Справа № 577/2159/20
Провадження № 3/577/516/20

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" листопада 2020 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Буток Т.А.

при секретарі Кузнєцовій О.Л.

з участю прокурора Тищенка С.В.

захисника Вагіна А.В.

розглянувши матеріали, які надійшли від Управління Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, мешканки АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Управлінням Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України в Сумській області встановлено, що ОСОБА_1 , будучи керівником комунального підприємства «Конотопський комунсервіс», мала реальний конфлікт інтересів по відношенню до себе особисто, тобто маючи ознаки приватного інтересу, під час особистого прийняття рішення щодо видання та підписання наказу від 28.12.2019 року № 43 «Про преміювання до Нового року та Різдва Христового». Зазначеним наказом, з метою матеріального та морального заохочення напередодні святкування «Нового року та Різдва Христового», ОСОБА_1 особисто прийняла рішення про своє преміювання в розмірі 20000 грн. Під час видання наказу, які стосуються особисто директора підприємства ОСОБА_1 , виник реальний конфлікт інтересів, зумовлений приватним інтересом, про який остання не повідомила не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли дізналась чи повинна була дізнатись наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника (Засновника), тобто дії директора підприємства є умисними. Відповідно до листа виконавчого комітету Конотопської міської ради від 02.06.2020 року № 01-15/1479 повідомлень про наявність потенційного або реального конфлікту інтересів під час видання та підписання наказу від 28.12.2019 року № 43 особисто директором ОСОБА_1 у відведений законодавством термін не надходило. ОСОБА_1 порушила вимоги п. 1-4 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» та скоїла адміністративні правопорушення, передбачене ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КпАП України, не визнала. Захисник Вагін А.В. просить закрити справу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративних правопорушень, та пояснив, що протокол повинен складатися у присутності особи, яка притягається до відповідальності. Складання його без участі особи, яка притягається до відповідальності можливий лише тоді, якщо така особа викликалась для його складання, але не з`явилась. Разом з тим, матеріали справи не містять будь-яких даних, які б свідчили, що ОСОБА_1 у встановлений законом спосіб викликалась для складання протоколу. Натомість, без наявних на то законних підстав, посадовою особою УСР в Сумській області до протоколу внесені відомості про нібито відмову ОСОБА_1 від підписання протоколу. Протокол було складено без участі ОСОБА_1 , про дату та час складання протоколу у встановлений законом спосіб вона не повідомлялась. Крім того, із документів, які долучені до протоколу у якості доказів, слідує, що повідомлення СБУ від 25.05.2020 року вих. №9/900-НТ з додатками на 18 аркушах посадовою особою УСР в Сумській області отримане 26.05.2020 року, витяг з протоколу 9-го пленарного засідання 39 сесії Конотопської міської ради отриманий 15.06.2020 року, витяг з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань отриманий 16.06.2020 року. Таким чином, сукупність доказів, на підставі яких особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення щодо неї та зроблено висновок про її винуватість, була сформована станом на 16.06.2020 року у повному обсязі, тобто, саме ця дата є моментом виявлення особи, яка вчинила правопорушення. Згідно вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Однак, в порушення зазначеної норми протокол був складений 18.06.2020 року, тобто з пропуском встановленого законом строку. Також, в матеріалах справи відсутні відомості про вручення одного примірника протоколу ОСОБА_2 під розписку. Зважуючи на те, що відповідно до ст. 251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є доказом, на основі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, і вищенаведене свідчить про те, що цей доказ отримано з порушенням визначеного ч.2 ст. 254 КУпАП порядку, з порушенням вимог ст. 268 КУпАП він має бути визнаний недопустимим, тобто, на нього не можна посилатися при ухваленні судового рішення. За виключенням з доказів протоколу про адміністративне правопорушення, інших доказів недостатньо для висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень.

Прокурор вважає, що обставини, зазначені у протоколах про адміністративне правопорушення № 216/2020 та 2017/2020 від 18 червня 2020 року знайшли своє підтвердження в повному обсязі та у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, а тому на неї слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої за більш серйозне правопорушення.

Свідок ОСОБА_3 , допитаний в судовому засіданні пояснив, що він працює начальником 1-го сектору УСП в Сумській області, на адресу УСП надійшов лист про те, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, пов`язане з корупцією. Був зроблений запит до Конотопської міської ради, отримана відповідь вбачає в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення за ст. 172-7 КУпАП. Ним було складено протокол про адміністративне правопорушення, він приїздив до м. Конотоп, телефонував особисто ОСОБА_1 , якій повідомив, що їй необхідно прибути до Конотопської міської ради для ознайомлення з протоколами про адміністративне правопорушення, але вона відмовилася. Не складав акт-відмову, оскільки це не передбачено КУпАП. Він зателефонував ОСОБА_1 і провів бесіду по телефону, він зробив все можливе для того, щоб повідомити її про складення протоколів про адміністративне правопорушення.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , її захисника, доводи прокурора, допитавши свідка, дослідивши представлені докази приходить до наступного висновку.

