Справа № 642/6044/20
Провадження № 3/642/2360/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року суддя Ленінського районного суду м.Харкова Грінчук О.П., розглянувши об`єднані адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Харківській обл. про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, непрацюючого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124, ч.3 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

До Ленінського районного суду м.Харкова надійшли вказані адміністративні матеріали, які об`єднані в одне провадження.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №284268 від 07.11.2020, 07.11.2020 о 16-00 год. в м.Харків, Полтавське шосе (Залютинська, 3), водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 21011, д.н.з. НОМЕР_2 , при виїзді з автозаправки БРСМ, не надав переваги в русі т.з. Hyundai Elantra, д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався по вул. Полтавське шосе, та скоїв з ним зіткнення, від чого автомобілі отримали механічні ушкодження та завдані матеріальні збитки. Так, водій ОСОБА_1 порушив п. 10.2 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №519736 від 07.11.2020, 07.11.2020 о 17-00 год. в м.Харків, Полтавське шосе (Залютинська, 3), водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 21011, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, порушення координації рухів, млява мова. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОНД водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.3 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату та час розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі, заяв та клопотань до суду не подавав.

В пункті 41 рішення Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року (заява №3236/03) зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був повідомлений, що справа розглядатиметься в Ленінському районному суді м.Харкова, відтак він був обізнаний, що матеріал буде направлений у вказаний суд для розгляд, хоч і відмовився від підпису в протоколі про ознайомлення з місцем розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що учасник справи зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Згідно положень ст.268 КУпАП інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення за ст. 124, ч.3 ст.130 КУпАП не відноситься до правопорушення, по якому присутність у судовому засіданні особи є обов`язковою.

Відповідно до положень ч.2 ст. 268 КУпАП, до особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 130 КУпАП не передбачена можливість застосування примусового приводу.

Приймаючи до уваги, що суд позбавлений можливості в рамках Кодексу України про адміністративне правопорушення вжити заходів для забезпечення явки учасників процесу в судове засідання, окрім як шляхом направлення судових повісток, а законом передбачений скорочений термін притягнення особи до адміністративної відповідальності, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується сукупністю зібраних доказів у справі: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №284268 від 07.11.2020, схемою ДТП від 07.11.2020, письмовими поясненнями водіїв в матеріалах справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, повністю доведена у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 130 КУпАП суд зазначає наступне.

До набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року, тобто до 01 липня 2020 року, положеннями КУпАП було передбачено адміністративну відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Після набрання чинності вказаного закону, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, виключено з ч. 1 ст. 130 КУпАП та закріплено у ст. 286-1 Кримінального кодексу України «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Разом з тим, Законом України від 17 червня 2020 року № 720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 03 липня 2020 року, внесені нові зміни до Закону № 2617-VIIІ, а саме, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону № 720-IX: у пункті 1 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 4, який запровадивши нову редакцію ст. 130 КУпАП виключав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння - відтак адміністративна відповідальність за ці дії відновлена з 03 липня 2020 року; у пункті 2 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 171, який доповнивши КК України ст. 286-1 криміналізував відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані сп`яніння - відтак з 03 липня 2020 року відбулася декриміналізація цих дій.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного сп`яніння, згідно з п.4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №519736 від 07.11.2020 зазначено про наявність у поліцейського взводу 1 роти 3 батальйону 1 УПП в Харківській області ДПП Додаток О.В. підстав вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичногоо сп`яніння та вказані такі ознаки: зіниці очей не реагують на світло, порушення координації рухів, млява мова.

Частиною 3 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Однак, ОСОБА_1 в даному випадку відмовився в присутності двох свідків від проходження в установленому законом порядку огляду на стан сп`яніння.

Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли особа відмовилася від проходження такого огляду.

Матеріали містять пояснення свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку.

Крім того, поліцейським надано суду відеозапис на підтвердження обставин вчинення правопорушення, викладених в протоколі.

Дані свідчення узгоджуються між собою та сумніву у суду не викликають.

Окрім цього, в матеріалах справи наявні постанови: Ленінського районного суду м.Харкова від 24.04.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, постанова набрала чинності 06.03.2020; Комінтернівського районного суду м.Харкова від 14.04.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, постанова набрала чинності 25.04.2020; Дзержинського районного суду м.Харкова від 21.07.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 130 КУпАП, постанова набрала чинності 03.08.2020; Фрунзенського районного суду м.Харкова від 20.08.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 130 КУпАП.

Вказані обставини підтверджують факт винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції 2, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 таким правом скористався, підписувати протокол про адміністративне правопорушення та отримувати його копію відмовився, зауважень щодо невідповідності внесених до протоколу даних не заявляв.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення поліцейським дотримано вимоги ч. 2 ст. 251, ст. ст. 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, повністю доведена у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 вчинив кілька адміністративних правопорушень, а саме за ст. 124, ч.3 ст. 130 КУпАП, то відповідно до ст.36 КУпАП стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто в межах санкції, встановленої ч.3 ст.130 КУпАП, як більш серйозного правопорушення.

При накладанні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника.

Санкцією ч.3 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Відповідно до п.28 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суди не вправі застосовувати позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

ОСОБА_1 вже позбавлений права керування транспортними засобами постановою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 20.08.2020 на 10 років.

Крім того, в матеріалах справи відсутні відомості, що автомобіль ВАЗ 21011, д.н.з. НОМЕР_2 належить ОСОБА_1 , а тому не підлягає застосуванню вилучення транспортного засобу.

За таких обставин, на ОСОБА_1 необхідно накласти наступні стягнення: за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП - у виді штрафу в дохід держави в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадянин, що дорівнює 340 (триста сорок) гривень 00 копійок; - за вчинення правопорушення за ч. 3 ст.130 КУпАП у виді штрафу в дохід держави в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів, що дорівнює 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 коп. без позбавлення права керування транспортними засобами, та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Враховуючи положення ст. 36 КУпАП, суд вважає необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.3 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів, що дорівнює 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 коп. без позбавлення права керування транспортними засобами, та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з особи, на яку накладено адміністративне стягнення слід стягнути судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7,9 33-36, 40-1, 122-4, 124, 130 ч.3, 245, 251, 256, 268, 278, 280, 283-285 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, ч.3 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню:

- за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП - у виді штрафу в дохід держави в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадянин, що дорівнює 340 (триста сорок) гривень 00 копійок;

- за вчинення правопорушення за ч. 3 ст.130 КУпАП у виді штрафу в дохід держави в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів, що дорівнює 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 коп. без позбавлення права керування транспортними засобами, та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточно призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів, що дорівнює 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 коп. без позбавлення права керування транспортними засобами, та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту винесення постанови.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя