Справа № 450/4124/20 Провадження № 3/450/2354/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2020 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мусієвський В.Є., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли 30 листопада 2020 року від Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає та зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ,

за ст. 44-3 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 350401 від 02 листопада 2020 року, ОСОБА_1 02 листопада 2020 року о 17 год. 40 хв. у м. Пустомити Львівської області по вул. Грушевського, буд. 41, в приміщенні магазину «Меблі», будучи продавцем, перебував на робочому місці, чим порушив пп. 3 п. 15 Постанови КМ України № 641 від 12 липня 2020 року та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

В судове засідання адмінправопорушник ОСОБА_1 з`явився, свою винуватість у вчиненому правопорушенні не визнав, подав письмові пояснення, у яких повідомив, що він не здійснював жодної підприємницької діяльності. Зазначив, що він знаходився у магазині, оскільки є суб`єктом господарської діяльності і проводив генеральне прибирання, у зв`язку з чим двері були відкриті. Крім нього в магазині нікого не було. Вказав, що працівники поліції увійшли до магазину та звинуватили його у вчиненні адміністративного правопорушення, змусили його під диктовку написати письмове пояснення, стверджуючи, що йому за це нічого не буде, а матеріали їм потрібні для показників і звітності. З огляду на зазначене, просив закрити провадження у справі.

Розглядаючи матеріали адміністративної справи в межах наявних доказів, приходжу до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст. 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За приписами ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Згідно з ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

При цьому, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 350401 від 02 листопада 2020 року, у такому вказано, що ОСОБА_1 порушив вимоги пп. 3 п. 15 постанови КМ України № 641 від 22 липня 2020 року.

Так, пп. 3 п. 15 постанови КМ України № 641 від 22 липня 2020 року у редакції від 23 жовтня 2020 року передбачено, що на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено «червоний» рівень епідемічної небезпеки, застосовуються за рішенням Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій визначені цим пунктом обмеження (одне, декілька або усі), згідно з якими додатково до протиепідемічних обмежень, передбачених для «зеленого», «жовтого» та «помаранчевого» рівня епідемічної небезпеки, забороняються приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері культури, крім відвідувачів «автоконцертів».

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 перебував на робочому місці в магазині «Меблі», у якому очевидно не здійснюється діяльність у сфері культури.

Доказів здійснення господарської діяльності у сфері культури ОСОБА_1 в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » АДРЕСА_2 суду не надано.

Крім того, працівниками поліції на додано до протоколу доказів того, що ОСОБА_1 є працівником суб`єкта господарювання, який є власником закладу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 .

При цьому в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які докази того, що згаданий магазин здійснював господарську діяльність.

Щодо поданих ОСОБА_1 письмових пояснень суд зазначає, що працівниками поліції не надано суду доказів, якими би спростовувалося здійснення правопорушником генерального прибирання у згаданому магазині.

Окрім цього слід зауважити, що введення працівниками поліції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в оману щодо відсутності відповідальності внаслідок складання протоколу про адміністративне правопорушення і що складання такого необхідне лише для відповідних показників є незаконним, протиправним, а така поведінка працівників поліції є недопустимою і не відповідає професійній етиці працівників правоохоронних органів, підриває авторитет і довіру до правоохоронної системи України, а також не відповідає завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 28 серпня 2020 року у справі № 1-14/2020 (230/20) зазначив, що обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина є можливим у випадках, визначених Конституцією України. Таке обмеження може встановлюватися виключно законом актом, ухваленим Верховною Радою України як єдиним органом законодавчої влади в Україні; встановлення такого обмеження підзаконним актом суперечить Конституції України.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247, 251, 252, 283, 284, 285 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає та зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , за ст. 44-3 КУпАП закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Мусієвський В.Є.