Справа № 441/1288/20 Головуючий у 1 інстанції: Яворська Н.І.
Провадження № 33/811/1617/20 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Винниченка Михайла Петровича на постанову Городоцького районного суду Львівської області від 26 жовтня 2020 року,

встановив:

постановою Городоцького районного суду Львівської області від 26 жовтня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень, з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 3 (три) роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 , в користь держави 420 грн. 40 коп. судового збору.

Згідно з постановою ОСОБА_1 , 31.07.2020 о 00 год. 30 хв., на вул. Діброва, 2 в м. Комарно Городоцького району Львівської області, у порушення вимог п. 2.5 ПДР , керував автомобілем марки Volkswagen Golf, р.н. НОМЕР_1 з неосвітленим номерним знаком у темну пору доби та з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей, тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду для визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Не погоджуючись з даною постановою захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокат Винниченко Михайло Петрович подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, звільнити від сплати судового збору, скасувати її та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування покликається на те, що дана постанова є незаконною та необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню. Вказує, що судом першої інстанції помилково встановлено, що причиною зупинки транспортного засобу було порушення водієм правил дорожнього руху, так як в матеріалах справи відсутні будь-які докази даних обставин. Крім цього, зазначає, що матеріалами справи підтверджено відсутність пропозиції працівниками поліції направити до закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан сп`яніння, що порушило права ОСОБА_1 . Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, то адвокат вказує, що 26 жовтня 2020 року ОСОБА_1 не міг з`явитись в судове засідання, оскільки хворів, що підтверджується довідкою. Крім цього, постанову Городоцького районного суду Львівської області від 26 жовтня 2020 року ОСОБА_1 так і не отримав, а лише направлена захиснику 05 листопада 2020 року.

ОСОБА_1 у судовому засіданні апеляційного суду апеляційну скаргу підтримав, покликаючись на викладені в ній мотиви

Захисник Винниченко М.П. у судове засідання не з`явився, причини своєїнеявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідальність за ст.130 КУпАП настає і в разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.5 Правил дорожнього руху, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення від 31 липня 2020 року серії ОБ № 053037 (а.с.5);

долученим до матеріалів справи відеозаписом події від 31 липня 2020 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 в присутності свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку (а.с.37);

рапортом начальника СРПП № 3 ПП Городоцького ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області Хомиком Р. від 31.07.2020 про те, що 31 липня 2020 року під час несення служби в м. Комарно на вул. Діброва, 2, було складено матеріали за ч. 2 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Автомобіль, яким керував ОСОБА_1 , працівники поліції особисто доставили за адресою проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 (а.с.11);

письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 31.07.2020 про те, що 31 липня 2020 року о 00 год. 40 хв. їх було запрошено працівниками патрульної поліції в якості свідків при оформленні адміністративних матеріалів за вчинене правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП. В їхній присутності водій ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в Городоцькій ЦРЛ відмовився. Також ОСОБА_1 відмовився від ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.7, 8).

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Неповнота судового розгляду, яка, на думку апелянта, полягала у розгляді справи в його відсутності, усунута в ході апеляційного розгляду із забезпеченням участі в судовому засіданні ОСОБА_1 , й не вплинула на правильність висновків суду першої інстанції.

Покликання апелянта на відсутність направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння апеляційний суд до уваги не бере, оскільки зазначений документ не складався в зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Твердження апелянта про те, що працівники поліції не надали ОСОБА_1 дозвіл до застосування МОЗ та Держстандарту, сертифікат відповідності спеціального технічного засобуа «Драгер», свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, матеріалам справи не відповідає.

Відповідно до п.5 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 №1452/735 поліцейський надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки на вимогу особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння.

У той же час ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного заходу та в медичному закладі відмовився, вимоги надати йому сертифікат відповідності спеціального технічного засобу не висловлював, і відповідно такого обов`язку поліцейські не мали.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що станом на 10 липня 2020 року на сайті Верховної Ради у розділі «Законодавство» змін до ст. 130 КУпАП внесено не було і не було зазначено, що стаття поширюється на осіб, які керують транспортними засобами, слід зазначити наступне.

Після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за №2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, виключено з ст.130 КУпАП та закріплено у ст.286-1 Кримінального кодексу України «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Разом з тим, Законом України від 17 червня 2020 року за №720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 03 липня 2020 року, внесені нові зміни до Закону України за №2617-VIIІ, а саме, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону України №720-IX: у пункті 1 Розділу І Закону України №2617-VIIІ виключено підпункт 4, який запровадивши нову редакцію ст.130 КУпАП виключав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння - відтак адміністративна відповідальність за ці дії відновлена з 03 липня 2020 року;

Також слід заначити, що дійсно, ст.130 КУпАП на офіційному сайті Верховної Ради України викладена в редакції Закону України №2617-III від 22 листопада 2018 року без врахування положень Закону України №720-1Х від 17 червня 2020 року, який вніс зміни до Закону України №2617-V111 від 22 листопада 2018 року. Проте цей факт сам по собі не впливає на кваліфікацію дій осіб, які вчинили адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, оскільки п.117 Закону №720-1Х від 17 червня 2020 року виключено, зокрема, підпункт 4 пункту 1 Закону №2617-V111 від 22 листопада 2018 року, в якому ст.130 КУпАП викладалася в новій редакції, що свідчить про те, що після набрання чинності Законом №720-1Х від 17 червня 2020 року ст.130 КУпАП діє в попередній редакції.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

поновити захиснику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокату Винниченку Михайлу Петровичу строк на апеляційне оскарження постанови Городоцького районного суду Львівської області від 26 жовтня 2020 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Винниченко Михайло Петровича залишити без задоволення.

Постанову Городоцького районного суду Львівської області від 26 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Маліновська-Микич