Провадження № 3/127/7113/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2020 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 124 та 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

28.08.2020 об 11.20 год. по вул. Чорновола в м. Вінниці ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Opel, д.н. НОМЕР_2 , не вибрав безпечної дистанції та швидкості руху, щоб мати змогу контролювати рух керованого транспортного засобу, перед перестроюванням з правого ряду в лівий здійснив зіткнення з автомобілем Skoda, д.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого відбулось пошкодження транспортних засобів.

Після зазначеного ОСОБА_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), яка мала місце 28.08.2020 об 11.20 год. по вул. Чорновола в м. Вінниці, самовільно залишив місце події, до якої він був причетний.

ОСОБА_1 в судовому засіданні винуватість у вчиненні правопорушень не визнав та суду пояснив, що саме потерпіла допустила зіткнення з керованим ним автомобілем. Подія відбулась на мосту, він не зрозумів, чи відбувся удар, тому продовжив рух. В подальшому, коли він побачив, що автомобіль моргає фарами, він зупинився, і в подальшому вони поїхали у двір, де оглянули автомобілі. Його автомобіль не постраждав, тому вони домовились про умови ремонту пошкоджених автомобілів.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , думку його захисника адвоката Чорного А.В., дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Заперечуючи свою причетність до вчинення ДТП, ОСОБА_1 посилався на те, що саме водій ОСОБА_2 допустила порушення Правил дорожнього руху (далі ПДР). За клопотанням захисника ОСОБА_1 адвоката Чорного А.В. в судове засідання здійснено неодноразовий виклик іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , яка, не зважаючи на здійснені виклики, в судове засідання не з`явилась. Інших клопотань з метою сприяння реалізації права на захист ні ОСОБА_1 , ні його захисник не заявили. Тому суд вважає за доцільне здійснити розгляд справи за наданих суду доказів, надавши їм відповідну правову оцінку.

Суд при цьому вважає, що зі схеми місця ДТП випливає, що автомобілі Opel, д.н. НОМЕР_2 , та Skoda, д.н. НОМЕР_3 , отримали механічні пошколдження. Зі змісту статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП) випливає, що зазначена норма передбачає настання адміністративної відповідальності за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до пункту 10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно з пунктом 12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

При цьому пунктом 13.1 ПДР регламентовано, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно зі статтею 245 КпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту частини першої статті 251 КпАП випливає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому реченням другим частини першої статті 251 КпАП визначено, що зазначені у реченні першому частини першої статті 251 КпАП дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Правила оцінки доказів визначені статтею 252 КпАП, згідно з якою орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

До протоколу про адміністративне правопорушення суду надано схему ДТП. У зазначеній схемі відсутнє посилання на розташування транспортних засобів на момент їх зіткнення, однак наявне посилання на виявлені у транспортних засобах пошкодження. Також з наданої суду схеми ДТП випливає, що ОСОБА_1 від її підписання відмовився. Разом з тим, у матеріалах справи наявні письмові пояснення ОСОБА_2 , у яких останньою повідомлено про обставини зіткнення транспортних засобів. Також суд враховує, що ОСОБА_1 в судовому засіданні не навів переконливих мотивів, чому під час оформлення матеріалів справи він визнавав факт ДТП та залишення місця події, однак у подальшому почав заперечувати наведені обставини.

Отже, аналізуючи надані суду докази, суд вважає, що належними, достатніми та допустимими доказами не доведено факту порушення ОСОБА_1 вимог пункту 12.1 ПДР, натомість суд вважає, що в судовому засіданні було підтверджено факт порушення вимог пунктів 10.1 та 13.1 ПДР. Тому, на переконання суду, дії ОСОБА_1 за даним фактом охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП, за ознаками порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження іншого майна (електроопори).

Окрім цього, в судовому засіданні, встановлено, що будучи причетним до ДТП, ОСОБА_1 не виконав вимоги пункту 2.10 ПДР, тобто самовільно залишив місце події. Зазначена обставина ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечувалась. Тому суд вважає, що дії ОСОБА_1 також охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КпАП, за ознаками залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Вирішуючи питання щодо виду та міри адміністративного стягнення, необхідного і достатнього для виправлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та попередження вчинення нею нових правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд враховує, що згідно з наданими суду матеріалами ОСОБА_1 допущено ряд порушень ПДР, у тому числі й за здійснення керування транспортним засобом без посвідчення водія, реєстраційних документів на транспортний засіб та полісу обов`язкового страхування цивільної відповідальності. В зв`язку із зазначеним 28.08.2020 ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 126 КпАП. Відомостей, які б свідчили про оскарження або скасування зазначеної постанови уповноваженої особи органу Національної поліції, суду надано не було. Крім того, в судовому засіданні не було встановлено об`єктивних даних, які б свідчили про щире каяття ОСОБА_1 , висловлення ним щирого жалю щодо вчиненого, а також вжиття останнім заходів, спрямованих на усунення заподіяної шкоди.

Отже, суд вважає за доцільне з метою попередження вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, застосувати до нього адміністративне стягнення, передбачене санкціями КпАП, у виді позбавлення права керування транспортними засобами. При цьому згідно з приписами частини другої статті 36 КпАП таке стягнення має бути накладене в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно зі статтею 40-1 КпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено стягнення, справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 122-4, 124, 283, 284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 122-4 та статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до приписів частини другої статі 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді 6 (шести) місяців позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: