ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/234/20 Доповідач - Галіян Л.Є.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є.

з участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисників Александрова В.В., Нужди Ф.Т.

Потерпілого ОСОБА_2

представника потерпілого Скиби В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Тернополя справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Александрова В.В. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 травня 2020 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою провадження у справі про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , головного інженера відділу технагляду Тернопільської міської ради, прож. в АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за частиною 4 ст.140 КУпАП - закрито, у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення

Згідно даної постанови, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія БД №419155 від 14 серпня 2018 року, ОСОБА_1 15 травня 2018 року о 15 год. 15 хв., на перехресті вулиць «Броварна Наливайка Березова», будучи посадовою особою, інженером відділу технічного нагляду ТМР, порушив правила, норми та стандарти, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, не вжив заходів щодо належного утриманням шляхово-мостового господарства, а також не прийняв своєчасних заходів, щодо відновлення безпечних умов для руху, що призвело до створення аварійної обстановки та пошкодження транспортних засобів марки «Mitsubishi Lancer» номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортного засобу марки «PEUGEOT» номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , внаслідок відсутності дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та додаткової таблички 7.8 «Напрямок головної дороги», по вул. Березова на перехресті вулиць «Броварна Наливайка Березова», що стало причиною ДТП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №419155 від 14 серпня 2018 року, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 1.5 Правил дорожнього руху, п.3 ст.12 Закону України «Про дорожній рух», п.п.4.1,4.1.6ДСТУ-3587-97«Автомобільні дороги,вулиці та залізничні переїзди, вимоги до експлуатаційного стану», ДСТУ 4100-2010 «Знаки дорожні» та притягується до адміністративної відповідальності зач.4 ст.140КУпАП.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї захисник просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою провадження закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП.

Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 та відділ технічного нагляду Тернопільської міської ради не є балансоутримувачем шляхово-мостового господарства і не є підприємством, яке утримує автомобільні дороги, а лише зобов`язані здійснювати технічний нагляд за ремонтом та утриманням такого господарства.

Стверджує, що саме ОСОБА_4 30 листопада 2017 року о 14 год. 00 хв. в м. Тернополі не виконала припис посадової особи уповноваженого підрозділу Національної поліції від 28.11.2017р. №48 щодо вжиття невідкладних заходів встановлення дорожнього знаку 2.1. "Дати дорогу" та таблички до дорожнього знаку 7.8. "Напрямок головної дороги" в м. Тернополі на перехресті вулиць Наливайка та Березова. Ні відділ, ні ОСОБА_1 не має повноважень і не зобов`язанні контролювати чи виконано підрядником певні роботи. Отже, відділом і самим ОСОБА_1 було вжито всі залежні від нього заходи щодо належного виконання своїх обов`язків, а тому в його діях відсутня будь-яка вина, протиправна поведінка, причинно-наслідковий зв`язок між збитками і протиправною поведінкою, що виключає притягнення його до адміністративної відповідальності.

Окрім того, вказує, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення за ч.4 ст.140 КУпАП, оскільки згідно посадової інструкції окрім іншого він зобов`язаний лише здійснювати технічний нагляд за своєчасним і якісним виконанням ремонтно-будівельних робіт на об`єктах шляхово-мостового господарства та спорудах зовнішнього благоустрою, а не ремонтувати та утримувати їх.

Також зазначає, що патрульними поліції належним чином не виконано вимоги щодо дооформлення матеріалів справи, а додані до неї копії не засвідченні в установленому порядку, що ставить під сумнів їх достовірність і допустимість.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши апелянта та його захисників, які підтримали апеляційну скаргу та просять її задовольнити, з мотивів викладених у ній, потерпілого та його представника, що вважає постанову суду законною та обгрунтованою, дослідивши доводи апеляційної скарги, прихожу до наступних висновків.

Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП, ґрунтуються на матеріалах справи та є вірними, оскільки доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 повністю підтверджується сукупністю належним чином оцінених та викладених в оскарженій постанові доказів.

Так, ст.16 Закону України Про автомобільні дороги визначено, що вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю.

У п.п. 1, 4 ст. 21 Закону Про автомобільні дороги передбачено, що органи місцевого самоврядування, що управляють функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, відповідають за: стан вулиць і доріг міст та інших населених пунктів відповідно до діючих норм, у тому числі щодо безпеки руху транспортних засобів і пішоходів; відшкодування збитків користувачам вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, що виникли через їх незадовільний стан, у порядку, визначеному законом.

Частиною 1 ст. 6 Закону України Про дорожній рух встановлено, що до компетенції міських рад та їх виконавчих органів районних рад та районних державних адміністрацій у сфері дорожнього руху належить, зокрема, організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Статтею 9 Закону України Про дорожній рух визначено, що до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ним органів у сфері дорожнього руху віднесено:

- розробку програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху стані доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження;

- компенсацію витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішенням судових органів;

- забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху;

- забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов;

- вирішення питань експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів у надзвичайних ситуаціях;

- термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах;

- своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами;

- організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Частиною 3 ст. 14 і ч.1 ст.16 Закону України Про дорожній рух визначено, що учасники дорожнього руху мають права на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

Частина 1 ст. 21 Закону України Про дорожній рух визначає, що автомобільна дорога, вулиця являє собою частину території, в тому числі в населеному пункті, призначену для руху транспортних засобів і пішоходів, з усіма розміщеними на ній спорудами, а відповідно до частини 1 статті 24 названого Закону власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

У п. 11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994р. №198, встановлено, що власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобовязані:

- своєчасно та якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху;

- постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух;

- вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх обєктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх обєктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з Державтоінспекцією оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху;

- відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Також в п. 2.12 Правил дорожнього руху України, передбачено, що власник транспортного засобу має право на відшкодування збитків, завданих унаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки дорожнього руху.

Тобто, з аналізу вказаних норм вбачається, що обов`язки з утримання вулиць міста Тернополя у безпечному для руху транспортних засобів стані, а також відповідальність за відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху покладаються на Тернопільську міську раду.

Рішенням Тернопільської міської ради від 30 квітня 2010 року №5/34/84 затверджено Положення про відділ технічного нагляду Тернопільської міської ради.

Відповідно до п.1.1 цього Положення Відділ технічного нагляду Тернопільської міської ради являється правонаступником всіх прав та обов`язків, які виникли внаслідок діяльності відділу технічного нагляду за ремонтом та утриманням шляхово-мостового господарства, об`єктами зовнішнього благоустрою та капітальним ремонтом, реконструкцією житлового фонду Тернопільської міської ради та зміни його назви.

Згідно п.1.2, 1.3 Положення Власником та Засновником Відділу є Тернопільська міська рада, яка не відповідає за зобов`язаннями Відділу, а Відділ в свою чергу не відповідає за зобов`язаннями Засновника.

Відповідно до п.2.2.1 Положення предметом діяльності Відділу, серед іншого, є здійснення контролю і технічного нагляду за ремонтом та утриманням шляхово-мостового господарства, об`єктами зовнішнього благоустрою та капітальним ремонтом, реконструкцією житлового фонду Тернопільської міської ради та зміни його назви, управління яким здійснюється начальником цього Відділу, як це передбачено п.4.1 цього Положення та який несе відповідальність за діяльність Відділу, відповідно до п.4.2.

Діяльність інженерно-технічного відділу координує головний інженер, який згідно його посадової інструкції, затвердженої начальником відділу технічного нагляду Тернопільської міської ради 27 січня 2011 р., зобов`язаний організовувати періодичні та позачергові обстеження шляхово-мостового господарства та штучних споруд (п. 2.9), здійснювати контроль за виконанням робіт з організації і безпеки дорожнього руху (п. 2.10); здійснення технічного нагляду за якістю та обсягом виконання будівельних робіт підрядними організаціями, з правом приймання актів виконаних робіт (п. 2.11). Головний інженер має право: вимагати від підрядної організації виконання робіт відповідно до проектно-кошторисної та іншої технічної документації (п.п. 1 п.3.1), перевіряти хід і якість виконуваних підрядною організацією робіт (п. 3.3.), в разі виявлення порушень при виконанні робіт з утримання та ремонту шляхово-мостового господарства підрядною організацією надавати приписи про їх усунення (п. 3.4).

29 січня 2018 року між УЖКГ, благоустрою та екології Тернопільської міської ради та ПМП Софіт було укладено договір №36 на влаштування дорожньо-транспортної та пішохідної огорожі та вулицях міста. Заміну та встановлення нових дорожніх знаків на вулицях міста на 2018 рік, у тому числі на перехресті вул.Наливайка, вул.Березова, вул.Броварна.

