Справа № 214/2669/20
3/214/1395/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 листопада 2020 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Малаховська І.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

Встановив:

06.04.2020 року о 23-42 год. В м. Кривий Ріг, Саксаганський район вул.. Технічна, бiля будинку 2 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mersedec Benz ML350, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: виражений запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження у встановленому законом прядку повного медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків. Факт відмови зафіксовано на нагрудний реєстратор АЕ 00006, АЕ 00075, факт руху реєстратор Xioama.

Чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи до зали судового засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надав.

Захисник, особи яка притягується до адміністративної відповідальності Гузєв І.І. заявив клопотання про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення скільки, акт який до 01 липня 2020 року встановлював адміністративну відповідальність за керуванням транспортними засобомами у стні сп`яніння , з 01 липня 2020 року був скасований Законом № 2617VІІІ з одночасною криміналізацією цих дій у ст.. 286-1 КК України. Відтак, закон № 2617VІІІ в цій частині не має зворотної сили.

дослідивши письмові та відеодокази, вважаю, що провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до п. 2.5.Правил Дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейськими у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди його результатами огляду проводиться в закладах охорони здоров`я.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 150075 від 07.04.2020 року вбачається, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що перевчена адміністративна відповідальність за ч 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи захисника ОСОБА_2 що ст. 130 КУпАП не передбачає відповідальності за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння є безпідставними за таких підстав.

Першого липня 2020 року набрав чинності Закон від 22.11.2018 № 2617-VIII, яким запроваджується інститут кримінальних проступків. Зокрема, кримінальним проступком стало і керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння та скасовано адміністративну відповідальність за керування у стані сп`яніння.

Згідно Закону №720-IX від 17 червня 2020 року який набрав чинності 03 липня 2020 р., скасовано кримінальну відповідальність за керування транспортним засобом у стані сп`яніння шляхом виключення підпункту 171 яким вносились зміни, та одночасно виключено встановлені зміни у ст.130 КУпАП.

Оскільки зазначеним Законом виключено підпункт 171, тому поновлено дію норми Закону, якою встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тобто за ст.130 КУпАП в останній редакції станом на 07.07.2016 р.

Обставини зазначені в спірному протоколі, відбулися за участі ОСОБА_1 06.04.2020, отже до вказаних правовідносин підлягає застосуванню закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення, а саме нормативно-правового припису передбаченого ст. 130 КУпАП в редакції 07.07.2016 року.

Однак, під час розгляду справи було встановлено, що водій ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер., результат позитивний 1.32% проміле.

Вищезазначені обставини підтверджується тестуванням на алкоголь від 06.04.2020 року, рапортом інспектора Шумака М. актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Крім того, судом було оглянуто відеозапис, долучений до матеріалів справи, з якого вбачається що водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатор Драгер на місці зупинки транспортного засобу.

Незгода водія з результати газоаналізатора та відмова від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, не можу слугувати підставою для притягнення водія до адміністративної відповідальності за ч. 1 т. 130 КУпАП в зв`язку з порушенням вимог п. 2.5 ПДР України.

За таких обставин в ході судового розгляду не знайшло свого підтвердження. твердження інспектора про порушення водієм ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, вважаю, що в діях ОСОБА_3 відсутні об`єктивні ознаки за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням передбаченим ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі не містять всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити відповідно до вимог п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 33-35, ч.2 ст. 130, п. 7 ч. 1 ст. 247, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

Постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена упродовж десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя І.Б. Малаховська