ЄУН № 337/4144/20
Провадження № 3/337/1211/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року Суддя Хортицького районного суду м.Запоріжжя Сидорова Марина Володимирівна, розглянувши в м.Запоріжжі справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Запоріжжі, громадянина України, не працевлаштованого, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

-за ст. 44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

02.10.2020 року до суду з Хортицького ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №629631, складений ДОП СП Хортицького ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області Хадієвою А.М. відповідно до якого: 04.09.2020 о 11.00 гр. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою вул. Василя Сергієнка, 50-А у приміщенні магазину «АТБ», знаходився у громадському місці без засобу індивідуального захисту, а саме респіратора та захисної маски та без документу, який посвідчує особу, чим порушив п.10 аб. 1 та 2 постанови КМУ №641 від 22.07.2020, чим вчинив правопорушення, передбачене статтею 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Клопотання про відкладення судового розгляду не подав.

Відповідно до ст.268 КУпАП суд вважає можливим розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст.251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП.

Відповідно до ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

При ухваленні рішення суд враховує, що у зв`язку із застосуванням принципу презумпції невинуватості саме інспектор поліції, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинен зібрати докази наявності події і складу адміністративного правопорушення, винуватості особи, тобто довести наявність законних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Пункт 2 ст.6 Конвенції про основні права та свободи людини і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.

Особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Судом встановлено, що дії, які інкримінуються ОСОБА_1 , а саме знаходження у громадському місці без засобу індивідуального захисту, а саме респіратора та захисної маски, а також знаходження у громадському місці без документу, який посвідчує особу, відбувалися 04.09.2020р., на той час чинною була ст.44-3 КУпАП, яка містила одну частину, передбачала адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами , що тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом з тим, відповідно до змін, внесених до КУпАП Законом України №1000-ІХ від 06.11.2020р., який набрав чинності 21.11.2020р., стаття 44-3 КУпАП доповнена частиною другою, яка передбачає відповідальність за перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, що тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, у зв`язку з вказаними змінами введено нумерацію частин ст.44-3 КУпАП, відповідно до яких ч.1 ст.44-3 КУпАП залишена в початковій редакції та додана ч.2 ст.44-3 відповідного змісту.

Відповідно до ст.8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Враховуючи викладене, такі дії ОСОБА_1 , як знаходження у громадському місці без засобу індивідуального захисту (маски або респіратору), підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.44-3 КУпАП, а інші інкриміновані дії охоплюються диспозицією ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Водночас, в даному випадку суд вважає, що наслідком такої перекваліфікації дій ОСОБА_1 , буде обвинувачення за двома частинами статті 44-3 КУпАП замість однієї статті, що не пом`якшує адміністративну відповідальність та жодним чином не поліпшує його становище, навпаки є безпосереднім погіршенням його становища, тому суд вважає необхідним продовжити розгляд справи за ч.1 ст.44-3 КУпАП, якою охоплюються інкриміновані ОСОБА_1 дії.

Вирішуючи справу по суті, суд враховує, що вказана норма носила та носить бланкетний характер, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Відповідно до ст.1, 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06.04.2000р. карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб. Карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020р. «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами, які діяли на час складання протоколу про адміністративне правопорушення) на усій території України з 1 серпня до 31 жовтня 2020р. встановлено карантин.

Відповідно до пп.1 п.10 вказаної постанови заборонялось перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, а відповідно пп.2 п.10 заборонялось перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні.

Дослідивши надані матеріали, суд встановив, що в порушення ст.256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 інспектором поліції неповно викладена суть адміністративного правопорушення.

Як вже зазначалось, пп.1 п.10 постанови КМУ №641 від 22.07.2020р. (у відповідній редакції) передбачав заборону перебувати в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, а пп.2 п.10 перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, або без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення вказано про те, що ОСОБА_1 перебував в громадському місці у приміщенні магазину без документів, що посвідчують особу. Разом з тим, перебувати без документів, які посвідчують особу, заборонялось лише на вулицях. Одночасно, в протоколі зазначається, що в цей же час ОСОБА_1 знаходився без засобу індивідуального захисту, а саме респіратора та захисної маски, але відсутні відомості щодо відсутності/наявності саме вдягнутих на ОСОБА_1 засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, що закривають ніс та рот.

Отже, зі змісту протоколу вбачається, що в ньому відсутні відомості про конкретні обставини, які становлять об`єктивну сторону правопорушення.

Деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).

При цьому, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.

Також суд вважає необхідним звернути увагу на той факт, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, належні та допустимі докази, передбачені ст.251 КУпАП, які б підтверджували факт порушення ОСОБА_1 встановлених законом правил карантину, тобто факту вчинення ним адміністративного правопорушення та його винуватість в ньому, суду не надані.

Доданий до протоколу диск з відеозаписом, суд вважає неналежним та недопустимим доказом, оскільки вказаний диск не містить жодних посвідчувальних написів, ким саме та із застосуванням яких технічних засобів відеофіксації відеозапис вчинений, відомості про застосування будь-яких технічних засобів під час виявлення факту правопорушення та складання протоколу про адміністративне правопорушення в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні.

Рапорт ДОП Хортицького ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області Хадієвої А.М. на ім`я т.в.о.начальника Хортицького ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області не передбачений ст.251 КУпАП як один із засобів доказування, тобто не є належним доказом та не приймається судом до уваги.

Також, всупереч ст.251, 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні будь-які відомості про свідків, письмові пояснення яких долучені до протоколу, зокрема свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

При цьому письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 містять інформацію про те, що вони були очевидцями подій затримання ОСОБА_5 працівниками поліції 04.09.2020р. о 11.20 год., а пояснення свідка ОСОБА_6 містять інформацію про те, що він був очевидцем подій, які відбувались 04.09.2020р. о 10.30год. в магазині «АТБ» на вул.Василя Сергієнка, 50-а.

В даному випадку суд виходить з того, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Отже, виходячи з вимог ст.7, 245, 252, 280 КУпАП, оцінивши обставини справи та надані докази, суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 дій, які йому інкримінуються в протоколі про адміністративне правопорушення, належними та допустимими доказами поза розумним сумнівом не доведений, що в силу принципу презумпції невинуватості трактується судом на його користь.

На підставі викладеного та на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП слід закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.62 Конституції України, ст. 7, 9, 44-3, 245, 247, 251, 256, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя

Хортицького районного суду

м. Запоріжжя М.В.Сидорова