Справа № 548/1892/20
Провадження № 3/548/539/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.11.2020 року м. Хорол

Суддя Хорольського районного суду Полтавської області В.П.Старокожко, розглянувши матеріали, які надійшли з Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , такого, що притягувався до адміністративної, постановою Хорольського районного суду Полтавської області за ст. 130 ч.1 КУпАп до стягення у виді штрафу в сумі 10200 грн., з позбавленням права керуваннятранспортними засобами смтроком на 1 рік,

за ст. 130 ч. 1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу серії ОБ № 086599 від 01.11.2020 року, який надійшов на розгляд Хорольського районного суду Полтавської області, вбачається, що 01.11.2020 року близько 23 год. 00 хв. в м. Хорол по вулиці Глибокодолинській, водій ОСОБА_1 керував мопедом "Хонда" днз НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння.

Працівниками поліції дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 130 ч.1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засідання вину визнав частково, вказав, що алкоголь не пив, але випив енергетик, так як вважав, що він не алкогольний. Просив суворо не карати.

Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення від 01.11.2020 року серії ОБ № 086599 відносно ОСОБА_1 складений з грубими порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, так як містить не правильну кваліфікацію дій правопорушника.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються зокрема суть адміністративного правопорушення.

Це означає, що звинувачення викладене в протоколі про адміністративне правопорушення повинно відповідати фабулі статті за якою звинувачується особа, це звинувачення повинно бути конкретним та не містити протиріч, які можуть вплинути на неправильне сприйняття суті звинуваення.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність осіб за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 130 ч.2 КК України повторним визначається вчинення будь-яких із порушень передбачених частиною 1 цієї стантті.

Таким чином за наявності доведеності факту складення на ОСОБА_1 протоколу серії ДПР 18 № 111200 від 25.09.2020 року відповідно до якого останній керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`янніня 25.09.2020 року дії ОСОБА_1 за повторне керування транспротним засобом в нетверезому стані повинні бути кваліфіковані за ст. 130 ч.2 КУпАП.

Як вбачається зі змісту протоколу ОБ № 086599 від 01.11.2020 року ОСОБА_1 інкримінується те, що він вперше керував транспортним засобом в нетверезому стані, та мається кваліфікація його дій за ст. 130 ч.1 КУпАП.

Суддя констатує, що в протоколі відсутня вказівка про факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння 25.09.2020 року та неправильно кваліфіковано його дії.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі кваліфікацію правопорушення, якщо така зміна передбачає погіршення становища особи, відносно якої вирішується питання про її притягнення до адіміністратиної відповідальності.

Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно дост. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має правона справедливий публічний розгляд його справи упродовж розумного строкунезалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь - якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У прийнятому рішенні у справі«Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia»,заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується). Суд зауважує, що рішення у справі«Карелін проти ОСОБА_2 даний момент не набрало законної сили, але суд погоджується з одностайною позицією семи суддів ЄСПЛ, викладеною в цьому рішенні.

Згідност. 9 КУпАП- адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суд також враховує висновки Конституційного Суду України від 26.05.2015р. по справі №1-11/2015, де в п.2.1 мотивувальної частини рішення, зазначено, що: «…згідно з Кодексом ніхто не може бути підданий заходу впливу з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративне правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.1, 2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245)».

Згідно роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996р. за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

За таких обставин, відповідно до положеньст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушенняпровадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 130, 247, 251, 283, 284, 285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду Полтавської області протягом 10 діб з дня її винесення шляхом подачі апеляції через Хорольський районний суд Полтавської області.

Суддя В.П. Старокожко