Провадження № 3/554/2479/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 року м.Полтава

Суддя Октябрського районного суду м.Полтави Троцька А.І., при секретарі Зайцевій Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Октябрського районного суду м. Полтави протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 ,-

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №300943 від 04.11.2020 року, слідує, що 04 листопада 2020 року близько 14.25 год. в м.Полтава по Європейська, 100, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «АТАМАН» д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював перевезення пасажирів на міському маршруті №25 «Центр - Огнівка», при цьому перебував в громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту распіратору або маски, що закривають ніс та рот, чим порушив п.п.10.1 Постанови КМУ; 641 від 22.07.2020 року та порушив правила щодо карантину людей, за що відповідальність передбачена ст. 44-3 КУпАП.

Після роз`яснення відповідно до ст. 268 КУпАП прав особі, що притягується до адміністративної відповідальності, в тому числі права на захист, ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що йому в горлі першило, тому спустив маску до підборіддя на короткий термін щоб подихати свіжим повітрям з вікна водійського сидіння.

За правилами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями потерпілих, свідків, тощо.

При вирішенні питання щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення суд виходить з наступного.

Відповідно до диспозиції ст. 44-3 КУпАП відповідальність за вказаною нормою несуть особи за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Норма статті 44-3 КУпАП носить бланкетний характер, а тому серед ознак суті адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути зазначене посилання на конкретну норму права, визначену відповідним нормативно-правовим актом, що встановлює відповідні правила та якого не дотрималась особа, що притягується до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Згідно ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Відповідно до п. 10.1 постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" № 641 в редакції від 21.10.2020 року (яка діяла на час складання протоколу), На території України на період дії карантину забороняється: перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Таким чином, обставини вчинення правопорушення, окрім пояснень ОСОБА_1 в судовому засіданні, який підтвердив, що маска була спущена на підборіддя, підтверджуються матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, письмовими пояснення ОСОБА_1 та відеозаписом події.

Суддя, повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал, дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до ст. 34 КУпАП та обставини що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до ст. 35 КУпАП, судом не виявлено.

У відповідності до ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням вищенаведеного, враховуючи дані про особу правопорушника, тяжкість вчиненого правопорушення та обставини його вчинення, виходячи з форми вини вчинення правопорушення, вважає за можливим застосувати адміністративне стягнення у межах санкції ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу, тобто грошове стягнення.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 23, 33, 40, 44-3, 221, 251, 268, 283-284, КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 гривень 40 копійок на користь держави.

Строк пред`явлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 10 діб.

Повтний текст постанови виготовлено 20.11.2020 року.

Суддя Октябрського районного

суду м.Полтави А.І.Троцька