. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
Вищевказана норма ч. 2 ст. 294 КУпАП, забезпечує, за аналогією із правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права, а також свідчить про те, що початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення.
Апеляційний суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, якщо його пропущено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).
Апеляційний суд виходить із того, що про поважність причин на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, які виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.
З матеріалів справи про порушення митних правил вбачається, що оскаржувана постанова винесена 05.08.2020, що свідчить про те, що, відповідно до ст. 294 КУпАП, останнім днем подання на неї апеляційної скарги є 17.08.2020.
З матеріалів справи також убачається, що апеляційну скаргу адвокат Ковтун А. В. подав 21.11.2020, тобто із пропуском передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови від 05.08.2020.
Підстави, на які посилається адвокат Ковтун А. В. у підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження отримання копії постанови 01.10.2020, апеляційний суд не може визнати поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження з огляду на таке.
Так, із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 приймав участь у розгляді справи та був присутнім під час оголошення оскаржуваної постанови, що свідчить про те, що про прийняте судом першої інстанції рішення ОСОБА_1 стало відомо саме 05.08.2020.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Пономарьов проти України»).
Апеляційним судом не встановлено поважних причин, із яких ОСОБА_1 чи його представник не звернулися до суду першої інстанції з питанням про результат розгляду справи раніше ніж 01.10.2020, та з яких апеляційна скарга не подана в передбачений ч. 2 ст. 294 КУпАП строк. При цьому, матеріали справи не містять і апелянтом не додано доказів про отримання стороною захисту копії постанови саме 01.10.2020.
Тому, доводи клопотання про отримання стороною захисту копії оскаржуваної постанови 01.10.2020, з огляду на вищенаведене, не можуть слугувати підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження. При оцінці вказаних доводів, апеляційний суд бере до уваги і те, що, подаючи апеляційну скаргу вперше 09.10.2020, тобто також із пропуском строку на апеляційне оскарження, адвокат Ковтун А. В. не порушував питання про поновлення пропущеного строку, в зв`язку з чим, постановою судді Закарпатського апеляційного суду від 26.10.2020 таку йому було повернуто.
При цьому, береться до уваги і те, що зміст ч. 2 ст. 294 КУпАП свідчить про те, що відлік строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення починається саме з моменту винесення судом рішення, а не з моменту отримання особою його копії, що незнання апелянтом адвокатом Ковтуном А. В., закону не призводить до висновку про поважність причин пропущеного строку.
Крім того, зі змісту апеляційної скарги вбачається, що апелянт не вказує на обставини (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо) у підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, що в свою чергу свідчить про те, що апелянтом не доведено поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення.
З огляду на наведене вище, зазначене в апеляційній скарзі клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження є необґрунтованим, будь-яких обставин, які б підтверджували поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження апелянтом не наведено, у зв`язку з чим, підстав для поновлення строку на оскарження судового рішення апеляційний суд не вбачає, а тому, апеляційна скарга, подана із значним пропуском строку на апеляційне оскарження, повертається адвокату Ковтуну А.В. як особі, що її подала.
При прийнятті рішення про необхідність відмови адвокату Ковтуну А.В. у поновленні строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд також бере до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань не вправі витребовувати будь-які докази; те, що апелянтом не доведено поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення й не надано таких доказів, які б підтверджували поважність причин його пропуску; що пропущений строк є значним; що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.
Разом із тим, апеляційний суд зазначає, що при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
Подане адвокатом Ковтуном А. В. клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення залишити без задоволення та відмовити у поновленні пропущеного строку.
Апеляційну скаргу, яку подав адвокат Ковтун А. В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 серпня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 470 КУпАП, - повернути адвокату Ковтуну Андрію Володимировичу з усіма доданими до неї матеріалами, як особі, що їх подала, а також надіслати копію даної постанови.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан