Провадження № 3/331/1510/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Кольц Д.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Відділу реєстрацій фізичних осіб по Олександрівському району управління державної реєстрації фізичних осіб Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, студентки ЗНУ, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст.197 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до опису протоколу № ДРП-04-31/1/170 від 01.10.2020 року, було встановлено, що ОСОБА_1 проживає без реєстрації місця проживання, чим порушила вимоги ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-IV.

За фактом правопорушення був складений протокол про адміністративне правопорушення № ДРП-04-31/1/170 від 01.10.2020 року, з яким правопорушник була ознайомлена.

В судове засідання ОСОБА_1 , повідомлена про час та місце розгляду справи, не з`явилась.

Жовтневим районним судом були здійсненні виклики в судові засідання на 27.10.2020 та на 18.11.2020 рік. ОСОБА_1 не з`явилась, про дату та місце судових засідань була повідомлена належним чином.

Крім того, відомості про час розгляду справи оприлюднені на офіційному сайті Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, який є загальнодоступним. При цьому, ОСОБА_1 було достовірно відомо про наявність в суді справи про адміністративне правопорушення стосовно неї. Так, ОСОБА_1 була обізнана щодо вищевказаної події, їй було повідомлено, у вчиненні якого адміністративного правопорушення їй висувається обвинувачення, тому, зважаючи на це, вона мала реальну можливість та нагоду хоча б поцікавитись про стан та перебіг справи щодо неї або стежити за ходом справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду.

Стаття 7 КУпАП України вказує на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Відповідно до Глави 21 КУпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 не виконує процесуального обов`язку щодо своєчасної явки до суду за викликом, не повідомляє про причини неявки, клопотань по відкладення розгляду справи із зазначенням причин неможливості розгляду справи не надає, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Норма частини першої статті 197 КУпАП передбачає відповідальність за Проживання громадян, зобов`язаних мати паспорт громадянина України, без паспорта громадянина України або за недійсним паспортом громадянина України, а також проживання громадян без реєстрації місця проживання -

Вина ОСОБА_1 у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 197 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення № ДРП-04-31/1/170 від 01.10.2020 року; витягом з єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №2330-1, згідно якого ОСОБА_1 не зареєстрована за місцем проживання.

Протокол про адміністравтине правопорушення та пояснення до нього складені у присутності законного представника ОСОБА_2 .

Відповідно до пояснень, які викладені ОСОБА_1 у протоколі, вона дійсно навчається у Запорізькому національному університеті, у зв`язку із чим проживає у гуртожитку вищого навчального закладу який розташований: м. Запоріжжя, вул.. Залізнична, буд. 24. Дійсно, не зареєструвала місце проживання.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197 КУпАП і вона підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, правопорушник, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент скоєння правопорушення та на день розгляду справи в суді, є неповнолітньою.

Відповідно до ст. 24-1 КУпАП, за скоєння адміністративних правопорушень, до неповнолітніх, віком від 16 до 18 років можуть бути застосовані наступні міри впливу: зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; попередження; догана або сувора догана; передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх заміняють, або під нагляд педагогічному чи трудовому колективу з їх згоди, а також окремим громадянам по їх проханню.

Враховуючи особу правопорушника, яка є неповнолітньою, студенткою ЗНУ, не працює, відсутність негативних наслідків та обставини скоєння адміністративного правопорушення, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 197 КУпАП та застосувати до неї захід впливу у вигляді попередження.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягується лише в разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, а до неповнолітніх застосовуються заходи впливу, які не є стягненнями, а тому в даному випадку судовий збір не підлягає стягненню з винної особи.

При вищевикладеному, керуючись ст.ст. 24-1, 40, 268, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 197 КУпАП та застосувати до неї захід впливу, відповідно до ст. 24-1 КУпАП України, у вигляді попередження.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду, через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Д.М. Кольц