З протоколів про адміністративне правопорушення № 216/2020 від 18.06.2020 року та № 217/2020 від 18.06.2020 року вбачається, що управлінням Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України в Сумській області встановлено, що ОСОБА_1 , будучи керівником комунального підприємства «Конотопський комунсервіс», мала реальний конфлікт інтересів по відношенню до себе особисто, тобто маючи ознаки приватного інтересу, під час особистого прийняття рішення щодо видання та підписання наказу від 28.12.2019 року № 43 «Про преміювання до Нового року та Різдва Христового». Зазначеним наказом, з метою матеріального та морального заохочення напередодні святкування «Нового року та Різдва Христового», ОСОБА_1 особисто прийняла рішення про своє преміювання в розмірі 20000 грн. Під час видання наказу, які стосуються особисто директора підприємства ОСОБА_1 , виник реальний конфлікт інтересів, зумовлений приватним інтересом, про який остання не повідомила не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли дізналась чи повинна була дізнатись наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника (Засновника), тобто дії директора підприємства є умисними. Відповідно до листа виконавчого комітету Конотопської міської ради від 02.06.2020 року № 01-15/1479 повідомлень про наявність потенційного або реального конфлікту інтересів під час видання та підписання наказу від 28.12.2019 року № 43 особисто директором ОСОБА_1 у відведений законодавством термін не надходило. ОСОБА_1 порушила вимоги п. 1-4 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» та скоїла адміністративні правопорушення, передбачене ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП.

Частинами 1, 2 ст. 172-7 КУпАП визначена відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів і вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 ЗУ «Про міжнародні договори України» та ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика ЄСПЛ є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1), а завданнями провадження є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245) .

Всупереч вимогам ч. 2 ст. 254 КУпАП, згідно яких протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше 24-х годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, цей важливий процесуальний документ був складений лише через 2 доби. При цьому матеріали справи не мають будь-якої інформації про поважність причин пропуску встановленого ч. 2 ст. 254 (в ред. ЗУ № 2293-VIII від 27.02.2018) КУпАП строку складення протоколу про адміністративне правопорушення, поліцейський, який склав протоколи, в судовому засіданні також причин поважності пропуску строку суду не повідомив.

Протокол про адміністративне правопорушення згідно КУпАП є комплексним джерелом доказової інформації і має істотне значення для правильного вирішення справи, оскільки адміністративно-юрисдикційні процеси є певним чином формалізованими і регламентованими правовими нормами.

Зокрема, порядок збору і процесуального закріплення доказів визначений адміністративним законодавством України, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він отриманий (складений) в порядку і з джерел, передбачених законодавством. При цьому протокол є не тільки джерелом доказів, але й виступає як обов`язковий юридичний документ (процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати) про порушення справи про адміністративне правопорушення, тому займає ключове (основне) положення серед інших джерел (доказів).

Оцінюючи цей документ як доказ відповідно вимог ст. 251, 252 КУпАП, суд приходить до переконання, що протоколи складені без дотримання процесуального закону, а інші матеріали справи є недостатніми для прийняття законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Так, згідно диспозиції 1, 2 ст. 172-7 КУпАП адміністративна відповідальність настає, зокрема, за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів і вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Крім того, суд вважає обґрунтованими пояснення захисника Вагіна А.В. про те, що протоколи про адміністративні правопорушення були складені без присутності ОСОБА_1 . Жодних доказів, які б підтверджували виклик та повідомлення ОСОБА_1 про день, час та місце складання протоколів про адміністративні правопорушення у встановлений законом спосіб, матеріали справ не містять, та в судовому засіданні їх не здобуто. До речі, після складання протоколів про адміністративні правопорушення у відсутності ОСОБА_1 , другі примірники вказаних протоколів навіть не були направлені їй для вручення під розписку.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КпАП України.

За таких обставин, в діях ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження подія та склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КпАП України, тому провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ч.1, 2 ст. 172-7, 247 ч.1 п.1, п.1 ч.1 ст. 284 КпАП України, Законом України «Про запобігання корупції», суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 , закрити в зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Т. А. Буток