Провадження № 3/161/4896/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2020 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Гранатів Локачинського р-ну Волинської обл., громадянин України, з середньою освітою, одружений, до адміністративної відповідальності за вчинення однорідного правопорушення протягом року не притягався, працює водієм у ПП ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ст. 44-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

12.10.2020 року о 10:09 год., в м. Луцьку по вул. Рівненська, ОСОБА_1 здійснював міське перевезення пасажирів на транспортному засобі БАЗ А 079.14, д.н.з. НОМЕР_1 з перевищенням встановленої на перевезення кількості пасажирів в більшій кількості, аніж місць для сидіння, що передбачена характеристикою транспортного засобу, визначених у реєстраційних документах на цей транспортний засіб, а саме: у кількості 34 пасажира при дозволених 19, чим порушив вимоги п. 1 абз. 1 Постанови КМУ від 22.07.2020 року № 641 та пп. 7 п. 3 абз. 1 Постанови КМУ від 20.05.2020 року № 392.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

20.11.2020 року від ПП ОСОБА_2 надійшло клопотання про передачу ОСОБА_1 на поруки трудовому колективу, звільнивши його від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 44-3 КУпАП та закрити провадження у справі (а.с. 11-12).

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому правопорушенні визнав, суду пояснив, що 12.10.2020 року в ранкову пору він дійсно здійснював міське перевезення пасажирів маршрутним транспортним засобом, в якому одночасно знаходилося 34 пасажира, при визначених у реєстраційних документах на цей транспортний засіб 19 місця для сидіння. Зазначив, що усіх із 15 пасажирів, які знаходилися в салоні автобусі у стоячому положенні, він не мав можливості зобов`язати залишити транспортний засіб. Просив суворо не карати.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд прийшов до наступних висновків.

Диспозицією ст. 44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 1 серпня до 31 грудня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) установлено карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061) та від 20 травня 2020 р. № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) (далі Постанова № 641).

В свою чергу, Постановою № 641 було внесені зміни до Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 20.05.2020 р. № 392.

Відповідно до пп. 2 п. 11 Постанови № 641, - на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено «зелений» рівень епідемічної небезпеки, забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

В свою чергу, на території регіонів (адміністративно-територіальних одиниць), на яких установлено «жовтий», «помаранчевий» та «червоний» рівні епідемічної небезпеки вищевказана заборона встановлена також.

За таких обставин, станом на 12.10.2020 року для усіх без виключення осіб, які здійснюють регулярні та нерегулярні перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, у міському сполученні на території України існувало зобов`язання щодо здійснення таких перевезень в кількості не більшій, аніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

Так, в ході розгляду даної справи, ОСОБА_1 особисто підтвердив ту обставину, що він, 12.10.2020 року о 10:09 год., в м. Луцьку по вул. Рівненська, здійснював міське перевезення пасажирів на транспортному засобі БАЗ А 079.14, д.н.з. НОМЕР_1 з перевищенням встановленої на перевезення кількості пасажирів в більшій кількості, аніж місць для сидіння, що передбачена характеристикою транспортного засобу, визначених у реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, також підтверджується наступними доказами, дослідженими судом, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії АА № 158949 від 12.10.2020 року, складеним інспектором роти № 2 БУПП у Волинській області ДПП мол. лейтенантом поліції Демчишаком М.М. відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП (а.с. 2);

-відеозаписами із нагрудного відеореєстратора патрульного поліцейського на якому зафіксовано наступні обставини: 12.10.2020 року близько 10:10 год. було зупинено маршрутний автобус марки БАЗ А 079.14, д.н.з. НОМЕР_1 , в салоні якого знаходилося значно більше пасажирів, аніж визначених характеристикою транспортного засобу місць для сидіння. Надалі, працівниками поліції було встановлено, що водієм вказаного маршрутного автобусу був ОСОБА_1 , а загальна кількість пасажирів, яка знаходилася в салоні транспортного засобу становила 34 особи, при наявних 19 місця для сидіння. В ході з`ясування обставин правопорушення у ОСОБА_1 було відібрано пояснення, а також достовірно зафіксовано факт визнання останнім своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП (а.с. 4).

Таким чином, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Разом з тим, надаючи оцінку клопотанню ПП ОСОБА_2 про передачу матеріалів справи відносно ОСОБА_1 на розгляд трудового колективу ПП ОСОБА_2 , суд приходить до наступного.

Так, клопотання про передачу матеріалів даної справи на розгляд трудового колективу обґрунтовано тим, що 16.11.2020 року трудовим колективом ПП ОСОБА_2 було проведено збори, на яких було прийнято рішення про взяття ОСОБА_1 на поруки трудового колективу ПП ОСОБА_2 , взяти на себе зобов`язання здійснювати щодо останнього заходи виховного характеру: контроль за виконанням своїх безпосередніх трудових обов`язків, перевірку додержання ним правил співжиття в побуті та громадських місцях і повідомляти уповноважені органи про будь-які випадки ухилення ОСОБА_1 від заходів виховного характеру з боку трудового колективу. Також, погодили звернення із клопотанням про передачу ОСОБА_1 на поруки трудового колективу ПП ОСОБА_2 до Луцького міськрайонного суду Волинської області. Вказане рішення оформлене протоколом зборів трудового колективу ПП ОСОБА_2 , за № 02 від 16.11.2020 року (а.с. 11-12).

