Справа № 443/959/20 Головуючий у 1 інстанції: Павлів А.І.
Провадження № 33/811/1626/20 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., за участю захисника Чорненького Я.Б., розглянувши у місті Львові апеляційну скаргу захисника Чорненького Я.Д. на постанову Жидачівського районного суду Львівської області від 30 жовтня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Цією постановою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, та стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп..

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 02.08.2020р., о 18 год. 00 хв., на 42 км + 200 м автодороги Стрий-Рогатин-Тернопіль (М12), керував транспортним засобом автомобілем «Ваз 2106», НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5. ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

На дану постанову захисник Чорненький Я.Б. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану постанову та на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі закрити, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог захисник покликається на незаконність оскаржуваної постанову, оскільки у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення. Судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального права. Вказує, що доведеність вини ОСОБА_1 обґрунтовано протоколом про адміністративне правопорушення та показаннями свідків. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у даній справі у розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки він не є самостійним беззаперечним доказом, а викладені у ньому обставини повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи і не викликали сумнівів. У протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від запропонованого йому огляду на стан алкогольного сп`яніння як за місці зупинки транспортного засобу, так і у закладі охорони здоров`я. Звертає увагу, що письмовими поясненнями свідків, на які покликався суд першої інстанції, підтверджено лише, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а отже такі пояснення не підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення. Також апелянт покликається на відсутність у матеріалах справи направлення ОСОБА_1 для огляду на стан сп`яніння у відповідному закладі охорони здоров`я.

Розглянувши матеріали справи № 443/959/20, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши виступ захисника у підтримку поданої апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення ДПР18 № 447573 від 02.08.2020 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП та складений в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.3), поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 02.08.2020 року, які ствердили, що ОСОБА_1 в їхній присутності відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку (а.с.5, 6).

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суддя в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь його вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, і обґрунтовано наклав стягнення згідно правил ст.36 КУпАП.

Апеляційний суд вважає надуманими мотиви відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки останньому з боку працівників поліції була висловлена законна вимога, за невиконання якої законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, постанова місцевого суду є законна і обґрунтована, підстав для її скасування чи зміни з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника, апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

постановив:

Постанову Жидачівського районного суду Львівської області від 30 жовтня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Чорненького Я.Б. без задоволення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.