Згідно матеріалів справи, станом на 15.04.2018 року дорожні знаки, які б регулювали рух зі сторони вул. Березова, в напрямку до перехрестя вулиць Березова-Наливайка були взагалі відсутні, що призвело до настання ДТП за участю водія ОСОБА_2 , який керував автомобілем Міцубіші Ланцер р.н. НОМЕР_1 та водія ОСОБА_3 , яка керувала автомобілем Пежо 2008 р.н. НОМЕР_2 з механічними пошкодженнями транспортних засобів.

Дорожні знаки на перехресті вулиць Наливайка-Березова-Броварна 7.8, 2.3 та 2.1, на виконання умов договору №36 від 29.01.2018 року були встановлені лише у листопаді 2018 року, про що свідчить акт №14 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2018 року.

Таким чином, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, суд першої інстанції вірно врахував, що вина ОСОБА_1 як головного інженера відділу технагляду Тернопільської міської ради, крім наведених доказів, доведена даними, які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №419155 від 14 серпня 2018 року; схемі місця ДТП від 15.04.2018 року на перехресті вулиць Наливайка - Березова Броварна в м.Тернополі; висновку експерта за результатами проведення авто технічного дослідження 569/18-22 від 29.05.2018 року; постанові Апеляційного суду Тернопільської області від 24.07.2018 року; постанові Тернопільського апеляційного суду від 25.11.2019 року.

Враховуючи наведене, судом вірно встановлено, що ОСОБА_1 як посадова особа повинен був постійно здійснювати періодичні та позачергові обстеження шляхово-мостового господарства та штучних споруд; здійснювати контроль за виконанням робіт з організації і безпеки дорожнього руху; перевіряти хід і якість виконуваних підрядною організацією робіт; контролювати та вживати дії щодо здійснення технічного нагляду за ремонтом та утриманням шляхово-мостового господарства міста і у разі неможливості усунення перешкод дорожньому руху, в тому числі у разі невиконання підрядною організацією дорученої їй роботи у відповідності до своїх посадових обов`язків та на виконання вимог ч. 3 ст. 12 Закону України «Про дорожній рух» зобов`язаний вжити заходів для невідкладного встановлення дорожнього знаку 2.1. "Дати дорогу" та таблички до дорожнього знаку 7.8. "Напрямок головної дороги" в м. Тернополі на перехресті вулиць Наливайка та Березова. Однак, не забезпечив організацію таких заходів, що призвело до виникнення аварійної обстановки та пошкоджень транспортних засобів за вказаних у протоколі про адміністративні правопорушення обставин.

Доводи апелянта про те, що в обов`язки ОСОБА_1 не входить перевірка ходу виконання робіт підрядною організацію, а полягає лише у технічному нагляді уже за виконаними роботами, то такі спростовуються викладеними вище доказами.

Також, що стосується доводів сторони захисту про те, що відповідальність має нести ОСОБА_4 яка не виконала припис посадової особи уповноваженого підрозділу Національної поліції від 28.11.2017р. №48 щодо вжиття невідкладних заходів встановлення дорожнього знаку 2.1. "Дати дорогу" та таблички до дорожнього знаку 7.8. "Напрямок головної дороги" в м. Тернополі на перехресті вулиць Наливайка та Березова, то такі не заслуговують на увагу, оскільки в рамках даної справи, яка розглядається в межах і на підставі складеного щодо ОСОБА_1 протоколу про адмінправопорушення, не може бути предметом встановлення наявності чи відсутності порушень в діях інших осіб.

Відповідно, дії ОСОБА_1 судом першої інстанції за ч. 4 ст.140 КУпАП кваліфіковані вірно, як порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

В апеляційній сарзі захисник вказує на те, що суд, приймаючи рішення про закриття провадження в справі у зв`язку із закінченням строків накладення стягнення, передбачених ст.38 КУпАП, не вправі був робити висновки про доведення вини особи, так як вони є в такому випадку взаємовиключаючими.

Такі доводи апелянта є необґрунтованими та такими, що суперечать вимогам діючого законодавства.

Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

п.7 ч.1 ст.247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Отже, аналіз вказаних норм свідчить про необхідність закриття справи на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків, встановлених ст.38 КУпАП, що можливо лише за одночасної наявності таких умов: 1.вчинення (виявлення) адмінправопорушення; 2. закінчення встановленого законом строку.

В даному випадку, суд належно дослідив усі обставини справи, встановив наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП і лише встановивши в його діях склад даного правопорушенння, вірно застосував ст.38 КУпАП та прийняв рішення про закриття справи на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Таким чином в ході апеляційного розгляду обставин, які б підтверджували доводи апеляційної скарги і спростовували висновки суду першої інстанції не встановлено, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Александрова В.В. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 травня 2020 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя