Провадження № 33/824/4645/2020 Доповідач у 2 інстанції Семенцов Ю.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

19 листопада 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Семенцов Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Паніотова О.К., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 22.10.2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду, 23.08.2020 року о 20 год. 21 хв. в м. Києві по вул. Г. Родимцева, 11 ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ЗАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, при зустрічному роз`їзді не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем «Мазда», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався на зустріч, що призвело до механічних пошкоджень ТЗ. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 , відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.5, 13.3 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 22.10.2020 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн., 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами.

Не погоджуючись з даною постановою, адвокат Паніотов О.К., який представляє інтереси ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративних правопорушень.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам. Зазначає апелянт, що із відеозаписів з нагрудної камери поліцейського (наявні в матеріалах справи) вбачається, ОСОБА_1 погоджувався пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря-нарколога, проте сперечався з поліцейським, оскільки хотів дочекатися евакуатор, навантажити на нього свій автомобіль, і після цього поїхати з поліцією для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Проте, коли працівник поліції сказав, що складе протокол про відмову від огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 погодився і самостійно сів в автомобіль патрульної поліції. Таким чином, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а декілька разів висловив свою згоду. Також апелянт зауважує на те, що патрульними порушено вимоги Інструкції, що не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. В протоколі зазначено свідки: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яка є дружиною іншого учасника ДТП - ОСОБА_4 , тобто вона є максимально, наскільки це можливо, упередженою в цій справі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Паніотова О.К., які підтримали доводи апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_4 та його представника - адвоката Стрельнік А.Ю., які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, рішення приймається на підставі доказів, оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Але цих вимог закону при прийняті рішення щодо ОСОБА_1 місцевим судом в повній мірі дотримано не було.

Як вбачається із постанови, місцевий суд прийшов до висновку про винуватість водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП. На підтвердження вини зазначив: протоколи про адміністративні правопорушення серії ДПР18 № 128394, №128396 від 23.08.2020 року, схему дорожньо-транспортної пригоди, відеозапис, наданий адвокатом Стрельнік А.Ю., пояснення учасників.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 в частині вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вказаний висновок суду підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №128394 від 23.08.2020 року, схемою ДТП та відеозаписом, наданим адвокатом Стрельнік А.Ю., з якого вбачається розміщення ТЗ після зіткнення, а саме автомобіль «ЗАЗ» частково знаходиться на смузі зустрічного руху. Також з відеозапису вбачається відбиток на проїзній частині від пошкодженого колеса автомобіля «ЗАЗ» після удару. Даний відбиток також знаходиться на зустрічній смузі руху, що повністю підтверджує факт не дотримання ОСОБА_1 вимог п. 13.3 ПДР, тобто недотримання безпечного бокового інтервалу під час зустрічного роз`їзду, в тому числі частковий виїзд на смугу зустрічного руху.

Разом з тим, в судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтвердив пояснення надані в суді першої інстанції щодо того, що мало місце ДТП, в якому є його вина, та зазначив, що в більшій мірі він не погоджується із висновками суду щодо притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є правильним, підтверджується наявними в матеріалах справі доказами та поясненнями самого ОСОБА_1 .

При цьому, суд апеляційної інстанції не може погодитись із висновками суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Згідно ч. 2, ч. 3, ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до ч. 3, ч. 4 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду»,затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, який визначає процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Відповідно до п. 7 розділу I «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Згідно п. 12 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції (тобто ознаками наркотичного сп`яніння), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255КУпАП.

Допитаний під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 - особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, підтвердив доводи, викладені в апеляційній скарзі та зазначив, що спочатку він дійсно не погоджувався на проходження відповідного огляду на стан сп`яніння, однак потім він наполягав на проходженні відповідного огляду, однак працівники поліції йому відмовили, вказавши що вже його згода не потрібна.

Суд апеляційної інстанції приймає пояснення ОСОБА_1 , особи, яка притягується до відповідальності, надані в судовому засіданні першої та апеляційної інстанції та визнає їх належним доказом, оскільки вони узгоджуються з іншими доказами по справі, у суду немає підстав ставити під сумнів надані пояснення.

Суд апеляційної інстанції також звертає увагу на письмові пояснення ОСОБА_1 , які додані до протоколу про адміністративне правопорушення, у яких, з поміж іншого, він зазначив, що мав бажання і наполягав на проходженні відповідного огляду в закладі охорони здоров`я, однак працівники поліції йому відмовили.

Таким чином, в порушення зазначених вимог Інструкції та положень ст. 266 КУпАП, працівники поліції не провели відповідний огляд ні на місці зупинки, ні у відповідному закладі охорони здоров`я.

Відповідно п. 6 Розділу ІІ Інструкції зазначено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Як вбачається з матеріалів справи, свідок ОСОБА_3 є дружиною іншого учасника ДТП - ОСОБА_4 , а тому вказаний свідок може викликати сумніви щодо неупередженості.

Таким чином, доводи апелянта щодо залучення працівником поліції в якості свідка особи, яка не може бути залучена, знайшли своє підтвердження та приймаються судом.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи, відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, мають тлумачитись на її користь, а згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, зазначені обставини не були повно з`ясовані місцевим судом, що призвело до помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням наведеного, висновки суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладення на нього стягнення за це правопорушення не можуть бути визнані обґрунтованими, постанова в цій частині підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням того, що адміністративне стягнення було накладено на ОСОБА_1 відповідно до положень ст. 36 КУпАП, тому накладене адміністративне стягнення слід визначити ОСОБА_1 в межах ст. 124 КУпАП - у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Паніотова О.К., який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 22.10.2020 року стосовно ОСОБА_1 в частині визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати, провадження в цій частині скасувати.

Вважати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

В решті постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 22.10.2020 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Ю.В.Семенцов