ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 603/352/20Головуючий у 1-й інстанції Іванчук В.М.
Провадження № 33/817/457/20 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в місті Тернополі за участі захисника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 - Гнатишин В. В. апеляційну скаргу на постанову Монастириського районного суду Тернопільської обл. від 29 вересня 2020 р. про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Монастириського районного суду Тернопільської області від 29 вересня 2020 р. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто в дохід держави 420,40 грн. судового збору.

Згідно постанови місцевого суду ОСОБА_1 23.06.2020 близько 19 год. 20 хв. по вул. Злуки, м. Монастириська Тернопільської обл. керував транспортним засобом СГ-техніки Мотоблок, без д.н.з., з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку (на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі) категорично відмовився у присутності свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову від 21.09.2020 року скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити за відсутністю у його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вважаючи постанову місцевого суду незаконною та необґрунтованою.

Зокрема зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 051590 зазначено, що ОСОБА_1 керував СГ-технікою мотоблок, дане твердження вважає ,безпідставним, оскільки в протоколі невірно вказано модель приладу, даний засіб є мотокультиватором ТАТА модель TT-900ZX, даний засіб не відноситься до сільськогосподарської техніки, машин та механізмів.

Вказує на те, що місцевий суд помилково дійшов висновку, що мотокультиватор ТАТА є транспортним засобом з електродвигуном.

Апелянт вказує на те, що у матеріалах справи відсутні докази того, що він був водієм транспортного засобу та керував ним 23.06.2020 року о 19.20 год, а долучений до справи відеозапис події датований 23.06.2020 року о 17.58 год. в той час, як наступне відео датоване 06.02.2016 року о 07.37 год. даний факт, на його думку, спростовує факт керування мотикультиватором ТАТА.

Щодо пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 то, на думку апелянта, вони не можуть бути доказом, оскільки їхні пояснення надруковано з використанням стандартних речень і фраз із відповідними графами, що за своєю формою виключає вільний виклад пояснень свідків відповідно до конкретної ситуації, крім цього, як зазначає ОСОБА_1 , відеозаписом з нагрудної відеокамери поліцейського спростовується присутність свідка ОСОБА_3 , який весь час знаходився у своєму транспортному засобі і фізично не міг чути розмови поліцейського з особою, притягненою до адміністративної відповідальності.

Оскаржуваний протокол не містить відомостей про технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, що суперечить правовому висновку КАС ВС, викладеному у постанові від 15.11.18 (справа № 524/ 5536/ 17), відповідно до якого відеозапис не може вважатися належним доказом у справі у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Наданим обставинам місцевий суд не дав жодної оцінки.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився. Захисник повідомив суду, що ОСОБА_1 просить справу розглянути без його участі.

Заслухавши захисника, особи яка притягується до адмінвідповідальності, ОСОБА_1 , - Гнатишин В. В., яка просила задовольнити апеляційну скаргу з наведених в ній підстав, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, прихожу до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами тощо.

В той же час, як передбачено ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно із ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Обґрунтування невинуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 051590 від 23.06.2020, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП; долученими відеоматеріалами з яких вбачається, що ОСОБА_1 дійсно керував мотокультиватором та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, аргументуючи це тим, що напередодні поїздки вживав слабоалкогольний напій, а саме пиво; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 23.06.2020, згідно яких останні були свідками як інспектором патрульної поліції було запропоновано ОСОБА_1 , продути у встановленому порядку технічний пристрій Драгер з метою визначення стану алкогольного сп`яніння або проїхати в медичний заклад для визначення стану сп`яніння, ОСОБА_1 відмовився.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, а тому доводи апелянта в цій частині є неспроможними.

Доводи ОСОБА_1 , про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що мотокультиватор ТАТА модель TT-900ZX, не відноситься до категорії механічних транспортних засобів, не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп`яніння, його дії та ознаки сп`яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Відповідно до п.1.10ПДРУкраїни, транспортний засіб це пристрій призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Відповідно до п. 2.13 Правил дорожнього руху України всі транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см., належать до категорії «А1».

Пунктом 1.9 ПДР України визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Не є транспортними засобами мопеди, велосипеди з двигуном із робочим об`ємом до 50 куб. см, рухомий склад метрополітену, фунікулера та інших видів залізниць (пасажирські й вантажні потяги, локомотиви, дрезини тощо).

Визначення терміну «транспортний засіб» наведено в п.1.10 Правил дорожнього руху України, згідно з яким транспортний засіб - це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Тобто, проаналізувавши дану норму Правил, можна дійти висновку, що у випадку, коли мотокультиватор служить для перевезення осіб, зокрема і самого водія чи його вантажу, в цьому випадку він є повноправним учасником дорожнього руху і вважається транспортним засобом, а тому особа, що керує таким транспортним засобом повинна нести відповідальність за керування ним у стані алкогольного сп`яніння. При цьому чинне законодавство не містить вказівки на те, що пристрій визнається транспортним засобом лише у разі присвоєння йому номерного знаку та за наявності посвідчення водія у особи, яка ним керує.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду, викладених в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду № 278/3362/15-к від 01.03.18 року, будь-який транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму належить до механічних транспортних засобів.

Оскільки ОСОБА_1 рухався на мотокультиваторі ТАТА модель TT-900ZX по вул. Злуки в м. Монастириська, він був учасником дорожнього руху і несе відповідальність згідно із законодавством, а тому його твердження, що мотокультиваторі ТАТА модель TT-900ZX не є транспортним засобом, за керування котрим настає адміністративна відповідальність, є необґрунтованими.

Отже, наведені дані надають можливість встановити, що вказаний мотокультиватор є транспортним засобом в розумінні ст. 130 КУпАП.

За таких обставин вважаю, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та зміни чи скасування оскаржуваної постанови.

З огляду на наведене, керуючись ст. 294 КпАП України суддя апеляційного суду

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Монастириського районного суду Тернопільської обл. від 21 вересня 2020 р. про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя