Справа № 473/3954/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

"25" листопада 2020 р. місто Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Зубар Н.Б., за участю секретаря судових засідань Алдушина І.Я., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника адвоката Усікова О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, уродженка с.Дорошівка, Вознесенського району, Миколаївської області, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, протягом року не притягувалась до адміністративної відповідальності, ФОП « ОСОБА_1 », зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обліковий номер платника податків НОМЕР_1 ,

В С Т А Н О В И В:

15.11.2020 року співробітником Вознесенського ВП сержантом ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення серія ВАБ №198231 від 15.11.2020 року про таке: «15.11.2020 року о 14:58 год. за адресою АДРЕСА_2 власник ФОП ОСОБА_3 не припинила роботу вказаного закладу «Daniela» то здійснював прийом відвідувачів, чим порушив підпункт 1, пункт 15 постанова Кабінету Міністрів від 22.06.2020 №641».

Розділ протоколу «свідки, потерпілі» даних про наявність таких учасників провадження не містить.

В протоколі у розділі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності по суті правопорушення» зазначено: «з протоколом не згодна».

В протоколі зазначено, що до протоколу додається: пояснення, відеозапис, судова повістка в електронній формі.

Дії ОСОБА_1 працівником поліції було кваліфіковано за ст.44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, - не визнала та пояснила, що 15 листопада 2020 року вона знаходилася у кафе і здійснювала заготовки продуктів на наступний день. Це була неділя. В кафе ще був її чоловік. Приміщення було зачинено. Відвідувачів не було. На кафе є таблички про те, що відвідування закладу без масок заборонено, а також про те, що здійснюється продаж товару на винос. Десь о третій годині дня троє співробітників поліції почали стукати у двері, які були зачинені. З ними спілкувався її чоловік, якому поліцейські показали на планшеті якесь відео, яке, як вони пояснили, поліція отримала на спеціальний канал. Що то за відео і звідки воно вона не знає. Камер відеоспостереження у закладі не має. На відео двоє чоловіків, які обговорюють умови в її закладі. Проте 15 листопада вона відвідувачів у кафе не приймала. Вона попросила сфотографувати поліцейських таблички про маски і про умови роботи на винос. Ті зробили фото, проте чому не долучили до протоколу вона не знає.

Її адвокат просив провадження закрити через відсутність складу правопорушення, зазначивши, що відсутні будь-які докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП. Так поліція не встановила свідків, які були б відвідувачами кафе саме 15 листопада 2020 року, а наданий поліцією диск пустий і не містить жодного відеозапису.

В судовому засіданні в присутності спеціаліста суду було оглянуто диск, долучений до протоколу серія ВАБ №198231 від 15.11.2020 року, та встановлено, що він порожній та жодного запису не містить.

На допиті ОСОБА_4 учасники процесу не наполягали, оскільки він є чоловіком ОСОБА_1 і має право тне свідчити проти дружини. Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 15.11.2020 року, які були надані ним поліції під час складання протоколу на його дружину: «15 листопада 2020 року близько 15-00 год. до кафе його дружини « ОСОБА_5 », яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 завітав наряд поліції з приводу того, що в даному кафе нібито порушують норми карантину «вихідного дня», представники поліції пред`явили відеозапис, де вони обслуговують невідомих громадян та зазначив, що на відео їхнє кафе, але дана подія відбулася 13.11.2020 року. На момент приїзду поліції в кафе відвідувачів не було, оскільки вони працюють на виніс. Вважає, що даний відеозапис був сфальсифікований та спрямований компрометуванням їхнього кафе».

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, суд враховує, що згідно із ст.252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Згідно вимог ст.280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Підставою адміністративної відповідальності є наявність у вчиненому особою діянні всіх ознак складу правопорушення, передбаченого законом. Склад адміністративного правопорушення - це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення

Так, ст.44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

У протоколі серія ВАБ №198231 від 15.11.2020 року зазначено, що ОСОБА_1 порушила підпункт 1, пункт 15 постанова Кабінету Міністрів від 22.06.2020 №641.

Згідно із п.15 п.п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (останні зміни - Постанова КМУ № 1100 від 11.11.2020)передбачено, що: «15. Додатково до обмежень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин суботи до 00 годин 00 хвилин понеділка на території України з 14 листопада 2020 р. до 30 листопада 2020 р. забороняється: 1) приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері громадського харчування (барів, ресторанів, кафе тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос».

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що 15 листопада 2020 року робота кафе не здійснювалася, відвідувачів у закладі не було, в тому числі і тоді коли прибув наряд поліції. На диску, долученому до протоколу, - відсутній відеозапис події, яка зазначена в протоколі, та й будь-який запис взагалі. Інших доказів порушення ОСОБА_1 вимог підпункту 1 пункт 15 постанови Кабінету Міністрів України від 22.06.2020 №641, а саме прийом відвідувачів у приміщенні кафе у вихідний день - суду надано не було.

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява N 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), як і у кримінальному провадженні, суд у справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б вказували на факт вчинення ОСОБА_1 протиправних діянь, визначених диспозицією ст.44-3 КУпАП.

Згідно із п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Беручи до уваги те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.44-3 КУпАП, а саме об`єктивна сторона, органами поліції не було надано належних та допустимих доказів правопорушення - провадження слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.44-3, 247, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту винесення постанови до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя Н.Б.Зубар