Справа № 642/5913/20
Провадження № 3/642/2291/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2020 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Шрамко Л.Л., розглянувши матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 44-3 КУпАП , -

ВСТАНОВИВ:

09 листопада 2020 року близько 07.15 год. ОСОБА_1 перебував в громадському транспорті на вестибюлі станції метро Південний вокзал без вдягнутого засобу індивідуального захисту, зокрема респіратора чи маски, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, чим порушив п.п.1 п.10 постанови КМУ №641 від 22.07.2020, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в суд не з`явився, про слухання справи був повідомлений належним чином, клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило. За таких обставин, відповідно до ст.268 КУпАП, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність особи щодо якої складено протокол.

Дослідивши пояснення ОСОБА_1 , матеріали адміністративної справи, суд дійшов до наступного.

Відповідно до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане порушення, прізвища, адреси потерпілих, свідків, пояснення особи, яка притягається до відповідальності, інші відомості необхідні для вирішення справи.

Стаття 256 КУпАП встановлює вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, який є основним процесуальним документом, доказом у справі про адміністративне правопорушення, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 44-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. При цьому розмір адміністративного стягнення діференцований в залежності від суб`єкту відповідальності: тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підпунктом 1 пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020, встановлено заборону перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Таким чином вбачається, що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП, тобто за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених постановою Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, повністю підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ 154926 від 09.11.2020 року, який складений компетентною особою, його зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , рапортом.

Так, з пояснень свідка ОСОБА_2 вбачається, що він 09.11.2020 року, приблизно о 07 год. 15 хв., знаходився на вестибюлі ст. метро Південний вокзал, де побачив, як на вестибюль зайшов раніше невідомий йому чоловік, який був без захисної маски, після чого до нього підійшли співробітники поліції та повідомили що він порушує вимоги карантина, на що чоловік погодився і вони пройшли до кімнати поліції.

Долучені до протоколу письмові пояснення самого ОСОБА_1 за 09.11.2020 року свідчать, що він підтверджував факт перебування на станції метрополітену «Південний вокзал» без вдягнутого засобу індивідуального захисту.

З огляду на викладене, суд, приходить до висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган /посадова особа/ уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Категорія /поняття/ малозначність у даному випадку означає, що вчинене правопорушення не становить великої суспільної шкідливості й не завдало значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.

В процесі судового розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_1 підтверджував факт перебування на станції метрополітену «Південний вокзал» без вдягнутого засобу індивідуального захисту та свою вину визнав.

Враховуючи дані про особу ОСОБА_1 , характер вчиненого правопорушення та відсутність тяжких наслідків, оскільки, вчинене правопорушення не завдало значних збитків державним чи суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам, з урахуванням обставини, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення - щире каяття у вчиненому, а також враховуючи відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, суд, приходить до висновку, що вчинене адміністративне правопорушення є малозначним, і тому вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням, оскільки вказаний метод виховного впливу в даному випадку є достатнім для усвідомлення правопорушником протиправності своєї поведінки для того, щоб не допускати її в майбутньому.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення не накладається, підстав для стягнення судового збору на підставі п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП не вбачається.

Керуючись ст. ст. 22, 44-3, 245, 280 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП і звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням в силу малозначності адміністративного правопорушення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова.

Суддя Л.Л. Шрамко