328/2495/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 листопада 2020 року м.Токмак

Суддя Токмацького районного суду Запорізької області Коваленко П.Л., за участю особи відносно якої складено протокол ОСОБА_1 , розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Токмацького відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, не працюючу, яка є інвалідом ІІ групи, проживаючу та зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 ,

за правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП,

в с т а н о в и в:

До Токмацького районного суду Запорізької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №629845 від 22.10.2020, відповідно до якого 22.10.2020 о 20-00 год. ОСОБА_1 в місті Токмак по вулиці Центральній в кафе-бар «Сакура» перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння з хуліганських мотивів пошкодила кавовий апарат, чим порушила громадський порядок та спокій громадян, чим вчинила правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнала, щиро розкаялася. Просила не карати, більше такого робити не буде.

Рідна сестра ОСОБА_1 ОСОБА_2 пояснила, що її сестра є інвалідом другої групи, має психічний розлад здоров`я. Просила не накладати на неї адміністративне стягнення, так як це поставить її в скрутне матеріальне становище, тому що крім пенсії по інвалідності ОСОБА_1 не має інших доходів.

Суддя, перевіривши адміністративний матеріал, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до того, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.173 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №629845 від 22.10.2020, рапортом помічника чергового Токмацького ВП Демченко О.С., протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 22.10.2020, поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та самої ОСОБА_1 .

Під час слухання справи встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, безстроково що підтверджується довідкою МСЕК серії АВ №0667744.

Згідно зі ст.ст.245, 252 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення і обов`язком органу, який її розглядає, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом. Докази, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суддя, при вирішенні питання про накладення стягнення за допущене адміністративне правопорушення, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При вирішенні питання про застосування положень ст.22 КУпАП суд вирішує з урахуванням Узагальнення практики Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України та Управління узагальнення судової практики Верховного Суду України щодо розгляду судами справ про адміністративні правопорушення де зазначено, що визначення малозначного правопорушення законодавчо не закріплено.

Проте, у кожному конкретному випадку судом має вирішуватися питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної шкідливості, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Встановлення зауваження, як засобу впливу, дає підстави говорити про невідворотність реагування на кожне правопорушення, хоча це не є заходом державного примусу та адміністративним стягненням.

По суті правопорушник звільняється від правових наслідків свого протиправного діяння виходячи із засад гуманності, хоча саме по собі це діяння як під час вчинення, так і під час звільнення від відповідальності, залишається правопорушенням.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

З огляду на вищезазначене, а також враховуючи те, що ОСОБА_1 вину визнала, щиро розкаялася, є інвалідом другої групи, суддя приходить до висновку про можливість звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП у зв`язку з малозначністю правопорушення.

Відповідно до ст.22 КпАП України при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.22,173,283,284,285 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП України за малозначністю і обмежитись усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги через районний суд.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження і повинна бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Cуддя