Справа № 163/2878/17
Провадження № 3-в/163/8/20
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2020 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Чишій С.С. з участю секретаря судового засідання Семенюк К.М., захисника Лисенка Я.О., розглянувши в приміщенні суду матеріали справи за протоколом про порушення митних правил № 2236/20500/17 про притягнення до відповідальності за ч.1 ст.483 МК України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , директора ДП "СК Сервіс", РНОКПП НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в :

27 липня 2020 року в канцелярії Любомльського районного суду зареєстровано заяву захисника ОСОБА_1 адвоката Лисенка Я.О. про перегляд постанови судді Любомльського районного суду Волинської області від 18 грудня 2017 року в справі № 163/2878/17 за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування заяви захисник посилається на рішення Європейського Суду з прав людини в справі "Швидка проти України", яке відносить справи про адміністративні правопорушення до категорії справ "кримінального обвинувачення".

У зв`язку з цим захисник вважає необхідним застосувати положення ст.459 КПК України і взяти до уваги те, що під час розгляду справи про порушення митних правил не було відомо про певні положення британського законодавства щодо неможливості видалення з відповідного реєстру компанії, яка здійснює активну бізнес-діяльність, а власне факт визнання британської компанії припиненою покладено в основу постанови від 18 грудня 2017 року.

В судовому засіданні захисник Лисенко Я.О. заяву підтримав, представник Волинської митниці на розгляд заяви не з`явився.

Під час розгляду клопотання встановлено таке.

Постановою судді Любомльського районного суду Волинської області від 18 грудня 2017 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, з накладенням на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 284 335 гривень з конфіскацією товару "вироби будівельні, ламіноване покриття, плінтуса, профілі з ДВП, рекламна продукція" загальною вартістю 1 284 335 гривень.

Постановою судді Волинського апеляційного суду від 16 липня 2018 року апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволена частково: постанова судді Любомльського районного суду від 18 грудня 2017 року в частині стягнення у вигляді штрафу змінена із зменшенням його розміру до 779 256,40 гривні, в решті вимог постанова залишена без змін.

Частиною 2 ст.486 МК України визначено, що провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням.

Згідно із ст.487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень ч.5 ст.529 КУпАП постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Як встановлено ч.2 ст.287 КУпАП, постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Частинами 1, 2 ст.294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Крім цього, ст.2971 КУпАП встановлено, що зява про перегляд постанови по справі про адміністративне правопорушення може бути подана особою, на користь якої постановлено рішення міжнародної судової установи, юрисдикція якої визнана Україною. Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути переглянута з підстави встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні судом справи про адміністративне правопорушення.

Згідно із ч.1 ст.2974 КУпАП заява про перегляд постанови по справі про адміністративне правопорушення подається до Верховного Суду.

Таким чином, процедура розгляду справ про порушення митних правил не передбачає перегляду постанов судді районного суду за нововиявленими обставинами.

Посилання в заяві адвоката Лисенка Я.О. на рішення Європейського Суду з прав людини в справі "Швидка проти України" є безпідставним, оскільки в цій справі застосування Судом положень статті 2 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосувалось, насамперед, порядку виконання та обмеження права апеляційного оскарження постанови суду в справі про адміністративне правопорушення про накладення стягнення у вигляді арешту, яке Суд за усталеною практикою відносить до кримінального покарання.

Отже, така позиція Європейського Суду з прав людини стосується певних і конкретних аспектів провадження в справах про адміністративні правопорушення, що не дає підстав поширювати всі без винятку положення КПК України до справ про порушення митних правил.

При цьому в цій справі встановлено, що правом на апеляційне оскарження ОСОБА_1 скористався в повній мірі, в тому числі, для призначення незалежної експертизи вилучених товарів, через що пов`язаний з їх вартістю штраф був зменшений.

Слід також зауважити, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини в справі "Мельник проти України" право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (див. Golder v. the United Kingdom, judgment of 21 February 1975, Series A no. 18, p. 18, § 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги (заява № 23436/03, § 22).

За таких обставин вимоги заяви є безпідставними як з огляду на чинні процесуальні норми, так і на їх помилкове обґрунтування практикою Європейського Суду з прав людини, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.522, 528 МК України,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви адвоката Лисенка Ярослава Олександровича в інтересах ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови судді Любомльського районного суду Волинської області від 18 грудня 2017 року в справі про порушення митних правил № 163/2878/17 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, відмовити.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Дата виготовлення повного тексту постанови 23 листопада 2020 року.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області С.С.Чишій