П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №377/719/20

Провадження №3/377/192/20

07 грудня 2020 року суддя Славутицького міського суду Київської області Малишенко Т.О., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, що надійшла із Славутицького ВП Броварського ВП ГУ Національної поліції в Київській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ведільці, Чернігівського району, Чернігівської області, освіта вища, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , -

УСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 206794 від 22.10.2020 року, який складено дільничним офіцером поліції Славутицького ВП старшим лейтенантом поліції Черенько Віталієм Валентиновичем 14 жовтня 2020 року о 16 годині 10 хвилин за адресою спільного проживання АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , вчинив сварку з сестрою ОСОБА_3 , в ході якої кричав на неї, ображав її, виганяв з квартири, чим міг заподіяти психологічної шкоди її здоров,ю, вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_4 , винним себе не визнав, пояснив, що проживає у трьох кімнатній квартирі, разом зі своєю дружиною, малолітньою дитиною, матір,ю пенсіонеркою, та рідною сестрою по матері, у якої є троє неповнолітніх дітей у трьох кімнатній квартирі. 14.10.2020 року він прийшов додому пообідати. Коли він обідав, то у нього задзвонив мобільний телефон, він вийшов з кухні в іншу кімнату і коли повернувся, то його сестра викинула його тарілку в кухонну мийку. Він зробив їй зауваження, на що вона почала на нього кричати. Неприязні стосунки із сестрою існують біля десяти років, вона має своє житло в іншому місці, проте, приїхала до них з матір,ю, живе і постійно конфліктує, провокує сварки. У них виникла сварка, яку спровокувала ОСОБА_3 , з його боку ніяких погроз фізичною розправою на її адресу, не висловлював, ніякого психічного тиску з його боку на сестру не було, нецензурну лайку в її адресу не висловлював, навпаки сестра на нього кричала і лаялась нецензурною лайкою, після чого викликала поліцію. При чому сестра постійно првокує конфлікти, а потім викликає поліцію.

Із заяви ОСОБА_3 , слідує, що вона просить притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства її брата ОСОБА_2 , який 14.10.2020 року висловлювався на її адресу, та її дітей нецензурною лайкою, при цьому словесно погрожував та виганяв їх з дому, також при цьому умисно пошкодив двері і вдарив дверима її дочку.

Відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Згідно статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 9 КУпАП встановлено поняття адміністративного правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення завжди є протиправною дією (бездіяльністю)тобто діянням, забороненим законом або іншим нормативним правовим актом. Громадянин, що вчиняє протиправну дію, порушує свій конституційний обов,язок, оскільки норми ч.1 ст.68 Конституції України встановлюють, що кожен зобов,язний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Закон розглядає протиправну дію (бездіяльність), вчинену певною особою, як адміністративний проступок лише в тому випадку, якщо має місце вина цієї особи, тобто якщо вчинене було здійснено навмисно або з необережності. Наявність вини є невід,ємною ознакою складу адміністративного проступку. Адміністративне правопорушення з погляду його складу містить 1) об,єкт правопорушення (суспільні відносини в тій чи іншій сфері, на нормальний розвиток яких посягає правопорушення); 2)об,єктивну сторону (конкретні дії, що виразилися в порушенні встановлених правил); 3)суб,єкт правопорушення конкретна осудна фізична особа, що досягла 16-річного віку; 4)суб,єктивну сторону складу (є ставлення особи до вчиненого нею діяння, тобто вину у формі умислу або необережності). Всі перераховані ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення (проступку). Об,єкт адміністративного правопорушення це те, на що воно посягає, чому воно завдає шкоди. Об,єктивну сторону адміністративного правопорушення характеризують ознаки, які визначають акт зовнішньої поведінки правопорушника (діяння чи бездіяльність), його шкідливі наслідки, причинний зв,язок між діянням і наслідками, місце, час, обстановка, спосіб, знаряддя та засоби вчинення проступку. Основною і обов,язковою ознакою об,єктивної сторони є протиправне діяння, відсутність її виключає склад будь якого адміністративного правопорушення. Суб,єктивну сторону адміністративного правопорушення становить пов,язана із його вчиненням психічна діяльність особи. До ознак, які характеризують суб,єктивну сторону, належить вина, мотив і мета вчинення правопорушення. Вина основна і обов,язкова ознака суб,єктивної сторони будь-якого адміністративного проступку. Це психічне ставлення особи до вчиненого нею суспільно шкідливого діяння і його наслідків, яке виявляється у формі умислу або необережності. Мотив і мета вчинення складу адміністративного правопорушення факультативні ознаки суб,єктивної сторони складу проступку. Під мотивом розуміється усвідомлене особою внутрішнє спонукання, яким вона керувалася під час вчинення проступку. Мета це протиправний результат, наслідок, якого прагне досягти особа вчиненням адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Ст.245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі є будь які фактичні дані, на підставі яких посадова особа у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, речовими доказами, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В статті 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення насильства в сім,ї, невиконання захисного припису або не проходження корекційної програми, в статі дві частини перша і друга. Відповідальність за правопорушення передбачена ч.1 ст.173-2 КУпАП за ознаками вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

Об,єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об,єктивна сторона даного правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів, на які потерпілий має передбачене законом право) внаслідок чого могла бути завдана чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров,ю потерпілого, а також у невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений. Відповідно до Закону України «Про попередження насильства в сім,ї» від 15.11.2001р. №2789-ІІІ насильство в сім,ї будь-які дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім,ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров,ю. Протиправні дії за цією статтею можуть мати характер фізичного, психологічного чи економічного насильства. Фізичне насильство в сім,ї це умисне насильство, яке не завдає фізичного болю і не спричиняє тілесних ушкоджень. Психологічне насильство в сім,ї насильство, пов,язане з дією одного члена сім,ї на психіку іншого члена сім,ї шляхом словесних обрах або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдатися або завдається шкода психічному здоров,ю. Економічне насильство в сім,ї умисне позбавлення одним членом сім,ї іншого члена сім,ї житла, їжі, одягу та іншого майна чи коштів, на які постраждалий має передбачене законом право, що може призвести до порушення фізичного чи психічного здоров,я.

Суб,єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу. Суб,єктом правопорушення є особа, якій виповнилося 16 років, і яка вчинила насильство до одного із членів своєї сім,ї.

Аналіз вказаної статті свідчить про те, що адміністративна відповідальність наступає, зокрема, за вчинення домашнього насильства.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

На підтвердження обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, суду надано: - заяву ОСОБА_3 , з якої вбачається, що 14.10.2020 року її брат вчинив з нею сварку в ході якої кричав на неї, ображав, виганяв з квартири, дані дії були вчинені проти неї, та її дітей; - письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 .

Зазначені матеріали справи не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_2 , дій, зазначених у диспозицій ч.1 ст.173-2 КУпАП, та настання для потерпілої особи наслідків, зазначених у цій статті.

Дії вчиненні ОСОБА_2 , в межах цього конфлікту не вказують на вчинення ним того виду насильства, який визначений у диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ГР №206794 від 22.10.2020 року, який є процесуальним документом, внаслідок якого проводиться подальше провадження у справі, не містить посилання на наявність обов`язкових наслідків, зазначених у ч.1 ст.173-2 КУпАП, що виключає відповідальність особи за даною статтею.

Крім того, пояснення ОСОБА_3 , про те, що її братом спричинено психологічне насильство в сім,ї, нічим не підтверджено, що свідчить про відсутність в діях ОСОБА_2 , ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки ч.1 ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо) внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Натомість за сварку між не членами сім,ї, оскільки з,ясовано, що в даному житловому приміщенні проживає три окремі сім,ї по проживанню в даному житловому приміщенні, сплаті комунальних послуг за житло та виховання і утримання неповнолітніх дітей не передбачена адміністративна відповідальність.

Викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173? КУпАП, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, що ОСОБА_2 , вчинив домашнє насильство та вид домашнього насильства, а інкриміноване йому лише те, що він вчинив сварку з сестрою ОСОБА_3 , в ході якої кричав на неї, ображав її, виганяв з квартири, чим міг заподіяти психологічної шкоди її здоров`ю.

Крім того, доказів того, що саме ОСОБА_2 , своїми одноособовими діями впливав на психіку ОСОБА_3 , та, що від цих дій була завдана чи могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю матеріали справи не містять. Фактично протокол грунтуються лише на поясненнях потерпілої ОСОБА_3 , її дочки, в яких міститься відомості про конфлікт, що стався між нею та її братом (дядьком). Проте, сам факт конфлікту між ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , не може вказувати на наявність дій психологічного характеру одного члена сім`ї на іншого, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Виходячи з конституційного принципу поділу влади, завдань та функцій судочинства, будь-яка зміна формулювання суті правопорушення, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, не допустима і є порушенням встановленого у державі правового порядку, а також порушення права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши надані письмові матеріали, вважаю за необхідне зробити висновок, що наведене указує на відсутність обов`язкової ознаки об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2КУпАП.

Крім того, вважаю, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, суд позбавляється статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п. 54 рішення у справі «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

У своїй сукупності наведені обставини вказують на відсутність в діях ОСОБА_2 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173? КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.274 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного необхідно відмовити у притягненні ОСОБА_2 , до адміністративної відповідальності та закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173? КУпАП.

Керуючись ст. 173-2 ч.1 ст.247, 283-285, КУпАП України, -

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити у притягненні до адміністративної відповідальності ОСОБА_6 за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_6 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т. О. Малишенко