Справа № 487/5191/20
Провадження № 3/487/1846/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2020 Заводський районного суду м. Миколаєва у складі судді Афоніної С.М., за участю секретаря судового засідання Горохівського О.Є., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Торкаєнка О.С.., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проходить військову службу за контрактом у військової частині № НОМЕР_1 в м. Очакові Миколаївській області,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВС Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №531602 від 05.09.2020, 05.09.2020 о 03:20 годин в м. Миколаєві по вул. Погранична, 49 ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAEWOO LANOS державний номер НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія ОСОБА_1 , у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Аlcotest Drager 7510 в присутності двох свідків, тест №23 результат 1,28%, пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі відмовився, транспортний засіб залишено на місцем зупинки , чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав, відповідно до вимог ст. 63 Конституції України відмовився надавати покази.

Згідно наданих письмових пояснень зазначив, що 05.09.2020 приблизно о 03 години він знаходився зі своїими друзями в м. Миколаєві та стояли біля автомобіля, який належить йому, але він ним не керував, оскільки не має посвідчення водія. До них підійшли працвіники поліції, спитали, що вони роблять в такий час, кому належить автомобіль, після чого наполягали, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння та керував автомобілем, він роз`яснив працівникам поліції, що не перебуває в стані алкогольного сп`яніння та не керував автомобліем. Через деяких час до них під`їхаів інший патрульний автомобіль, у присутності двох свідків, він пройшов тест на стан сп`яніння, який показав, що він начебто перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Працівники поліції заповнили бланк пояснень свідків та запропонували останнім підписати пояснення, але вважає, що свідки підписали пояснення навіть не прочитавши їх та вказані свідки не могли бачити, що він керував автомобілем. Крім того, в присутності свідків він пояснив, що не згоден із висновком приладу та йому запропонували пройти огляд в медичному закладі, на що він погодився. Йому надавали підписувати декілька документів, згідно змісту яких він не висловлював свою згоду з результатами огляду. Після чого його було доставлено до медичного закладу, відповідно до направлення, до якої саме лікарні не знає, де у нього були взяті аналізи, результат огляду в лікарні йому надано не було та не повідомлено про результат огляду, вважає, що результат був негативним, оскільки не перебував в стані алкогольного сп`яніння. Після чого його відвезли до місця стоянки автомобіля та він поїхав з друзями до м. Очаків.

В подальшому в судовому засіданні ОСОБА_1 заявив клопотання про закриття провадження відносно нього, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на скасування акту, якій передбачав адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, недоведеності події правопоушення та його вини, а саме відсутність належних та допустимих доказів, які підтверджували би факт його керування транспотрним засобом, вказавши, що свідки не бачили як він керував автомобілем, поставили лише свій підпис на поясненнях, також відеозапис не відображає факту керування, не зазначено пристрий на якому здійснювався відеозапис, тому вказаний відеозапис з нагрудної камери поліцейського є неналежним доказом. Він не був згодним з результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, тому був доставлений до медичного закладу для проходження огляду, проте в матеріалах справи відсутній висновок закладу охорони здоров`я. Акт огляду на стан сп`яніння не містить дати та часу його складення, тому є неналежним доказаом. В протоколі не зазначено жодної ознаки алкогольного сп`яніння, в порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВСУкраїни,МОЗ Українивід 9листопада 2015року №1452/735. Відсутні докази відсторонення його від керування транспортним засобом, що викликає сумнів у законності дій поліцейського.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Торкаєнко О.С., наголосив, що його підзахисного слід визнати невинним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а провадження по справі відносно нього закрити, надавші аналогічні ОСОБА_1 заперечення, також посилаючись на скасування акту, якій передбачав адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Наполягав, що в матеріалах справи відсутній висновок лікаря за результатами огляду в медичному закладі, а наявне направлення працівників поліції ОСОБА_1 до медичного закладу, письмові покази свідків не є доказами, також зазначивши, що свідки не могли бачити керування ОСОБА_1 автомобілем.

Заслухавши доводи адвоката Торкаєнко О.С, дослідивши у судовому засіданні докази та письмові пояснення ОСОБА_1 , суд приходить до наступного:

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно ч. 1ст. 130 КУпАП, до адміністративної відповідальності притягуються особи, які керують транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само особа, яка керує транспортним засобом, яка відмовляється від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції.
У рішенні по справі «О Галлоран та Франціс» проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобліем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізував своє право володіння автомобілем та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Так, підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів алкогольного сп`яніння, а також направлення водіїв для проведення огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВСУкраїни,МОЗ Українивід 9листопада 2015року №1452/735 (далі - Інструкція № 1452), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (далі Порядок № 1103).
Ознаками алкогольного сп`яніння є, поряд з іншим, запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації руху та мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3 Інструкції №1452).
За положеннями пунктів 1.3, 1.6, 1.7, розділу ІІ Інструкції 1452, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, з фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції та у присутності двох свідків, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.
Відповідно до частини 1 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).
Судом встановлено, що 05.09.2020 о 03 годині 20 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки DAEWOO LANOS державний номер НОМЕР_2 рухаючись по вул. Погранична в м. Миколаєві в районі будинку №49 та був зупинений працівниками патрульної служби.
У водія ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з застосуванням технічного приладу.
Огляд ОСОБА_1 поліцейським здійснювався шляхом застосування газоаналізатора Alkotesta 7510, в присутності двох свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 .
За результатами огляду ОСОБА_1 , проведеного 05.09.2020 о 03 год 33 хв. на місці зупинки за допомогою цього технічного приладу, виявлено вміст алкоголю 1,28%, показники роздруковані у паперовому вигляді, засвідчені особисто ОСОБА_1 та двома свідками.
Складено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу з зазначенням результатів (1,28), який особисто підписано свідками ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та особою, яка його складала.
Акт містить також особистий підпис ОСОБА_1 про те, що з результатами огляду він згоден.
Бажання пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я, у зв`язку із незгодою з показниками засобу «Драгер» ОСОБА_1 не зазначено.
Після чого, 05.09.2020 працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 №531602, в я кому зазначено, що 05.09.2020 о 03:20 годин в м. Миколаєві по вул.. Погранична, 49 ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAEWOO LANOS державний номер НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія ОСОБА_1 , у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Аlcotest Drager 7510 в присутності двох свідків, тест №23 результат 1,28%, пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі відмовився, транспортний засіб залишено на місцем зупинки , чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол складений за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 7 листопада 2015 року № 1395 (далі Інструкція № 1395).
Протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 підписаний без будь-яких зауважень та без висловлювання своєї незгоди, містить його підпис щодо роз`яснення йому прав відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, зміст протоколу був оголошений ОСОБА_1 , копія протоколу отримана ним особисто. Транспортний засіб був залишений на місці зупинки.

Під час складення протоколу відносно ОСОБА_1 були присутні свідки ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , які в своїх письмових поясненнях зазначили, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою пристрою алкотестер «Драгер», після чого результат склав 1,28 ‰.
Крім того, з відеозапису з нагрудної камери патрульного поліцейського вбачається факт продуття ОСОБА_1 приладу алкотест «Драгер» в присутності двох свідків та результат тестування становив 1.28 ‰.
В судове засідання свідки ОСОБА_2 і ОСОБА_3 викликались, але не з`явились, але їх письмові пояснення, що містяться в матеріалах справи, відповідно до вимог ст. 251 КУпАП є доказом у справі про адміністративне правопорушення, а їх присутність на місці зупинки підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.
Також вина ОСОБА_1 підтверджується роздруківкою газоаналізатора «Alcotest 7510» та актом огляду на стан сп`яніння, який, згідно Інструкції « Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» був долучений до протоколу і в якому зазначений результат огляду на стан сп`яніння, а саме показник 1.28 ‰. Факту вживання алкогольних напоїв 05.09.2020 ОСОБА_1 не заперечував.
Вказані обставини також підтверджуються відеоінформації з нагрудної камери працівника поліції, наданої Управлінням патрульної поліції у Миколаївській області до матеріалів справи.
Таким чином, наведені письмові докази узгоджуються із змістом протоколу та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського та свідчать про те, що водій ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння та в присутності двох свідків пройшов медичний огляд на місці зупинки, про результати якого зазначено в протоколі від 05.09.2020 та з яким останній погодився.
Щодо посилання ОСОБА_1 та його захисника на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом DAEWOO LANOS державний номер НОМЕР_2 , а знаходився поруч з автомобілем.

Так, з відеозапису з нагрудного реєстратора патрульного дослідженого судом, вбачається, що 05.09.2020 03:16 годин, працівниками поліції, у зв`язку із підозрою, що водій ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння та проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, були запрошені свідки. ОСОБА_1 , у присутності свідків, відповідаючи на запитання працівника поліції щодо керування ним транспортним засобом, пояснив, що він керував автомобілем та рухався по вулиці, назва якої йому невідомо та був зупинений працівниками поліції.

Крім того, з відеозапису нагрудного реєстратора патрульного вбачається, що відносно ОСОБА_1 була винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за керування транспортним засобом без посвідчення водія. Копію постанови ОСОБА_1 отримано особисто та підписано ним, будь-яких зауважень з приводу того, що він не керував транспортним засобом не висловлював, уточнив розмір штрафу та порядок його сплати.

Посилання ОСОБА_1 та його захисника на відсутність в матеріалах справи висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння в медичному закладі та посилання ОСОБА_1 в письмових поясненнях, що він проходив у лікарні медичний огляд, без зазначення у який саме лікарні, суд вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими судом доказами.

Крім того, враховуючи відсутності відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки, а також за відсутності незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, останні не мали обов`язку направляти ОСОБА_1 на медичний огляд у заклад охорони здоров`я (частина 2,3 статті 266 КУпАП, пункти 6,7 Інструкції №1452). Вказане підтверджується і протоколом ДПР18 №531602, в якому зазначено, що водій ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, тому відповідно відсутній висновок закладу охорони здоров`я.

Попереднє заповнення поліцейським бланку направлення на огляд водія ОСОБА_1 до ОСОБА_4 (а.с.4), в якому також згодом зазначено, що огляд проведено на місці зупинки та зазначено результат огляду (1,28%), не можуть бути достатнім доказом того, що ОСОБА_1 був доставлений до медичного закладу для проведення огляду.

Посилання ОСОБА_1 та його захисника на те, що останній не був відсторонений від керування транспортним засобом, не спростовують результатів огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою пристрою алкотестер «Драгер», крім того, ОСОБА_1 є особою, яка не має права керувати транспортним засобом, у зв`язку із відсутсністю посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

Досліджені судом докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення про справі щодо ОСОБА_1 .
Істотних порушень співробітниками поліції про оформленні відносно ОСОБА_1 матеріалів про адміністративне правопорушення положень ст. 256 КУпАП та Інструкції, судом не встановлено.

Щодо заявленого клопотання ОСОБА_1 та його захисника Торкаєнка О.С. про закриття провадження у справі, у зв`язку із скасуванням акту, якій передбачав адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, суд зазначає наступне.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII з 01 липня 2020 року стаття 130 КУпАП була викладена в новій редакції та Кримінальний кодекс України було доповнено статтею 286-1 КК України, якою встановлювалась кримінальна відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи психотропних речовин, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи психотропних речовин, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

У подальшому на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку із прийняттям Закону Україну "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» зміни внесені до диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП із закріпленням цього виду відповідальності у ст. 286-1 КК України вилучені, внаслідок чого диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП залишалась у старій редакції, до внесення до неї змін та наступне їх вилучення законодавцем.

Відтак підстава для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачена п. 6 ч.1 ст. 247 КУпАП відсутня, так як скасування акту, що передбачає адміністративну відповідальність не мало місце, у зв`язку із вилученням посиленої юридичної відповідальності за такі дії, внаслідок чого попередня (стара) редакція ст. 130 КУпАП залишилась у незмінному виді.

Відповідно до частини першої статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення підлягає відповідальності на підставі закону, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

Тому за цим положенням до осіб, має бути застосовано закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення, без застосування нового закону, що посилював таку відповідальність та не має зворотної сили у часі.

ОСОБА_1 , вчинивши правопорушення 05.09.2020 підлягає адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, що діяла до внесення відповідних змін та введення ст. 286-1 КК України, з подальшим їх вилученням та залишенням попередньої редакції КУпАП, у зв`язку з чим відсутні підстави для закриття провадження. .

З врахуванням наведеного вважаю, що винність ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9 а ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за обставин встановлених судом, підтверджена в повному обсязі, а обрана позиція порушника та його захисника спрямована на надання ОСОБА_1 можливості уникнути відповідальності за скоєне.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33, 34 КУпАП при накладені адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З врахуванням скоєного, враховуючи особу ОСОБА_1 та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, характеру вчиненого правопорушення та ступеню його суспільної небезпеки, вважаю за необхідне застосувати до останнього адміністративне стягнення, визначене санкцією інкримінованої статті у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) гривень.

При цьому, судом враховується те, що санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено покарання за вчинення такого виду правопорушення у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Позбавлення прав - це обмеження правосуб`єктності громадянина в адміністративному порядку за адміністративні проступки. Якщо громадянин неправильно використовує надане йому право, грубо або систематично порушує порядок користування цим правом, орган державного управління тимчасово позбавляє його цього права. КУпАП передбачено два види позбавлення спеціального права: 1) право керування; 2) право полювання.
Тобто, фактично позбавлення спеціального права виявляється у вилученні в порушника відповідного документа, який надає таке право (посвідчення водія, свідоцтва, диплома, що дають право керувати маломірними і річковими суднами, мисливського квитка).
Проте, враховуючи, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, згідно довідки від 07.09.2020 старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП в Миколаївській області Савчука А.В., керував транспортним засобом без посвідчення водія, тобто не мав спеціального права, суд приходить до переконання, що у даному випадку немає підстав для притягнення ОСОБА_1 до покарання також у виді позбавлення права керування транспортним засобом.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Керуючись статтями 283-284, 289, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) гривень (отримувач Миколаївське ГУК/Миколаївська область/21081300, код отримувача (, банк отримувача (ДКСУ) казначейство України (ЕАП) номер рахунку U0014001 код класифікації доходів бюджету 21081300, найменування коду класифікації доходів бюджету:адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень сорок копійок) в дохід держави (р/р UA0026001,одержувач:ГУК у м. Києві/ м.Київ/22030106, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП),).

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя С.М. Афоніна