Справа № 570/3511/20
Номер провадження 3/570/1483/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2020 року м.Рівне

Cуддя Рівненського районного суду Рівненської області Коробов С.О., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника Адамовича Є.В., потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

за ст.124 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 288212 від 01 вересня 2020 року водій ОСОБА_1 о 20 годині 00 хв. на 332 км автодороги М-06 Кихв-Чоп керував транспортним засобом автомобілем "ВАЗ 212140", реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час об`їзду автомобіля "BMW 530d", реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, не дотримався безпечного інтервалу, що призвело до зіткнення. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.13.3 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив фактичні обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Суду пояснив, що завчасно включив покажчик повороту та почав змінювати напрямок руху до стоячого автомобіля на узбіччі. В цей же момент відчув удар в праву частину автомобіля, після чого зупинився.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП) завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З диспозиції статті 124 КпАП випливає, що відповідальність за даною нормою настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Тобто зі змісту статті 124 КпАП випливає, що основним безпосереднім об`єктом злочину є безпека руху й експлуатації автомобільного та деяких інших видів транспорту (дотримання відповідних правил), а його додатковим обов`язковим об`єктом - майно (транспортні засоби, вантаж, автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди, дорожні споруди чи інше майно). При цьому об`єктивна сторона злочину включає такі обов`язкові ознаки: 1) діяння, 2) обстановку, 3) наслідки та 4) причинний зв`язок між діянням і наслідками. Окрім цього, слід звернути увагу, що зазначена норма є бланкетною.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 13.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР). Працівниками поліції зазначено як причину ДТП здійснення об`їзду одного автомобіля іншим.

Відповідно до пункту 13.3 ПДР під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Як випливає із зазначеного вище протоколу, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки ВАЗ 212140, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час об`їзду автомобіля "BMW 530d", реєстраційний номер НОМЕР_2 , не дотримався безпечного інтервалу з автомобілем який рухався в попутному напрямку, що призвело до зіткнення. При цьому, до протоколу про адміністративні правопорушення суду надано схему місця ДТП, відповідно до якої зафіксовано розташування автомобілів, а місце зіткнення транспортних засобів не зафіксовано, а також виявлені на обох транспортних засобах пошкодження.

Захисник Ковтонюка Д.Д. як судом зазначено вище, в судовому засіданні обставини, викладені в протоколах про адміністративне правопорушення заперечив, зазначивши при цьому, що його підзахисний не причетний до порушення Правил дорожнього руху, визначених п.13.3. Також зауважив, що жодного з діянь, передбачених цим пунктом ОСОБА_1 не вчиняв.

Показання свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили обставини, які зафіксовані на відеофайлі з мобільного телефону. Однак з показань свідків не можливо встановити основну обставину, яка підлягає доказуванню у справі, а саме, здійснення об`їзду автомобіля потерпілого автомобілем під керуванням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Інших об`єктивних даних про те, що автомобіль під керувнням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності здійснював маневр об`їзду до матеріалів не додано та суду не представлено.

Відповідно до статті 251 КпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Згідно з абзацом 5 пункту 3 розділу I Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 р. № 1395 (далі - Інструкція) схема місця дорожньо-транспортної пригоди - графічне зображення місця дорожньо-транспортної пригоди з відображенням та фіксацією на ньому всіх об`єктів та обставини, що стосуються події та можуть мати значення для об`єктивного визначення її причин, яке оформлюється з дотриманням вимог цієї Інструкції на місці пригоди і підписується її учасниками.

Пунктом 4 розділу ІХ Інструкції визначено, що на схемі місця ДТП графічно зображуються та фіксуються такі об`єкти: 1) ділянка дороги, на якій сталась ДТП; 2) сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів та слідів; 3) транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів; 4) сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів: їх розміщення відносно елементів проїжджої частини; довжина від їх початку до кожного колеса транспортного засобу із зображенням місць розривів; довжина слідів на ділянках з різним покриттям; 5) інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та об`єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту; 6) координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів; 7) ширина проїжджої частини разом з роздільними смугами; 8) ширина тротуарів, узбіччя; 9) розміри ділянок з різним станом дорожнього покриття; 10) розміри та розміщення дефектів дорожнього покриття; 11) розташування дорожньої розмітки; 12) розташування світлофорів, дорожніх знаків та інших засобів технічного регулювання дорожнього руху; 13) розташування шлагбаума, засобів сигналізації, дорожніх знаків на підході до залізничного переїзду. В обов`язковому порядку на схемі місця ДТП заповнюється таблиця дорожніх умов та зазначаються назви об`єктів, зображених на схемі.

В судовому засіданні було встановлено, що наявна в матеріалах справи схема місця ДТП зазначеним вимогам не відповідає, оскільки в схемі зазначені відомості, які не відповідають дійсності.

Суд враховує, що частиною другою статті 251 КпАП регламентовано, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Окрім наведеного, суд вважає за доцільне звернути увагу, що у прецедентній практиці Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), зокрема у справі Малофєєва проти Росії (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), звертає увагу, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У справі справі Карелін проти Росії (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ зазначив, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення частини першої статті 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Суд також враховує рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 відповідно до якого адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі й закріпленою в статті 62 Конституції України.

ЄСПЛ в рішенні від 10.02.1995 у справі Аллене де Рибемон проти Франції зазначено, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, ніж це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин.

З огляду на викладене, з урахуванням принципу презумпції невинуватості, закріпленого у статті 62 Конституції України, а також з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд прийшов до висновку, що об`єктивними даними не підтверджено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП, а тому відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі необхідно закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 251, 247, 280, 284-285 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Коробов С.О.