Справа № 527/1686/20
провадження № 3/527/779/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року суддя Глобинського районного суду Полтавської області Павлійчук А.В., розглянувши справу, яка надійшла від Глобинського відділу поліції ГУНП в Полтавській області про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , (інші відомості про особу суду не відомі),

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 25 вересня 2020 року о 20 год. 05 хв., в с. Кирияківка, по вул. Леніна, керував автомобілем ВАЗ - 2101, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння обличчя, не чітка мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України. Своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду.

Розгляд справи проводиться за відсутності ОСОБА_1 у відповідності до ст. 268 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 25 вересня 2020 року серії ДПР 18 № 245671;

- актом огляду водія на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого водій ОСОБА_1 на пропозицію працівників поліції пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння відмовився;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення від 25 вересня серії БАА № 012346;

- відеозаписом фіксації вчинення правопорушення та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху затверджені Постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року N 1306, а саме: вимоги пункту 2.5. - Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції .

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху «водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Так, за змістом ч.ч.2-3 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає, окрім іншого, «за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп"яніння ».

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 вчинив дії передбачені ч.1 ст. 130 КпАП України, як відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Судом надавалась можливість правопорушнику реалізувати свої права і надати докази на підтвердження невинуватості. Однак, будь-яких доказів ОСОБА_1 суду не надав і обставин справи, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 245671 від 25 вересня 2020 року, не спростовано.

Оцінюючи докази в їх сукупності суд визнає їх достовірними і достатніми для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують адміністративну відповідальність суд не вбачає.

Санкція статті ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування строком на один рік.

Згідно постанови пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди не вправі застосовувати стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами коли винна особа взагалі не має такого права.

Відсутність посвідчення водія у ОСОБА_1 підтверджується постановою Глобинського ВП серії БАА №012346 від 25 вересня 2020 року, якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за керування ТЗ без посвідчення водія якого немає взагалі.

При визначенні ОСОБА_1 виду адміністративного стягнення, оцінивши всі зібрані у справі докази в їх сукупності, виходячи із характеру вчиненого правопорушення, враховуючи особу порушника, ступінь його вини, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, вимоги санкції ч.1 ст. 130 КпАП України, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, застосувавши адміністративне стягнення у вигляді штрафу, без позбавлення права керування, оскільки правопорушення відбулося у наслідок явної зневаги правопорушником до Правил дорожнього руху, вказане правопорушення є суспільно небезпечним і грубим, а застосування такої міри стягнення буде відповідати його меті, передбаченої ст. 23 КпАП України.

Відповідно до ст.ст. 40-1, 283 КпАП України, ст. 4 ч.2 п.5 ЗУ Про судовий збір з правопорушника слід стягнути судовий збір в розмірі 420,40 грн. до спеціального фонду Державного бюджету України.

Керуючись пунктами 2.5 «Правил дорожнього руху», ст. ст.23, 40-1, ч.1 ст.130, ст. 245, 251, 252, 266, 280, 283, 284, 294, 299, 300, 307 КпАП України, ст. 4 ч.2 п.5 ЗУ «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. 00 коп. (десять тисяч двісті гривень) на рахунок:

Адміністративний штраф суду:

UA0016001

,

Банк отримувач Казначейство України (ЕАП)

Отримувач ГУК у Полтавській обл./Полтавська/

Код податку 21081300,

без позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , в дохід держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп. на рахунок:

Отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106;

код за

Банк отримувача :Казначейство України (ЕАП)

Рахунок отримувача: UA0026001

Код класифікації доходів бюджету: 22030106

Призначення платежу - Судовий збір.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Глобинський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Виконавчий документ підлягає пред`явленню до виконання протягом 3 місяців, з дня винесення постанови.

Суддя А. В. Павлійчук