Справа № 203/3783/20
Провадження № 3/0203/2532/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року м. Дніпро

Суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Вусик Є.О. у відкритому судовому засіданні, розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 003592 від 17 жовтня 2020 року, ОСОБА_1 17 жовтня 2020 року близько 01 год. 30 хв. в м. Дніпрі по пр. О.Поля, буд. 46, в закладі «Карамболь», більярдний клуб, не виконала вимоги п.п.3 п. 12 постанови КМУ №641 від 22 серпня 2020 року, за що передбачена відповідальність ст. 44-3 КУпАП.

Розглядаючи справу без участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності, суд виходить з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 було складено у її присутності, копію протоколу остання отримала, про що свідчить підпис особи у протоколі.

Тобто, ОСОБА_1 , усвідомлюючи, що у подальшому протокол про адміністративне правопорушення буде направлено до суду для розгляду, мала можливість самостійно поцікавитися його долею.

Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі "Пономарев проти України" Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, в матеріалах адміністративної справи міститься довідка про доставку SMS-повістки на ім`я особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Тобто, вищезазначене свідчить про небажання ОСОБА_1 приймати участь у судовому засіданні та надавати пояснення з приводу обставин, зазначених у протоколі.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи без участі ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен, зокрема, з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, зокрема, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

У ч. 1 ст. 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень ст. 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Так, відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП, в якому зазначено, що остання, 17 жовтня 2020 року близько 01 год. 30 хв. в м. Дніпрі по вул. пр. О.Поля, буд. 46, в закладі «Карамболь», більярдний клуб, не виконала вимоги п.п.3 п. 12 постанови КМУ №641 від 22 серпня 2020 року.

Диспозиціє ст. 44-3 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Тобто, ст. 44-3 КУпАП є банкетною такою, що відсилає до норм іншого нормативно-правового акта, тому, формулюючи суть правопорушення, вказівка на нормативний акт, вимоги якого порушені, є обов`язковою.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" від 06 квітня 2000 року № 1645-III, карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, відповідно до Постанови КМ № 956 від 13 жовтня 2020 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 641» підпункт 3 пункту 12 у постанові КМУ №641 від 22 липня 2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», який передбачав роботу після 24-ї та до 7-ї години суб`єктів господарювання з надання послуг громадського харчування без організації дозвілля (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос, виключено.

Таким чином, на час складання протоколу, а саме 17 жовтня 2020 року, відносно ОСОБА_1 Кабінетом Міністрів України було ухвалено постанову, якою виключено пункт 12 з постанови КМУ № 641 від 22 липня 2020 року, який, в свою чергу, передбачав заборону дій, що інкримінуються ОСОБА_1 .

Враховуючи, що диспозиція ст. 44-3 КУпАП, як вже було зазначено вище, є за своїм видом бланкетною нормою, яка відсилає до положень інших законодавчих актів, в даному випадку - до положення Постанови КМУ №641 від 22 липня 2020 року (пункт 12), який втратив чинність у зв`язку зі змінами у законодавств, а тому і діяння, передбачене вказаним пунктом зазначеної постанови, що інкримінується ОСОБА_1 , не тягне за собою адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП.

Також, суд вважає необхідним наголосити, що суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП, в даному випадку, є виключно суб`єкти господарювання.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 55 ГК України, суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Так, до протоколу надано завірені копії документів, а саме виписка з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, які видані на ім`я ОСОБА_2 , яка не має жодного відношення до даного протоколу.

Одночасно, протокол не містить доказів на підтвердження наявності трудових відносин між суб`єктом господарювання, яким здійснюється відповідна діяльність в закладі більярдний клуб «Карамболь», що знаходиться за адресою: м. Дніпро, пр. О.Поля, буд. 46, та ОСОБА_1 , оскілки в протоколі зазначено, що остання займає посаду адміністратора.

Таким чином, адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1 не містить відомостей та належних доказів того, що остання є суб`єктом господарювання, роботу якого заборонено відповідно до вищевказаних положень Постанови КМУ від №641, а тому, в розумінні ст. 44-3КУпАП, ОСОБА_1 не могла бути суб`єктом вказаного правопорушення та притягнутою до адміністративної відповідальності.

Що стосується рапорту, наданого на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення посадовою особою, що складений ДОП СДОП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, то суд зазначає, що цей рапорт не може вважатись об`єктивним доказом у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, і, у даному випадку, виконує відповідні функції нагляду за дотриманням правил щодо карантину людей, що повністю узгоджується із правовою позицію, висловленою у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року №489/4827/16а.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Тому, відсутність будь-яких фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку суд повинен встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи в даному випадку не дає можливості беззаперечно кваліфікувати дії ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 не міститься складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, не доведена, а тому, провадження у справі підлягає закриттю, у зв`язку з тим, що п.п. 3 п. 12 постанови КМУ №641 від 22 серпня 2020 року, який встановлював адміністративну відповідальність, скасовано.

Керуючись ст.ст. 7, 247, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 44-3 КУпАП, закрити на підставі п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку зі скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Є.О.Вусик