Із вищевказаного протоколу, оформленого 16.11.2020 року зборами трудового колективу ПП ОСОБА_2 , вбачається наступне: кількість працюючих членів колективу 22 особи; кількість присутніх членів трудового колективу 15 осіб; Голосували: «за» - одноголосно, «проти» - відсутні, «утримались» - відсутні (а.с. 13-15).

Згідно характеристики ОСОБА_1 від 16.11.2020 року, наданої ПП ОСОБА_2 , - ОСОБА_1 розпочав свою трудову діяльність у ПП ОСОБА_2 з 03.12.2013 року на посаді водія де працює по сьогоднішній день. За час роботи зарекомендував себе як відповідальний та дисциплінований працівник. Належним чином виконує покладені на нього обов`язки, ввічливий та привітний з пасажирами, дружелюбний та чуйний до колег. Завжди готовий прийти на допомогу ти виручити в будь-якій ситуації. З колегами підтримує рівні взаємини. Не конфліктний. Користується довірою у керівництва. Критику сприймає з розумінням та завжди прислуховується, здатен тверезо оцінювати ситуацію і швидко приймає рішення. За увесь час роботи водієм сумлінно дотримується правил дорожнього руху, скарг від пасажирів на нього жодного разу не надходило (а.с. 16).

Згідно ч. 1 ст. 21 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

За змістом зазначеної норми закону, звільнення від адміністративної відповідальності, в даному випадку, є правом, а не обов`язком суду з урахуванням, зокрема, обставин, зазначених у ст. 33 КУпАП України.

На переконання суду, передача матеріалів справи відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП на розгляд трудового колективу ПП ОСОБА_2 , в даному конкретному випадку, сприятиме формуванню думки суспільства про безкарність за порушення правил карантину та порушуватиме принципи встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Суд наголошує, що, у даному випадку, дії ОСОБА_1 , які полягають у перевезенні пасажирів у маршрутному транспортному засобі з перевищенням встановленої на перевезення кількості пасажирів в більшій кількості, аніж місць для сидіння, що передбачена характеристикою транспортного засобу, істотно посягає на здоров`я населення, чим завдається шкода суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян та іншим цінностям, що охороняються законом.

Згідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є, зокрема, охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частиною 1 ст. 6 КУпАП передбачено, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, громадські організації, трудові колективи розробляють і здійснюють заходи, спрямовані на запобігання адміністративним правопорушенням, виявлення й усунення причин та умов, які сприяють їх вчиненню, на виховання громадян у дусі високої свідомості і дисципліни, суворого додержання законів України.

З огляду на конкретні обставини справи, в тому числі й характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, суд вважає, що його звільнення від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд трудового колективу, не забезпечить реальних можливостей виправлення останнього за допомогою заходів громадського впливу.

Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ст.ст. 22, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України. При вирішенні питання про накладення стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При цьому, суди, за наявності підстав, повинні обговорювати питання про можливість звільнення таких осіб від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП, згідно якої таке звільнення можливе за правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки і не завдає значних збитків державним чи суспільним інтересам.

Малозначне правопорушення - це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Суд враховує ту обставину, що недотримання ОСОБА_1 правил карантину під час здійснення перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, у міському сполученні, з урахуванням нинішньої ситуації в державі щодо темпів поширення гострої респіраторної хвороби COVID-19 та негативних наслідків, які вона собою несе, зважаючи на кількість осіб (значну скупченість), які знаходилися в маршрутному транспортному засобі (окрім зайнятих усіх сидячих місць, більше 13-ти пасажирів знаходилися в стоячому положенні), в повній мірі виключає підстави для звільнення його від адміністративної відповідальності.

При накладенні стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до адміністративних правопорушень, що посягають на здоров`я населення, особа порушника, ступінь його вини, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не вбачаються.

Так, визнання своєї вини ОСОБА_1 у інкримінованому правопорушенні, суд не відносить до щирого каяття у вчиненому, оскільки в ході розгляду справи останній надав пояснення, які не узгоджуються із обставинами, що зафіксовані на відеозаписах із нагрудного відеореєстратора патрульного поліцейського, а також наданих останнім пояснень на місці події, які містяться в матеріалах справи та закріплені у письмовій формі (а.с. 2).

Враховуючи всі обставини справи та особу правопорушника, суд приходить до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн., яке є мінімальною мірою стягнення, передбаченою ст. 44-3 КУпАП.

Дана міра адміністративного стягнення буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в скоєнні нових адміністративних правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід також стягнути судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст. 44-3, 283, 284 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір», суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська