Провадження № 3/127/9466/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2020 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 20.11.2020 о 16.36 год. по вулиці Монастирській, 160 в місті Вінниці ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Bova Futura, д. н. НОМЕР_1 , здійснював перевезення пасажирів за маршрутом Вроцлав Запоріжжя без засобів індивідуального захисту, а саме без захисник масок чи респіраторів, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлені самостійно, чим порушив підпункт 1 пункту 10 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для розгляду зазначеного адміністративного матеріалу, суд враховує таке.

Відповідно до статті 280 КпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

21.11.2020 набрав чинності Закон України № 1000-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі Закон № 1000-IX). Згідно з підпунктом 1 пункту 1 Закону статтю 44-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі КпАП) доповнено частиною другою. Підпунктами 2-4 пункту 1 Закону № 1000-IX внесено зміни до статей 219, 221 та 222 КпАП щодо підвідомчості справ про адміністративні правопорушення.

Отже, відповідно до частини першої статті 219 КпАП (в редакції Закону № 1000-IX) виконавчі комітети (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, виконавчі органи, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема частиною другою статті 44-3 КпАП.

Згідно з частиною першою статті 221 КпАП (в редакції Закону № 1000-IX) судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема частиною першою статті 44 КпАП, а також справи про адміністративні правопорушення, вчинені особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років.

Відповідно до частини першої статті 222 КпАП (в редакції Закону № 1000-IX) органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення зокрема передбачені частиною другою статті 44-3 КпАП.

Слід також зауважити, що частиною першою статті 8 КпАП (в редакції Закону № 2342-III) визначено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. При цьому частиною третьою статті 8 КпАП (в редакції Закону № 2342-III) регламентовано, що провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

На час складання протоколу про адміністративне правопорушення стаття 44-3 КпАП була викладена у редакції, що не розмежовувала об`єктивну сторону зазначеного правопорушення, і такі справи були підвідомчі судам. Разом з тим, як вже суд зазначив вище, 21.11.2020 набрав чинності Закон № 1000-IX, яким змінено зокрема і правила підвідомчості справ про адміністративне правопорушення, передбачені статтею 44-3 КпАП. При цьому частиною другою статті 8 КпАП щодо чинності закону про відповідальність за адміністративні правопорушення зроблено застереження щодо зворотної сили саме матеріального, а не процесуального закону. Тому для вирішення питання щодо наявності правових підстав для розгляду зазначеного адміністративного матеріалу судом суд вважає за доцільне зауважити таке.

З протоколу про адміністративне правопорушення випливає, що ОСОБА_1 здійснював перевезення пасажирів за маршрутом Вроцлав Запоріжжя без засобів індивідуального захисту 20.11.2020. Зі змісту частини першої статті 44-3 КпАП випливає, що відповідальність за зазначеною нормою закону настає у разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Натомість частиною другою статті 44-3 КпАП встановлено відповідальність за перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно. Тобто законодавцем у частині першій та частині другій статті 44-3 КпАП встановлено різні юридичні склади правопорушень.

Як суд вже зазначив вище, порушення правил перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину підвідомче виконавчим комітетам (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, виконавчим органам, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад та/або органам Національної поліції. Отже, суд не є уповноваженим суб`єктом розгляду зазначеного адміністративного матеріалу, а тому зазначений адміністративний матеріал має бути направлений до уповноваженого суб`єкта.

Вирішуючи питання щодо такого уповноваженого суб`єкта, суд враховує таке.

Відповідно до абзацу другого пункту 1 частини першої статті 255 КпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції), зокрема, за частиною першою статті 44-3 КпАП.

Також у пункті 1 частини першої статті 255 КпАП серед уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачені зокрема частиною першою статті 44-3 КпАП, осіб зазначені уповноважені особи органів охорони здоров`я та органів державної санітарно-епідеміологічної служби.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 КпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати посадові особи, уповноважені на те виконавчими комітетами (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчими органами, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад, зокрема за статтею 44-3 КпАП.

Випадки, у яких протокол про адміністративне правопорушення не складається, передбачені статтею 258 КпАП. Як свідчать надані суду матеріали, такі випадки, не встановлені.

Отже, сукупний аналіз приписів статей 219, 222, 255, 258, 280 КпАП свідчить, що протокол про адміністративне правопорушення необхідно направити органу Національної поліції для його розгляду по суті.

Керуючись статтями 283, 284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, направити до Управління патрульної поліції у Вінницькій області для його розгляду по суті згідно з правилами підвідомчості справ про адміністративні правопорушення.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: