Справа № 199/7110/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

25 листопада 2020 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Сенчишин Ф.М., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Крохмаля С.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого поліцейським-водієм в ГУНП в Дніпропетровській області,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 11 жовтня 2020 року о 02 год. 00 хв. ОСОБА_1 в районі будинку № 129-а по вул. Щитовій у м. Дніпро, керував транспортним засобом «OPEL OMEGA», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови. Згідно медичного висновку № 4706 водій ОСОБА_1 відмовився від здачі відповідних аналізів в присутності двох свідків.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив фактичні обставини справи та свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що дійсно був зупинений працівниками патрульної поліції, які повідомили, що помітили у нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, на що він погодився та проїхав з ними до медичного закладу. Коли приїхали до лікарні, йому було запропоновано пройти огляд на технічному пристрої «Драгер», але після кількох спроб продути його, технічний пристрій результату не видав. Після цього він попросив надати йому документи на цей пристрій, адже пристрій був явно несправний, але їх йому ніхто не надав. Через неможливість продути «Драгер», йому запропонували здати кров на аналіз, на що він відмовився, оскільки через епідеміологічну ситуацію в країні боявся заразитися вірусом COVID-19 та запропонував здати сечу, але отримав відповідь, що для аналізу на вміст алкоголю сеча не здається, тільки «Драгер» або здача аналізу крові. Оскільки кров він здавати відмовився, тому що ніхто не може дати гарантії, що він не заразиться коронавірусом, а «Драгер» не спрацював, поліцейські запросили свідків та склали протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. На його слова, що він не відмовляється проходити огляд та згоден здати сечу, йому постійно відмовляли.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, з наступних підстав:

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За приписами ч. 1 ст. 130 КУпАП не всяка відмова від проходження огляду на стан сп`яніння утворює склад адміністративного правопорушення, а лише відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відповідно до встановленого порядку.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, оскільки лише описує безпосередньо саме правопорушення, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає до інших галузей права, тобто відсилає до інших норм права чи підзаконних нормативно-правових актів, які визначають порядок проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок огляду на стан наркотичного сп`яніння встановлений наступними правовими нормами:

У відповідності ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно п. 3, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, огляд проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

-лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам.

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, у п.п. 5 розділу ІІІ «Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів» передбачено, що метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

За п.п. 12, 13 предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , який в протоколі про адміністративне правопорушення зазначений як свідок відмови ОСОБА_1 від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, повідомив, що того дня повертався додому, коли був зупинений працівниками поліції, які запросили його проїхати для того, щоб побути свідком при огляді особи на стан сп`яніння. В приміщенні були присутні особа, яку оглядали, лікар та інший свідок. Від проходження огляду на технічному пристрої ОСОБА_1 відмовився, оскільки йому не надали на цей прилад документи. Лікар пропонував ОСОБА_1 здати чи то сечу чи то кров, що саме він не пам`ятає, і чи відмовлявся останній здавати аналіз він сказати також не може.

На переглянутих в судовому засіданні відеозаписах з нагрудних камер працівників патрульної поліції зафіксовано, як в приміщенні кабінету лікаря-нарколога ОСОБА_1 кілька разів намагається продути алкотестер «Драгер», але той лише подає звуковий сигнал та не видає результат огляду. Після цього ОСОБА_1 було запропоновано здати кров, на що останній запитав, чи може хтось гарантувати йому, що він не заразиться коронавірусом, адже в нього вдома маленька дитина, на що отримав відповідь, що гарантії «такі як всюди» і що він теж постійно ризикує заразитися. Кров ОСОБА_1 не здав і його вивели на вулицю. Пізніше привезли двох свідків та знову запитали, чи згоден він пройти огляд, на що він погодився та пройшов до кабінету лікаря, де знову спробував пройти «Драгер» з таким самим результатом, після чого попросив надати йому документи на цей пристрій, на що йому було показано якийсь папірець, прикріплений на стенді, з коментарем лікаря, що це не його справа надавати такі документи, та знову запропоновано здати кров на аналіз. На зазначену пропозицію ОСОБА_1 знову відмовився та запропонував здати сечу. Після цього ОСОБА_1 силою виштовхали з кабінету лікаря на вулицю. Далі на відеозаписі зафіксовано спілкування працівника патрульної поліції з лікарем та іншим медичним працівником жінкою. Під час розмови лікар сказав, що нехай здає сечу і він спробує зробити аналіз. На це поліцейський відповів, що пробувати не треба, або нехай здає кров, або відмова. Тоді жінка-медик повідомила, що сеча - це найкращий біологічний матеріал для аналізу, і кров беруть лише у крайньому випадку, на що поліцейський сказав, що по інструкції здається кров і щоб лікар оформляв відмову. Лікар відповів, що вже все оформив.

Оцінюючи наведені обставини, суд враховує, що Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена спільним наказом зокрема і Міністерства охорони здоров`я України, отже є обов`язковою для застосування у закладах охорони здоров`я. Вказаною інструкцією визначено, що найбільш інвазивний спосіб отримання біологічного середовища для лабораторного дослідження у виді крові цією Інструкцією передбачений як виключний коли від досліджуваного неможливо отримати слину, сечу та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Вимога лікаря закладу охорони здоров`я до ОСОБА_1 про надання зразку крові при згоді досліджуваної особи здати сечу та відмова від отримання від ОСОБА_1 зразку сечі на дослідження не ґрунтується на вимогах вищезазначеної Інструкції.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

За вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Надані суду докази доводять, що ОСОБА_1 , перебуваючи в закладі охорони здоров`я, під час огляду лікарем для визначення стану алкогольного сп`яніння не лише не відмовився від надання допустимого біологічного середовища для проведення лабораторного дослідження у виді сечі, а й наполягав на надання такого біологічного середовища.

Відмова ОСОБА_1 від надання крові для проведення лабораторного дослідження за відсутності такої обов`язкової умови, як неможливість отримання зразка іншого біологічного середовища (сечі), не може бути розцінена судом, як відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

За наведених обставин, згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя:

25.11.2020