Провадження № 3/521/8822/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 року місто Одеса

Cуддя Малиновського районного суду м. Одеси Мирончук Н.В., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Одеській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

14 жовтня о 20 годині 50 хв, в м. Одесі, по вул. Хімічна, 1, водій, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2103, номерний знак НОМЕР_2 , та рухаючись по вул. Хімічна в бік вул. Степна виїхав на залізничний переїзд при ввімкненому (червоному) сигналі світлофора, чим порушив вимоги п. 20.5 в) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

За даним фактом співробітниками УПП в Одеській області ДПП відносно водія складено протокол, серії ДПР18 № 137121, від 14 жовтня 2020 року, про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 123 КУпАП.

Вина водія підтверджується зібраними в справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, серії ДПР18 № 137121, від 14 жовтня 2020 року, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди та іншими документами.

Таким чином, водій своїми діями скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 123 КУпАП.

У судові засідання, які призначалися судом ОСОБА_1 викликався шляхом направлення судових повісток про виклик до суду на адресу, вказану ним при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. (а. с. 11 13)

Крім того, про розгляд справи ОСОБА_1 був повідомлений співробітниками поліції, про що свідчить його особистий підпис в протоколі про адміністративне правопорушення. (а. с. 1)

Проте, в судові засідання ОСОБА_1 жодного разу не з`явився, обравши для себе інші пріоритети.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення, від 03.04.2008р., у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що ОСОБА_1 не з`являвся в судові засідання, тобто не виконував процесуальні обов`язки, вважаю можливим розгляд справи здійснювати у його відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, серії ДПР18 № 137121, від 14 жовтня 2020 року, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди та іншими документами.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 137121, від 14 жовтня 2020 року, містить рукописний текст з підписом ОСОБА_1 , в якому той пояснив, що не звернув уваги.

Зі змісту наведених пояснень вбачається, що ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення згідний.

За таких обставин дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 123 КУпАП як такі, що виразилися в порушенні учасником дорожнього руху Правил дорожнього руху.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що водій своїми діями скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 123 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Оскільки, під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Статтею 23 КУпАП законодавцем передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Частиною 2 статті 33 КУпАП встановлено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Визначаючи міру відповідальності правопорушника за скоєне правопорушення, суддя приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, його наслідки.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Саме це стягнення буде необхідним і достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання вимог законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню правопорушником нових правопорушень.

Відповідно до ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Вимогами ст. 4 Закону України «Про судовий збір», передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 гривень 40 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ч. 2 ст. 123, ст. ст. 23, 24, 33, 221, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , посвідчення водія, серії НОМЕР_3 отримав 20.06.2019 року в ТСЦ-6541 (м.Херсон) РСЦ ГСЦ МВС в Херсонській області, визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір, у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривні 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів, з дня винесення постанови.

Суддя: Н.В. Мирончук