Справа № 504/3925/20
Номер провадження 3/504/2101/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2020смт.Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Литвинюк А.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 -Д про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який проходить військову службу на посаді баталера боцманської команди військової частини НОМЕР_1 -Д, що дислокується за адресою: військове містечко № НОМЕР_2 АДРЕСА_1 , старшина 2 статті, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
встановив:

27.11.2020 року до Комінтернівського районного суду Одеської області надійшли адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності баталера боцманської команди військової частини НОМЕР_1 -Д ОСОБА_1 за ч.4 ст.172-11 КУпАП.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу головуючим по справі визначено суддю Комінтернівського районного суду Одеської області Литвинюк А.В.
Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, 18.11.2020 року о 09 годині 00 хвилин, під час перевірки наявності особового складу військової частини НОМЕР_1 -Д було виявлено відсутність старшини 2 статті ОСОБА_1 .
Встановлено, що 18.11.2020 року старшина 2 статті ОСОБА_1 не прибув до місця несення військової служби у зв`язку з сімейними обставинами. Час проводив на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби.
З огляду на вказане, офіцером групи розшукової роботи відділу організації охорони, патрульно-пастової служби, розшуку та діяльності військової служби правопорядку у гарнізонах Південного територіального управління військової служби правопорядку старшим лейтенантом ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 було складено протокол №ОД/V/246 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. В матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 , в якій він просив суд розглянути справу без його участі та визнав вину в повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи суддя дійшов до висновку, що вина ОСОБА_1 в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні повністю доведена матеріалами справи, а саме: довідкою №3495/20/ОЧ про невихід та повернення військовослужбовця Збройних Сил України, обліковане у період з 00:00 20.11.2020 року до 00:00 21.11.2020 року, рапортом командира ВЧ НОМЕР_1 -Д старшим лейтенантом ОСОБА_3 від 17.11.2020 року, поясненнями самого правопорушника ОСОБА_1 , змістом протоколу про адміністративне правопорушення та іншими зібраними по справі матеріалами.
Орган дізнання вірно кваліфікував інкриміноване ОСОБА_1 діяння за ч.4 ст.172-11 КУпАП, при цьому суддя виходить з наступного.
Частина 3 ст.172-11 КУпАП передбачає відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до 10 діб.
А частина 4 ст.172-11 КУпАП передбачає відповідальність за ті ж самі дії, зокрема, однак містить кваліфікуючу ознаку складу адміністративного правопорушення, а саме вчинення цих дій в умовах особливого періоду.
Так, відповідно до статті 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Особливий період діє в Україні від 17.03.2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 року №303/2014 "Про часткову мобілізацію".
Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав.
Указ Президента України від 26.09.2016 року №411/2016 "Про звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, призваних під час третьої черги часткової мобілізації відповідно до Указу Президента України від 14.01.2015 року №15", не містить положень, які скасовують дію особливого періоду в Україні, та стосується лише проведення у вересні - жовтні 2016 року звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, крім тих, які висловили бажання продовжувати військову службу.
Суддя вважає, що в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП, - самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби) тривалістю до трьох діб.
При винесенні постанови в справі суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, належність та допустимість тих чи інших доказів, які мають значення для правильного вирішення справи по суті, керуючись законом і правосвідомістю.
У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.
Згідно положень ст.23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на порушника за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин під час вчинення даного правопорушення, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до порушника адміністративне стягнення, в межах санкції ч.4 ст.172-11 КУпАП - у вигляді штрафу.
В силу ст.283 КУпАП з винної особи підлягає стягненню судовий збір у ставці, визначеній ч.2 ст.4 Законом України «Про судовий збір».
Згідно зі ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.
Разом з тим, відповідно до п.12 ст.5З України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
Отже, ОСОБА_1 повинен бути звільнений від сплати судового збору.
Керуючись ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ст.ст.24, 27, 33-35, 37 ,38, ч.4 172-11, 221, 248, 249, 251, 252, 283, 284, 298, 299 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 -Д на посаді баталера боцманської команди, що дислокується за адресою: військове містечко № НОМЕР_2 АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КпАП України.
Накласти на ОСОБА_1 (індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 2 465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень 00 копійок.
ОСОБА_1 звільнити від сплати судового збору, відповідно до положень п.12 ст.5 ЗУ «Про судовий збір».
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А. В. Литвинюк