КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження : 33/824/1216/2020
Категорія: ст.ст. 124, 122-4, 173, ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 вересня 2020 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Александрова Д.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Александрова Д.О. на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 лютого 2020 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 лютого 2020 року,

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним за ст.ст. 124, 122-4, 173 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 (один) рік.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Як встановлено постановою судді, 03.12.2019 приблизно о 00 годині 10 хвилин водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Chevrolet Captiva», номерний знак НОМЕР_1 , на території двору по вул. Соборна, 10Б в с. Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинського району Київської області, не врахував стан проїзної частини (ожеледь), не дотримався безпечної дистанції, допустив зіткнення з припаркованим транспортним засобом Mercedes Benz Vaned, д/н НОМЕР_2 , після чого автомобіль Chevrolet Captiva, д/н НОМЕР_1 продовжив рух та допустив зіткнення з припаркованим транспортним засобом Mazda 3, д/н НОМЕР_3 , в результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження, після ДТП водій ОСОБА_1 самовільно залишив місце пригоди, своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 13.1, п. 2.10 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

03.12.2019 приблизно о 00 годині 10 хвилин водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Chevrolet Captiva», номерний знак НОМЕР_1 , на території двору по вул. Соборна, 10Б с. Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинського району Київської області, в стані алкогольного сп`яніння, пройшов огляд для встановлення стану алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком ЦРЛ Києво-Святошинського району щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.12.2019 року, висновок огляду ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а) ПДР, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП.

03.12.2019 приблизно о 00 годин 10 хвилин ОСОБА_1 на прибудинковому майданчику дитячій площадці по вул. Соборна, 10Б та Соборна 10Г в с. Петропавлівська Борщагівка, Київська область, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у громадському місці, виражався нецензурною лайкою на адресу гр. ОСОБА_2 та голосно вигукував нецензурну лайку, вів себе зухвало, на зауваження працівника поліції ОСОБА_3 не реагував, чим порушив громадський порядок і спокій громадян та вчинив дрібне хуліганство, за що передбачена відповідальність за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 - адвокат Александров Д.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.02.2020, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124, 173 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги апелянт посилається на те, що постанова суду щодо ОСОБА_1 є незаконною, постановленою без з`ясування всіх обставин справи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам, суд надаючи перевагу неспроможним доказам поліції та не беручи до уваги докази захисту та ОСОБА_1 не мотивував свого рішення.

Зокрема, як зазначає апелянт, відносно ОСОБА_1 03.12.2019 року о 03 год. 30 хв. було складено протокол ОБ № 199254 за ст. 122-4 КУпАП, за адресою с. Чайки, вул. Лобановського, 32а (Чайківське відділення поліції), проте, як звертає увагу апелянт, гр. ОСОБА_2 , який був зазначений як свідок в даному протоколі, до відділення поліції не доставлявся, так як він працював охоронником на зміні, і хоча він у протоколі вказаний, як свідок, його підпис у ньому відсутній.

Крім того, апелянт зазначає про те, що ОСОБА_1 заперечував на місці складання протоколу свою вину та причетність до керування автомобілем.

Як вважає апелянт, свідок ОСОБА_2 повідомив поліції завідомо неправдиву інформацію, яку поліцейські не перевірили з точки зору фактичних обставин та реальної можливості гр. ОСОБА_2 бути свідком подій, так як його робоче місце значно віддалене від місця ДТП.

Що стосується протоколів складених відносно ОСОБА_1 за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, то в обох випадках, як звертає увагу апелянт, ОСОБА_1 заперечував свою вину, а щодо протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, то поліція не звинувачувала ОСОБА_1 у керуванні автомобілем у стані (або з ознаками) алкогольного сп`яніння, не зверталась до нього, як до водія, не пропонувала пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці.

Також, як вказує апелянт, гр. ОСОБА_2 , який був вказаний в обох вищезазначених протоколах, не доставлявся ні до відділення поліції, ні до лікарні, оскільки працював охоронником, і був на зміні, та в обох протоколах відсутній його підпис.

На думку апелянта, поліція не вислухала водія ОСОБА_1 на місці складення протоколів, його пояснення належним чином не перевірила, а використала. як підставу для складання протоколів тільки пояснення ОСОБА_2 , з яким у ОСОБА_1 давні напружені та неприязні стосунки через особистий конфлікт.

Звертає увагу захисник і на те, що ОСОБА_1 був оглянутий о 04:47 з використанням приладу Драгер в приміщенні лікарні, біоматеріал не здавав, та результат в проміле в висновку лікаря не відображений.

Як вважає апелянт, те, що ОСОБА_1 знаходився біля автомобіля коли до нього підійшли поліцейські та свідок, не є доказом керування ним автомобілем в момент ДТП, оскільки автомобілем керував ОСОБА_4 , як неодноразово про це повідомляв ОСОБА_1 .

Крім того, апелянт просить прийняти до уваги те, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 було запропоновано поліцейськими пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків.

Також, апелянт вказує на те, що згідно висновку ЦРЛ Києво-Святошинського району від 03.12.2019 року ОСОБА_1 був оглянутий лікарем 03.12.2019 о 04 год. 47 хв., тобто з часу з моменту встановлення підстав для його здійснення пройшло більше 2 годин, що є порушенням процедури огляду, передбаченого ст. 266 КУпАП.

Окремо апелянт звертає увагу на те, що на схемі ДТП відсутнє розташування автомобілів Шевроле Каптіва, підпис воді (або власника) автомобіля Шевроле Каптіва також відсутній, крім того, в схемі написано про 3 учасників, однак в схемі тільки підпис власника автомобіля, в схемі ДТП поставили свій підпис ОСОБА_5 та з невідомих причин ОСОБА_2 , а підпис власника автомобіля Мазда - відсутній.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Александрова Д.О.,які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити; пояснення свідка ОСОБА_4 ; перевіривши матеріали справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130, ст.ст. 124, 122-4 та ст. 173 КУпАП, які постановою судді від 10 лютого 2020 року були об`єднані в одну справу за № 369/15695/19 та доводи апеляційної скарги вважаю, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, своє рішення суддя обґрунтувала тим, що вина водія ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 199255 від 03.12.2019 року (ч. 1 ст. 130 КУпАП);

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 199253 від 03.12.2019 року (ст. 124 КУпАП);

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 199254 від 03.12.2019 року (ст. 122-4 КУпАП);

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП № 108042 від 03.12.2019 року (ст. 173 КУпАП);

- копією висновку ЦРЛ Києво-Святошинського району щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.12.2019 року;

- поясненнями водія Mercedes Benz Vaned, д/н НОМЕР_2 від 03.12.2019 року;

- поясненнями свідка ОСОБА_2 від 03.12.2019 року;

- протоколом про адміністративне затримання ОСОБА_1 від 03.12.2019 року;

- диском з відеозаписом затримання ОСОБА_1 .

Разом з тим, незважаючи на вказані докази та встановлені на їх підставі

обставини вчинених ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4, ч. 1 ст. 130 та ст. 173 КУпАП, які наведені в оскаржуваній постанові, суд апеляційної інстанції не може визнати оскаржуване судове рішення законним та обґрунтованим з огляду на таке.

Зокрема, враховуючи ту обставину, що під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 категорично заперечував факт керування належним йому транспортним засобом, а саме автомобілем «Chevrolet Captiva», номерний знак НОМЕР_1 , надавши пояснення про те, що в ніч на 03.12.2019 року його автомобілем керувала інша особа, зокрема ОСОБА_4 , сам по собі протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 199253 від 03.12.2019 року, складений щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, так само як і протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 199254 від 03.12.2019 року щодо нього за ст. 122-4 КУпАП, не може служити беззаперечним доказом того, що саме він, ОСОБА_1 , як учасник дорожнього руху, за вказаних судом обставин, допустив порушення правил дорожнього руху (п. 13.1 ПДР), що спричинило пошкодження транспортних засобів та будучи водієм, причетним до ДТП, на порушення встановлених правил (п. 2.10 «а» ПДР), залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

