КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи: 756/7247/20
Номер провадження: 33/824/3868/2020
Категорія: ст. 44-3 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 жовтня 2020 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 04 серпня 2020 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Оболонського районного суду м. Києва від 04 серпня 2020 року,

ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП з накладенням на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Цією ж постановою, стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Як встановлено постановою судді, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії КВ № 10-075 від 17.06.2020 року, о 15:16 год. було виявлено, що працівником кафе «NON BRANDED CAFE» не забезпечені засоби індивідуального захисту, немає запису засобів індивідуального захисту та дезінфікуючих засобів у закладі, поточні дезінфікуючі заходи у приміщенні не проводяться, інформування відвідувачів щодо встановлених обмежень для профілактичних захворювань COVID-19 не ведеться, чим ОСОБА_1 порушила вимоги постанови КМУ від 11.03.2020 № 211, тобто вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 44-3 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 04 серпня 2020 року.

Скасувати постанову Оболонського районного суду м. Києва від 04 серпня 2020 року, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку, апелянт посилається на те, що станом на 30 серпня 2020 року постанова Оболонського районного суду м. Києва від 04 серпня 2020 року на її адресу не надходила, і а на сайті Єдиного реєстру судових рішень, вона з`явилась лише 26 серпня 2020 року, у зв`язку з чим, вона не знала і не могла знати до 26 серпня 2020 року про оскаржуване судове рішення.

В поданій апеляційній скарзі, апелянт зазначає про те, що Оболонським районним судом м. Києва, при винесенні вищезазначеної постанови, не були в повному обсязі з`ясовані та перевірені всі обставини справи, у зв`язку з чим, оскаржувана постанова не може бути законною та обґрунтованою.

Зокрема, як вказує апелянт, протокол серії КВ № 10-075 про адміністративне правопорушення від 17.06.2020 року не містить переліку жодних матеріалів та доказів, які вказують на обставини правопорушення, поданий до суду опитувальник, щодо дотримання профілактичних і протиепідеміологічних, у тому числі дезінфекційних та інших заходів, на підприємствах, установах та організаціях усіх форм власності та підпорядкування, розміщених на території міста Києва, від 17.06.2020 року взагалі не внесений до протоколу серії КВ № 10-075 про адміністративне правопорушення від 17.06.2020 року.

Крім того, як вважає апелянт, вона взагалі не є суб`єктом порушення, зазначених у протоколі норм, а в розумінні ст. 44-3 КУпАП не є суб`єктом вказаного правопорушення.

Просить звернути увагу апелянт на те, що за адресою: вул. Маршала Тимошенка, 29 м. Київ дійсно розміщено заклад «NON BRANDED CAFE», а відповідно до пункту 1.1 Наказу Головного управління Держпродспоживслужби у м. Києві № 4311 від 31.10.2018 року «Про здійснення державної реєстрації потужності» здійснено державну реєстрацію потужностей та присвоєно реєстраційні номери потужностям, відповідно до додатку 1, де за порядковим номером 14 зазначено: ФОП ОСОБА_2 , особистий реєстраційний номер потужностей r-UA-26-26-12420, адреса потужності: АДРЕСА_2 ; вид діяльності, що планується здійснювати з використанням потужності: діяльність закладів громадського харчування за категоріями: стаціонарна потужність (ресторан, бар, кафе, піцерія, тощо), роздрібна торгівля харчовими продуктами.

Також, як зазначає апелянт, відповідно до відомостей, отриманих з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем згідно запису від 16.10.2018 за номером 2 044781, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , основний вид діяльності: Код КВЕД 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування, у зв`язку з чим, на думку апелянта, вона (апелянт) безпідставно була притягнута до адміністративної відповідальності, оскільки взагалі не є власником та не здійснювала господарської діяльності за адресою: вул. Маршала Тимошенка, 29 м. Київ, про що і намагалась пояснити особам, які склали протокол, а знаходилась в приміщенні для ознайомлення з роботою закладу, оскільки планує відкрити власний заклад в аналогічному сегменті та аудиторією.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , яка підтримала свою апеляційну скаргу та просила її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

По-перше, враховуючи обставини, наведені в апеляційній скарзі вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає поновленню, оскільки його було пропущено з поважних причин.

По-друге, незважаючи на висновок судді про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП повністю доведена належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, даними фотозображення наявного в матеріалах справи, даними опитувальника щодо дотримання профілактичних і протиепідемічних, у тому числі дезінфекційних та інших заходів на підприємствах, установах та організаціях, незалежно від форми підпорядкування, розміщених на території м. Києва, суд апеляційної інстанції не може з ним погодитися, з огляду на таке.

Так, відповідно до диспозиції ст. 44-3 КУпАП, вказаною нормою встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Тобто для встановлення наявності в діях особи складу зазначеного адміністративного правопорушення в протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути зазначені конкретні норми Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», інших актів законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, які визначають правила щодо карантину людей або санітарно-гігієнічні чи санітарно-протиепідемічні правила і норми, які були порушені цією особою.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії КВ № 10-075 від 17 червня 2020 року, який було складено щодо ОСОБА_1 суть допущених нею порушень полягає в наступному, дослівно: «працівники не забезпечені ЗІЗ, не має запасу ЗІЗ та дезінфекційних засобів у закладі, поточні дезінфекційні заходи в приміщенні не проводяться, інформування відвідувачів щодо встановлених обмежень для профілактики захворюваньCOVID-19 не ведеться, що є порушенням правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, чим вчинив (-ла) адміністративне правопорушення, передбачене статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення».

Між тим, приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, суддя, яка розглядала дану справу не тільки не звернула уваги на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення фактично не зазначено, вимоги яких конкретно норм Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», інших актів законодавства, або рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, порушила ОСОБА_1 , а й не зазначила у своїй постанові про конкретні порушення правил і норм, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211, про яку, поряд з іншими законодавчими актами, згадувалось у зазначеному вище протоколі.

Більш того, всупереч приписам ст. 252 КУпАП про те, що оцінка доказів повиннаґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності та вимогах закону, суддя залишила поза увагою той факт, що, станом на час розгляду справи щодо ОСОБА_1 , відповідно до змін, що вносяться до актів Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», практично всі пункти (2-13), крім першого, постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» були виключені з неї, а тому ОСОБА_1 не могла бути притягнута до адміністративної відповідальності за будь-які порушення, передбачені вказаною постановою, оскільки вона не містила у собі будь-яких норм, які б встановлювали правила щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних абосанітарно-протиепідемічних правил і норм.

Враховуючи ці та інші обставини, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не містять у собі належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а тому постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 04 серпня 2020 року, що оскаржується не може бути визнана законною та обґрунтованою.

За таких обставин, за наслідками апеляційного розгляду за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказану скаргу задовольнити; постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 04 серпня 2020 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП - скасувати, а провадження у справі щодо неї- закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу зазначеного вище адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Оболонського районного суду м. Києва від 04 серпня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення щодо неї.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 04 серпня 2020 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, - скасувати, а провадження у справі щодо неї - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Жежера О.В.