Справа № 463/1914/20 Головуючий у 1 інстанції: Грицко Р.Р.
Провадження № 33/811/608/20 Доповідач: Галапац І.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2020 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 31 березня 2020 року, -

з участю правопорушника ОСОБА_1 , -

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 420,40 грн. судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 25 лютого 2020 року о 01 год. 30 хв. на вул. Ярошинської, 18 в м. Львові, керував автомобілем марки «Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння рук, нечітка вимова. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 «Правил дорожнього руху».

В апеляційній скарзі правопорушник ОСОБА_1 покликається на те, що в постанові суду про притягнення його до адміністративної відповідальності не вказано законної причини зупинки.

Вважає, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини не відповідають дійсності.

Наголошує, що суд першої інстанції не врахував його звернення щодо дій поліції, на гарячу лінію Управління патрульної поліції.

Просить скасувати постанову Личаківського районного суду м. Львова від 31 березня 2020 року.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просить закрити провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що така підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Так, згідно ч.1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, окрім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналізуючи зміст постанови місцевого суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та протокол про адміністративне правопорушення, вважаю, що як інспектором поліції при складанні протоколу так і суддею під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в суді І інстанції, вищезазначені вимоги закону дотримані не були, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Як вбачається, з матеріалів справи, суд І інстанції, як докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП зазначає протокол про адміністративне правопорушення та письмові пояснення свідків.

Апеляційний суд вважає, що місцевий суд, обмежившись виключно вищенаведеним, залишив поза увагою обставини, які слід було дослідити та врахувати для постановлення законного рішення.

Так, діючим законодавством чітко визначено процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, проте, суд І інстанції не перевірив відповідність проведення такої відносно ОСОБА_1 вимогам, передбаченим Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

За змістом п.7 Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції визнав факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера, разом з тим, заперечив відмову від проходження такого огляду в закладі охорони здоров`я. Зазначив, що пройти відповідний огляд у закладі охорони здоров`я поліцейські йому не пропонували і направлення для такого огляду не видавалось.

Відтак, апеляційним судом встановлено порушення працівником поліції порядку огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Окрім цього, в матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 на огляд, передбачене Інструкцією, з метою виявлення стану сп`яніння, що також свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження такого.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та є неналежним доказом вини ОСОБА_1 , оскільки зазначені в ньому відомості щодо відмови останнього від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку не відповідають дійсності і спростовуються матеріалами справи та поясненнями останнього, які є послідовними, логічними, і в апеляційного суду відсутні підстави вважати їх сумнівними та неправдивими.

Отже, на думку апеляційного суду, приймаючи рішення про визнання винуватості у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення та накладення стягнення на ОСОБА_1 , місцевий суд допустив неповноту і однобічність у дослідженні доказів по справі та не розкрив їх суть, не дав їм належної оцінки, а лише формально вказав на них.

Виходячи з наведеного, висновок суду І інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не знайшов свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому постанова судді підлягає скасуванню, із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволити.

Постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 31 березня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - скасувати та закрити провадження в справі, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати

з розгляду кримінальних справ

Львівського апеляційного суду Галапац І.І.