Під час апеляційного розгляду пояснення ОСОБА_1 , які він надавав у суді першої інстанції не тільки не були спростовані доказами, які наведені в оскаржуваній постанові, а навпаки були підтвердженні поясненнями допитаного в суді апеляційної інстанції, за клопотанням захисника, свідка ОСОБА_4 , який заявив про те, що саме він був за кермом автомобіля ОСОБА_1 в ніч на 03.12.2019 року та відвозив останнього додому, оскільки той перед цим вживав спиртне. При цьому, вказаний свідок не заперечував також тих обставин, що саме він причетний до пошкодження автомобілів Mercedes і Mazda 3, однак одразу цього не відчув, а тому не зупинив керований ним автомобіль на місці зіткнення.

За таких обставин письмові пояснення свідка ОСОБА_2 від 03.12.2019 року про те, що перебуваючи на робочій зміні охоронця він став свідком як автомобіль Шевроле НОМЕР_1 вчинив зіткнення з припаркованими автомобілями Мазда 3 НОМЕР_3 та Мерседес на іноземній реєстрації, після чого з місця події зник, а також про те, що працівники поліції, які прибули на місце, разом із ним, розшукали автомобіль Шевроле, що стояв припаркованим неподалік, поряд з яким знаходився чоловік, який представився ОСОБА_1 і що саме цього чоловіка він бачив за кермом в момент ДТП, не можуть бути визнані достовірними, оскільки в поясненнях вказаного свідка відсутні дані про те, на якій відстані від місця пригоди він знаходився в момент виникнення ДТП та яким чином він міг бачити те, що за кермом автомобіля Шевроле був саме ОСОБА_1 , а не інша особа.

Більш того, суд апеляційної інстанції був позбавлений можливості перевірити достовірність пояснень свідка ОСОБА_2 через те, що останній, незважаючи на неодноразові виклики в судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини своєї неявки та спростувати твердження ОСОБА_1 про те, що вказаний свідок не міг бачити того, хто був за кермом автомобіля з огляду на час доби, коли відбулась пригода, а також ту обставину, що на його автомобілі було затоноване скло, що підтвердив також свідок ОСОБА_4 .

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що наявними у справі доказами не доведено того факту, що під час дорожньо-транспортної пригоди за обставин, які наведені в оскаржуваній постанові, за кермом автомобіля «Chevrolet Captiva», номерний знак НОМЕР_1 знаходився ОСОБА_1 , а тому в його діях відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124 та 122-4 КУпАП.

Не може бути визнане законним та обґрунтованим і рішення судді в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, оскільки, як зазначено вище, під час апеляційного розгляду не було доведено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а сам по собі факт перебування у такому стані не може служити підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, так само як і підставою для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до вимог ст. 266 цього Кодексу та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

Що ж стосується вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а саме у вчиненні дрібного хуліганства, яке виразилося у порушенні громадського порядку та спокою громадян, то вона також не може ґрунтуватися лише на протоколі про адміністративне правопорушення, який було складено на ОСОБА_1 , оскільки в поясненнях свідків дрібного хуліганства, які зазначені у згаданому вище протоколі, зокрема в поясненнях ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , немає жодного слова про те, що ОСОБА_1 , виражався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 , вів себе зухвало та на зауваження працівника поліції не реагував, чим порушував громадський порядок та спокій громадян.

За таких обставин, висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень не може бути визнаний таким, що не викликає сумнівів у своїй достовірності та ґрунтується навсебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, а також вимогах закону.

З огляду на вищенаведені обставини, враховуючи вимоги ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 - адвоката Александрова Д.О. підлягає задоволенню, постанова судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 лютого 2020 року- скасуванню, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 - закриттю, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 130 та ст. 173 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Александрова Д.О. задовольнити.

Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 лютого 2020 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4, 173 та ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4, 173 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Хрипун С.В.