Провадження № 3-зв/761/11/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Колзаковій К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва заяву ОСОБА_1 про відвід судді Шевченківського районного суду м. Києва Антонюк Марини Станіславівни у справі про адміністративне правопорушення № 761/36179/20 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

В судовому засіданні, 02 грудня 2020р. захисником ОСОБА_1 - адвокатом Нечвалем Я.А. було подано заяву ОСОБА_1 про відвід судді Антонюк М.С., свою заяву про відвід сторона обгрунтувала тим, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності не має можливості з`явитися до суду, оскільки хворіє на Covid-19. Проте на даний час, він не ознайомлений зі змістом відеозаписів, які наявні в матеріалах справи, у зв`язку з чим, не може висловити своїх обґрунтованих заперечень. Задля забезпечення надання своїх пояснень по справі, захисником Нечвалем Я.А. було подано клопотання про відкладення судового засідання, однак суддею Антонюк М.С. у задоволенні клопотання було відмовлено, що на думку заявника грубо порушує його право на захист та на ознайомлення з матеріалами справи, що свідчить про наявність упередженого ставлення головуючого судді.

Сторона заявника в судове засідання не з`явилася, про дату та місце розгляду заяви повідомлялася належним чином, поважності причин неявки не повідомили.

Дослідивши заяву про відвід та додані до неї матеріали, суддя вважає, що вказана заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, чинний КУпАП не містить будь-яких норм щодо заявлення відводу чи самовідводу судді, а також порядку розгляду цих заяв, однак діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України мають відповідні статті про відвід судді, а тому при розгляді вказаної заяви про відвід слід застосувати аналогію права.

Поняття «обставини, які викликають сумнів у його неупередженості» є оціночним, використання якого залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує та з`ясовує його сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 р. «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 9 КПК України є обов`язковою для застосування під час здійснення кримінального провадження, при наданні оцінки безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспекти. Зокрема, у справах «Гаусшильдт проти Данії» та «Мироненко і Мартиненко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При цьому, суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо нього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, його прихильностей чи уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчить про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду з прав людини підтримав і Верховний Суд України у справі № 5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 р.).

Разом з тим, у заяві про відвід відсутні посилання на об`єктивні докази фактичної наявності упередженості судді Антонюк М.С. під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Водночас, наведені у заяві про відвід підстави не можуть бути визнані такими, що виключають можливість участі судді Антонюк М.С. у розгляді зазначеної справи, оскільки суть заявленого відводу зводиться до незгоди сторони з процесуальним рішенням судді щодо відмови у задоволенні клопотання про відкладення судового засідання.

Такі твердження у будь-якому випадку не можуть слугувати достатньою підставою для відводу судді, оскільки не вказують на наявність обставин, які викликають обґрунтовані сумніви у неупередженості та об`єктивність судді Антонюк М.С. та її особисту зацікавленість в результатах розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Таким чином суддя приходить до висновку, що заява про відвід ґрунтується на припущеннях та зводиться виключно до власних міркувань заявника, оскільки ним не доведено жодної належної підстави, яка б могла свідчити про певну зацікавленість чи упередженість судді Антонюк М.С. під час розгляду цієї справи щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, оскільки суддею не встановлено обставин, які б виключали можливість участі судді Антонюк М.С. у розгляді цієї справи про адміністративне правопорушення чи свідчили б про її особисту заінтересованість або викликали обґрунтовані сумніви у її неупередженості під час розгляду даної справи, суддя вважає, що заява про відвід є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 217, 221 КУпАП України, суддя

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Шевченківського районного суду м. Києва Антонюк М.С. у справі про адміністративне правопорушення № 761/36179/20 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без задоволення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: