Справа № 16
Провадження № 3/761/8954/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Трубніков Андрій Володимирович, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Атаки, Республіки Молдови, громадянина України, працюючого водієм маршрутного таксі, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 не є особою, звільненої від сплати судового збору,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 будучи водієм маршрутного таксі "Богдан А-092", номерний знак НОМЕР_1 , 28.10.2020 близько 15 год. 20 хв. у м. Києві по вул. Ю.Ільєнка, 1-А, перебував громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, , чим порушив вимоги пункту 1 абзацу 1 постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.44-3 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 проти вказаного правопорушення не заперечив та повідомив, що дійсно являється водієм маршрутного таксі та перебував у ньому без засобів захисту.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступник висновків.

Статтею 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає адміністративній відповідальності та встановити інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, об`єктивна сторона, інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення за ст.44-3 КУпАП, передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма носить бланкетний характер, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність громадян та посадових осіб за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами та тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

22.07.2020 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 641 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», де у п. 1 вказано: установити з 1 серпня до 31 жовтня 2020 р. на усій території України карантин.

Дата закінчення карантину Кабінетом Міністрів України змінювалась неодноразово і на даний час він діє фактично безперервно у період з 12.03.2020 року до 31.12.2020 року.

Згідно ч. 4 ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» у рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, підстави та порядок обов`язкової самоізоляції, перебування особи в обсерваторі (обсервації), госпіталізації до тимчасових закладів охорони здоров`я (спеціалізованих шпиталів). Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не виконав вимоги абзацу пункту 1 абзацу 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", яким визначено, що на період дії карантину на території України на період дії забороняється: перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

З`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, які узгоджуються між собою, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого Кодексом України про адміністративні правопорушення; нормативно-правовий акт № 8073-X від 07.12.1984, ст.44-3 КУпАП.

Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена та підтверджена: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №337276 від 28.10.2020, а також рапортом дільничного офіцера, оглянутими фотокопіями, з яких чітко вбачається, що ОСОБА_1 будучи водієм маршрутного таксі, дійсно перебував в громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, у тому числі виготовлених самостійно.

З врахуванням викладеного, вважаю, що достатнім та необхідним для виховання особи правопорушника, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень, буде адміністративне стягнення у вигляді штрафу в мінімальному розмірі в межах санкції ст. 44-3 КУпАП, враховуючи при цьому його матеріальний та сімейний стан.

Підстав для застосування до ОСОБА_1 більш м`якого покарання суд не знаходить, оскільки останній являється водієм маршрутного автобусу, у якому перебував без засобів індивідуального захисту, чим створив підвищену небезпеку для оточуючих та загрозу суспільству поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19.

Крім того, слід врахувати складну епідеміологічну ситуацію, яка на даний час склалась на території України та зокрема у м. Києві, щодо поширення гострої респіраторної хвороби COVID-19, а також значне збільшення кількості інфікованих, що також зумовлено відсутністю дотримання елементарних санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм під час боротьби з інфекційними хворобами

Відповідно до ст.ст.34, 35 КУпАП обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлено.

Враховуючи викладене, керуючись ст.40-1, ст. 44-3 КУпАП, ст.ст.275-280, 283-287 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя А.В.Трубніков