Номер провадження 3-в/521/160/20
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2020 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого суді Граніна В.Л.,

при секретарі Шкребтієнко Г.М.,

за участю:

представника Одеської митниці Держмитслужби Кептене Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі заяву ОСОБА_1 про зміну способу або порядку виконання судового рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 10.11.2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 483 МК України та накладено стягнення у вигляді конфіскації товарів безпосередніх предметів порушення митних правил: тютюн для кальяну в залізних банках з написом «White Angel», тютюн для кальяну в картонних пачках з написом «White Angel», тютюн для кальяну у відрах з написом «White Angel», тютюн для кальяну в пачках з написом «GIXOM», тютюн для кальяну в пет-пакетах з написом «JIBIAR».

Згідно з висновком експерта Одеського науково дослідного інституту судових експертиз № 20-6148 від 21.10.2020 року, який було надіслано до суду разом з матеріалами справи, встановити ринкову вартість товарів, які є предметом правопорушення, неможливо. Крім того, реалізувати дану продукцію на території України неможливо, оскільки відсутні документи щодо походження цієї продукції, умов її виготовлення та якості. Тобто, висновком експерта фактично, на думку суду, встановлено, що вилучена продукція є небезпечною для життя та здоров`я людини у разі її реалізації на території України.

Тому, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, а також вимоги ст. 265 КУпАП, у разі неможливості реалізації товару на ринку України внаслідок конфіскації, він підлягає знищенню.

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про зміну способу або порядку виконання вищезазначеної постанови суду. Зокрема, ним зазначено, що в Одеській митниці Держмитслужби, внаслідок реорганізаційних заходів, на даний час не створена відповідна комісія, яка займається питанням організації знищення товарів, внаслідок чого є передумови для тривалого виконання постанови суду, що може призвести до додаткових фінансових витрат з боку ОСОБА_1 , пов`язаних із відшкодуванням зберігання.

Представник митниці у судовому засіданні приймав участь, надав пояснення відповідно до яких вважав, що у зміні способу та порядку виконання постанови суду необхідно відмовити.

Так, у відповідності до ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил, здійснюється відповідно до МК України, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею 304 КУпАП встановлено, що питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ст. 265 КУпАП, вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у місцях, що їх визначають органи (посадові особи), яким надано право провадити вилучення речей і документів, а після розгляду справи, залежно від результатів розгляду, їх у встановленому законом порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей реалізують.

Так, постановою Малиновського районного суду від 10.11.2020 року товари безпосередні предмети порушення митних правил (тютюн для кальяну в асортименті), які зберігаються на складі митного органу з використанням складських приміщень по вул. 7-ма Пересипська, 1 в місті Одеса, на підставі договору з ТОВ «Клест» (65005, м. Одеса, вул. Михайлівська, 25 офіс 22; ), - конфісковано, та оскільки є, на думку суду, небезпечними для життя та здоров`я людини підлягають знищенню, про що зазначено в резолютивній частині рішення.

Дослідивши вказану заяву, суд не вбачає підстав для встановлення чи зміни способу та порядку виконання постанови суду. Однак, вважає за необхідне роз`яснити особі, згідно встановленого законом порядку виконання постанови про конфіскацію, наступне.

На сьогодні в Україні діє цілісна система нормативно - правового регулювання здійснення операцій з конфіскованим майном.

Відповідно до нормативно - правових актів, розпорядження конфіскованим майном, вилученим митними органами, полягає у його реалізації, знищенні (утилізації), переробці чи безоплатній передачі майна установам соціального захисту. Таким чином, спосіб та порядок реалізації конфіскованого майна чітко встановлений законом та підзаконними актами, а тому немає підстав для його встановлення чи зміни.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні по справі «Стіл проти Сполученого Королівства» вказує, що вимога Конвенції п. 2 ст. 10 про те, що обмеження здійснення свободи вираження поглядів, яке має бути встановлене законом, є рівнозначною вимозі, передбаченій у п. 1 ст. 5 про те, що будь яке позбавлення свободи має бути законним. Суд наголошує: Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба з належною порадою, передбачити певною мірою за певних обставин наслідки, які може спричинити певна дія.

Згідно з Висновком № 11 (2008) «Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи про якість судових рішень», судове рішення має бути чітко сформульованим, логічно структурованим та викладеним у стилі, зрозумілому та доступному для всіх адресатів. Вмотивоване рішення є гарантією проти свавілля. До того ж мотивування та обґрунтування судового рішення обов`язок суду, тому право особи на мотивоване судове рішення є складовою права на справедливий суд, про що йдеться в рішеннях Європейського суду з прав людини.

Висновком експерта Одеського науково дослідного інституту судових експертиз № 20-6148 від 21.10.2020 року встановлено, що реалізувати дану продукцію на території України неможливо, оскільки відсутні документи щодо походження цієї продукції, умов її виготовлення та якості та неможливо встановити його строк придатності й продаж таких товарів заборонено, тому ця продукція є небезпечною для життя та здоров`я людини у разі її реалізації на території України, що вимагає вжиття заходів з організації знищення продукції.

Визначення роз`яснення рішення - це викладення рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду.

Відповідно до частини 2 статті 243 МК України, товари, транспортні засоби, зазначені у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, конфісковані за рішенням суду, підлягають реалізації, а у випадках, передбачених законодавством, - безоплатній передачі у володіння і користування або переробці, утилізації чи знищенню у строки, встановлені законодавством для виконання судових рішень. При цьому, роз`яснення способу знищення не входить до компетенції суду.

Виходячи з наведеного, суд роз`яснює, що тривале виконання постанови суду може створити додаткові негативний тягар на правопорушника, тому з метою недопущення реалізації неякісної тютюнової продукції, вона підлягає знищенню, при необхідності й шляхом залучення спеціалізованих підприємств, які мають відповідну спеціалізацію та дозвільні документи на утилізацію тютюнової продукції тютюн для кальянів в установленому законом порядку. Право на укладання договорів по виконанню робіт із утилізації законодавством не віднесено до прерогативи якогось конкретно визначеного суб`єкта, у зв`язку з чим особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності має право на вжиття заходів по організації цих робіт, проводячи аналогію з положеннями ч. 5 ст. 401 МК України, відповідно до якої організація та оплата процедури знищення, у тому числі вартість зберігання, перевезення, знищення, оформлення документів та інші витрати, пов`язані з дотриманням митного режиму знищення або руйнування, здійснюються за рахунок правовласника та під його відповідальність при участі митого органу в установленому законом порядку. Така позиція, на думку суду, виходить з системного аналізу норм ЗУ «Про внесення змін до Митного кодексу України» №202-ІХ від 17.10.2019 року, яким внесені змін до Митного кодексу України в частині знищення товару, який є предметом правопорушення.

Керуючись ч. 2 ст. 243, ст.ст. 283, 304 КУпАП, рішення Європейського суду з прав людини, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про встановлення та зміну способу та порядку виконання постанови суду відмовити.

Роз`яснити, в порядку виконання постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 10.11.2020 року, що судове рішення не обмежує особу, яка була притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у реалізації прав, в установленому порядку, передбачених Конституцією України та іншими законодавчими та підзаконними актами, зокрема в частині укладання договорів із спеціалізованими підприємствами та установами, які мають відповідні дозвільні документи на здійснення діяльності по утилізації таких категорій товарів як «тютюн для кальяну», для організації процедури знищення предметів правопорушення, зазначених в постанові суду.

Постанова суду (судді) може бути оскаржена до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Головуючий