єдиний унікальний номер справи 546/747/20
номер провадження 3/546/287/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року м. Решетилівка

Суддя Решетилівського районного суду Полтавської області Зіненко Ю.В., за участі секретаря судового засідання Гудзенко С.В., розглянувши матеріал, який надійшов від Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , фізичної особи підприємця, РНОКПП НОМЕР_1

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

До Решетилівського районного суду 16.09.2020 р. надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 03.09.2020 р. о 14 год. 10 хв. в ході перевірки у закладі торгівлі продовольчими товарами « ІНФОРМАЦІЯ_2 » фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено, що:

перед початком зміни температурний скринінг працівниками проводиться не регулярно; на момент перевірки остання відмітка про проведення температурного скринінгу - 15.08.2020 р. Також було надано журнал з відміткою 03.09.2020 р., яку зі слів продавця ОСОБА_2 , зробили щойно;

працівниками закладу торгівлі, в тому числі, які видають замовлення та здійснюють розрахунок, без одноразових рукавичок. На початку перевірки один працівник був без одягненої медичної маски або респіратора, а коли побачила інспекторів вдягла маску, що не закривала ніс;

для потреб працівників використовується багаторазовий рушник, паперові рушники відсутні;

для проведення вологого прибирання виробничих приміщень та поверхонь, місць контакту рук працівників і відвідувачів (ручки дверей, столи тощо) використовується «Білизна». Інших миючих та дезінфекційних засобів немає.

Таким чином фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 було порушено п.п.1 п.10 Постанови КМУ від 22.07.2020 р. №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»; п.1, п.7, п.8 абз. 1.3 Тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими (окрім ринків) та непродовольчими товарами на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), затверджених постановою Головного державного санітарного лікаря України. Своїми діями водій ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного правопорушення не визнав та пояснив, що 03.09.2020 р. він не був на робочому місці. З працівниками проводився інструктаж щодо дотримання працівниками магазину правил використання масок, одноразових рукавичок. Пояснив, що в ємності з написом «Білизна» зберігається закуплений спеціальний дезінфікуючий засіб. Пояснив, що в даному магазині він веде торгівлю тютюновими і алкогольними напоями, а його дружина ОСОБА_4 продуктовими товарами. ОСОБА_2 , яка згадується в протоколі про адміністративне правопорушення, працює у ОСОБА_4 .

Захисник особи, яка притягується до відповідальності, ОСОБА_5 в судовому засіданні вказав, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено жодного доказу на підставі якого можна зробити висновок щодо даної події, зокрема не було зазначено, які саме працівники здійснюють розрахунок без одноразових рукавичок, який саме працівник здійснював торгівлю без захисної маски. Додав, що в графі «до протоколу додаються» нічого не зазначено. Акт санітарно епідеміологічного обстеження №19/20 від 03.09.2020 р. в зв`язку з цим не може вважатися належним доказом. Крім цього в даному акті зазначено, що позапланова перевірка здійснювалася із використанням засобу відеофіксації, однак диску додано не було. Також не було зазначено, хто саме порушив порушено п.10 п.п.1 Постанови КМУ від 22.07.2020 р. №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»: всі працівники чи хтось конкретно. З приводу порушення п.1, п.7, п.8 абз. 1.3 Тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими (окрім ринків) та непродовольчими товарами на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) зазначив, що це лише рекомендації. В даних рекомендаціях про журнали проведення температурного скринінгу не йдеться. Крім цього в п.8 цих рекомендацій зазначено, що в санвузлах повинні бути рідке мило, антисептики та паперові рушники. Однак в даному приміщенні санвузол відсутній. Отже, жодного належного та допустимого доказу на підтвердження вини ОСОБА_1 надано не було. В зв`язку з цим просив закрити справу за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні 24.11.2020 р. пояснила, що вона є приватним підприємцем. Разом із своїм чоловіком ОСОБА_1 вона здійснює торгівлю в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Дотримання санітарного законодавства здійснюється ними з ОСОБА_1 спільно. ОСОБА_2 , яка згадується в протоколі про адміністративне правопорушення, працює продавцем в неї, трудовий договір уклала з нею укладено 06 листопада 2019 року.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні повідомила, що працює продавцем в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». 03 вересня 2020 року в магазині було проведено перевірку щодо дотримання санітарного законодавства. Вказала, що вона була постійно в масці, однак в зв`язку з тим, що їй було важко дихати, спустила маску з носа, так що та закривала один рот. Трудовий договір вона укладала з ОСОБА_4 , а не ОСОБА_1 . Підтвердила, що підпис на копії трудового договору належить їй.

З оглянутого в судовому засіданні диску відеозапису вбачається, що працівниками Решетилівського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби 03 вересня 2020 року здійснено перевірку закладу торгівлі продовольчими товарами « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Продавець закладу, як було встановлено в судовому засіданні - ОСОБА_2 , на робочому місці перебуває в масці, яка не закриває ніс, та здійснює розрахунок без одноразових рукавиць. В подальшому ОСОБА_2 на прохання осіб, які здійснювали перевірку, надавала журнали проведення температурного скринінгу працівників даного закладу, в яких, як було встановлено, не ведеться щоденний облік, показувала наявність одноразових рукавичок, засобів для миття рук та вологого прибирання приміщення магазину. В ході перегляду даного диску відеозапису не знайшло свого підтвердження посилання, яке міститься в протоколі про адміністративне правопорушення, про перебування працівника на робочому місці без захисної маски. Проте було встановлено, що продавець ОСОБА_2 перебувала на робочому місці з одягненою маскою, яка не закривала ніс.

Суддя, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , доводи захисника Казакова О.А., показання свідків, проглянувши наданий на запит суду диск з відеофіксацією перевірки закладу торгівлі продовольчими товарами, вивчивши та детально проаналізувавши матеріали даної справи на засадах змагальності і диспозитивності та давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення №39 від 04.09.2020 року, що складений відносно громадянина ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доведені «поза розумним сумнівом» особою, яка ініціювала процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності належними доказами, виходячи з таких підстав.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в т.ч. тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Норми статті 280 КУпАП визначають обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Так, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Щодо протоколу про адміністративне правопорушення №39 від 04 вересня 2020 року, складеного відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КупАП зазначає наступне.

Як було встановлено в судовому засіданні в приміщенні закладу торгівлі продовольчими товарами « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ФОП ОСОБА_1 веде торгівлю разом із ФОП ОСОБА_4 , що підтверджується копією договору суборенди (а.с.13).

Відповідно до копій трудових договорів від 12.11.2019 р. і 18.08.2020 р., ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прийняті на роботу продавців ФОП ОСОБА_1 (а.с.14,16). Цей факт також підтверджується копіями трудових книжок ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.а.с.15,17).

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення ґрунтується лише на поясненнях, наданих ОСОБА_2 , що підтверджується актом санітарно епідеміологічного обстеження №19/20 від 03.09.2020 р., складеним в її присутності (а.с.5), та оглянутим в судовому засіданні диском з відеофіксацією перевірки.

В той же час ОСОБА_2 , яка вказана в протоколі про адміністративне правопорушення, трудовий договір уклала з ФОП ОСОБА_4 , що підтверджується копією трудового договору та трудової книжки (а.с.а.с.18,19).

Письмові пояснення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з якими особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 укладено трудовий договір в матеріалах справи відсутні. Також відсутні і письмові пояснення ОСОБА_2 .

Відповідно до частини 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч. 2 ст. 61 Конституції України).

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч. 2 ст. 61 Конституції України свідчить проте, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, наприклад, наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м`якого покарання, умовного засудження, відстрочки виконання вироку, давністю притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення від неї тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

Відповідно, судом встановлено, з огляду на положення ст. 251 КУпАП, що посадовою особою, яка ініціювала процедуру притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП по обставинах, що вказані в адміністративному протоколі від 04.09.2020 року, не було надано доказів, які могли б бути оцінені судом за принципом «поза розумним сумнівом.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Суд при оцінці наявних у справі доказів враховує висновки, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Отже, враховуючи сукупність вищевикладених обставин та висновків, з огляду на імперативні положення ч. 2 ст. 61 та ч. 3 ст. 62 Конституції України, норми ст. 245, 251, 278, 280 КУпАП, об`єктивні докази, які б «поза розумним сумнівом» свідчили про вчинене особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 правопорушення, в матеріалах справи відсутні і особою, яка ініціювала його процедуру притягнення до адміністративної відповідальності не доведені.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочатим, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Тобто, за сукупності вищевикладених та встановлених обставин у їх взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що розпочате адміністративне провадження відносно громадянина ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП слід закрити у зв`язку з відсутністю складу вищевказаного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та, керуючись ст. 61, 62 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. 7, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 289, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Провадження у справі про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.В. Зіненко