Справа № 645/5330/20
Провадження № 3/645/1838/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2020 року суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Бондарєва І.В., при секретарі Проневич Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові адміністративний матеріал, що надійшов від начальника Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,раніше притягався до адміністративної відповідальності постановою Дзержинського районного суду м.Харковавід 13.04.2020 р. за ч.1 ст.130 КУпАП України,

за ч.2 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 07.09.2020 р. о 01 год.08 хв., за адресою: м.Харків, пр-т Московський, буд.257/2, керував автомобілем «AUDI TT», державний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (дуже розширені зіниці очей, які не реагують на світло; почервоніння обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці), проте на порушення вимог п.2.5 ПДР України, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога у закладі охорони здоров`я КНП «ХОР» ОНД за адресою: м.Харків, вул. Шевченко,буд.26, відмовився в присутності двох свідків.

В судове засідання притягуваний не з`явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, шляхом відправлення судової повістки, доказів поважності причини неявки суду не надав.

Враховуючи, що неявка правопорушника не перешкоджає розгляду справи, з метою дотримання строків розгляду справи, суд вважає можливим ухвалити судове рішення у його відсутність, на підставі наданих суду доказів.

01.07.2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін додеяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018 року, яким зокрема внесені зміни в Кодекс України про адміністративні правопорушення, Кримінальний Кодекс України та Кримінальний процесуальний кодекс України.

Після набрання чинності Законом, тобто з 01.07.2020 року, відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції виключено з ч. 1 ст. 130 КУпАП та закріплено у ст. 286-1 КК України.

Статтю 130 КУпАП викладено в новій редакції (керування суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції) та приведено кодекс у відповідність із цим Законом.

Згідно зі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Близькі за змістом положення містяться у ст. 4 КК України. Зазначені положення кореспондуються з положеннями ч. 2 ст. 58 Конституції України, згідно з якою ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Суд зазначає, що є три види дії нормативного акту: пряма дія, зворотна дія (ретроактивна), переживаюча дія (ультраактивна).

Виходячи із цих положень до осіб, які до 01.07.2020 року вчинили керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі статті 130 КУпАП, має бути застосовано закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

У свою чергу стаття 8 КУпАП передбачає, що закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Виходячи із зазначених положень особи, які до 01.07.2020 року вчинили керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі статті 130 КУпАП, не можуть бути притягнуті до кримінальної відповідальності за статтею 286-1 КК України, адже законом було посилено юридичну відповідальність і замість адміністративної відповідальності було передбачено кримінальну відповідальність, яка є найбільш суворою за змістом державного примусу та правовими наслідками.

Відповідно до п.6 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Проте, підстава для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачена п.6 ст.247 КУпАП, також відсутня. В цьому пункті йдеться про випадки скасування акту, яким встановлена адміністративна відповідальність, натомість у результаті внесення змін до ст. 130 КУпАП юридична відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі статті 130 КУпАП, була не скасована, а навпаки посилена.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина правопорушника підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 286528 від 07.09.2020 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відеозаписом події, наданим УПП у м.Харкові, письмовим направленням на огляд водія транспортного засобу від 07.09.2020 р., постановою Дзержинського районного суду м.Харкова від 13.04.2020 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладення адміністративного стягнення.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачені ст.ст.34, 35 КУпАП, судом не встановлені.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, вчиненої особою повторно протягом року.

За таких обставин, суд вважає необхідним та достатнім для виховання притягуваного та запобігання вчинення ним нових правопорушень накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 420,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 130, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 (двадцяти тисячі чотириста) грн., з позбавленням права керування транспортним засобом строком на три роки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до відповідного апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Суддя