Провадження № 3/761/8225/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2020 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Сидоров Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Головного управління ДПС у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), одруженого, директора ТОВ «ТСЛАБ», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 163-1 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

19.10.2020 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 08.10.2020 № 49, відповідно до якого ОСОБА_1 , по вул. Оранжерейна, буд. 1, в м. Києві 08.10.2020 року, допустив порушення п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, зі змінами та доповненнями, в наслідок чого встановлено завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 19 декларації) та відповідно суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації) (що переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду) за липень 2020 року на загальну суму 35 000 гривень.

Такі дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за частиною 1 статті 163-1 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , своєї вини у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення не визнав, вказав що ТОВ «ТСЛАБ» подало письмові заперечення на акт перевірки, що став підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення та, в подальшому, після відмови ГУ ДПС у м. Києві у врахуванні зазначених заперечень та прийняття податкового повідомлення-рішення на основі акту перевірки, оскаржив вказане податкове повідомлення-рішення до Державної податкової служби України.

Присутній у судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Панчук Ю.А. просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що на момент розгляду справи податкове зобов`язання на суму 35 000 грн. являється неузгодженим та не може породжувати правові наслідки.

Заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні осіб, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення від 08.10.2020 № 49, копія акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ТСЛАБ» №64/26-15-07-01-01/39903356 від 08 жовтня 2020 року, копію наказу №1 від 21.07.2015, копію паспорта та РНОКПП ОСОБА_1 , копію заперечень до акту перевірки вих. №175/20 від 13.10.2020 р., копію листа заступника начальника ГУ ДПС у м. Києві Якушко І., копію податкового повідомлення-рішення від 28.10.2020 року № 0101, копію скарги ОСОБА_1 вих. №153/20 від 03.11.2020, суд приходить до наступних висновків.

Так, положеннями ч. 1 ст. 163-1 КУпАП передбачена відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Єдиним доказом наявності порушення ТОВ «ТСЛАБ» встановленого законом порядку ведення податкового обліку є долучена до протоколу про адміністративне правопорушення копія акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ТСЛАБ» №64/26-15-07-01-01/39903356 від 08 жовтня 2020 року.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з пунктом 86.1 статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Оформлення посадовими особами контролюючих органів результатів документальних перевірок платників податків-юридичних осіб, їх відокремлених підрозділів, постійних представництв та представництв нерезидентів щодо дотримання законодавства з питань державної митної справи, про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, регулюється Порядком оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 20 серпня 2015 року №727 (далі - Порядок від 20 серпня 2015 року № 727), а також Методичними рекомендаціями щодо оформлення матеріалів документальних перевірок, затвердженими наказом Державної фіскальної служби України від 1 червня 2017 року № 396 (далі - Методичні рекомендації від 1 червня 2017 року № 396).

Згідно з Порядком від 20 серпня 2015 року № 727 та Методичними рекомендаціями від 1 червня 2017 року № 396 акт документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. У акті перевірки зазначається детальна інформація щодо виявлених перевіркою порушень податкового, валютного та іншого законодавства.

Одним із невід`ємних прав платника податків, відповідно до підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 ПК України, є право на подання до контролюючого органу письмових заперечень до акта перевірки у порядку, встановленому цим Кодексом.

Пунктом 86.7 статті 86 ПК України передбачено, що у разі незгоди платника податків або його представників з висновками чи фактами і даними, викладеними в акті перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводить перевірку.

Отже, акт податкової перевірки є службовим документом, в якому зафіксовані виявлені при проведенні тієї або іншої податкової перевірки порушення, він є носієм доказової інформації про виявлені порушення та його зміст може бути оспорено шляхом подання до контролюючого органу за основним місцем обліку заперечень.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 скористався своїм правом оскаржити зміст викладених у акті податкової перевірки порушень шляхом подачі письмових заперечень які, однак, не були враховані органом ДПС.

Крім того, судом встановлено, що на підставі акту перевірки, що став підставою ля складання протоколу про адміністративне правопорушення ГУ ДПС у м. Києві було винесено податкове повідомлення-рішення від 28.10.2020 року № 0101, яке на момент розгляду протоколу про адміністративне правопорушення оскаржується ОСОБА_1 до ДПС України.

Таким чином, враховуючи факт незгоди особи, що притягується до адміністративної відповідальності з інкримінованими їй порушеннями, а також той факт, що процедура оскарження висновків, що містяться у відповідному акті перевірки на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення не завершена, зважаючи, що в силу вимог ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь суд вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 163-1 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 38, 163-1, 247, 307, 308 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 163-1 КУпАП.

На постанову суду по справі про адміністративне правопорушення може бути подана скарга до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя Є.В. Сидоров