Справа № 428/7023/20
Провадження №3/428/1794/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 року м. Сєвєродонецьк

Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Бойко Н.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Тарануха В.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 2, ст. 121 ч. 5, ст. 130 ч. 1 КУпАП,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт НОМЕР_1 виданий 4439 від 10.09.2018 року, відомості щодо РНОКПП в матеріалах справи відсутні, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

23.08.2020 року о 22 годині 34 хвилин в смт. Борівське на вул. Шкільна, 87 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ява 350/634, державний номерний знак НОМЕР_2 без застебнутого мотошлома, чим порушив вимоги п. 2.3 г ПДД, за що передбачена відповідальність за ст. 121 ч. 5 КУпАП.

23.08.2020 року о 22 годині 34 хвилин в смт. Борівське на вул. Шкільна, 87 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ява 350/634, державний номерний знак НОМЕР_2 без посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив вимоги п. 2.1 а ПДД, за що передбачена відповідальність за ст. 126 ч. 2 КУпАП.

23.08.2020 року о 22 годині 34 хвилин в смт. Борівське на вул. Шкільна, 87 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ява 350/634, державний номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп"яніння. Огляд на стан алкогольного сп"яніння у встановленому законом порядку проводився в медичному закладі КНП СМБЛ в м. Сєвєродонецьк за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Єгорова, 2б. Висновок лікаря № 603 від 23.08.2020 року, чим порушив вимоги п. 2,9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що 23.08.2020 року о 20-00 год. він зателефонував майстру, оскільки в нього зламався мотоцикл, після чого він потовкав мотоцикл на вул. Шкільна, 132 в смт. Борівське. Майстер знайшов причину поломки мотоциклу. Близько 22-00 годині він повертався додому, присів відпочити, після чого до нього під"їхали працівники поліції, запропонували пред"явити документи, але документів у нього не було. Коли він присів відпочити, випив пива. Наголошує, що не керував мотоциклом в стані алкогольного сп"яніння.

У судовому засіданні адвокат Тарануха В.Г. просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв"язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що ОСОБА_1 його син, мотоцикл знаходиться в гаражі, син попросив його відремонтувати та відігнав мотоцикл до майстра. Увечері повідомив, що мотоцикл не завели та він повертається додому. По дорозі до дому, його зупинили працівники поліції. Посвідчення водія син не отримував.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що він займається ремонтом скутерів. 23.08.2020 року йому зателефонував ОСОБА_1 та прикотив мотоцикл, який не працював, після огляду мотоциклу, він проводив ОСОБА_1 за двір та він покатив мотоцикл додому.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (Далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Так, порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння регламентується ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950р., ратифікованою Україною 17.07.1997 р. передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Так, згідно п. 4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотне.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п. 21 свого рішення у справі «Надточий проти України від 15 травня 2008 року» ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як зазначено в преамбулі Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006р., з наступними змінами, цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення ЄСПЛ у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до ЄСПЛ.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Вислухавши ОСОБА_1 , адвоката Тарануху В.Г., свідківТєлєбєнєва ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ретельно дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з протоколів про адміністративне правопорушення серії БД № 142087, серії ОБ № 201497 та серії БД № 310307 від 23.08.2020 року, 23.08.2020 року о 22 годині 34 хвилин в смт. Борівське на вул. Шкільна, 87 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ява 350/634, державний номерний знак НОМЕР_2 без застебнутого мотошлома, чим порушив вимоги п. 2.3 г ПДД, за що передбачена відповідальність за ст. 121 ч. 5 КУпАП.

23.08.2020 року о 22 годині 34 хвилин в смт. Борівське на вул. Шкільна, 87 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ява 350/634, державний номерний знак НОМЕР_2 без посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив вимоги п. 2.1 а ПДД, за що передбачена відповідальність за ст. 126 ч. 2 КУпАП.

23.08.2020 року о 22 годині 34 хвилин в смт. Борівське на вул. Шкільна, 87 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ява 350/634, державний номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп"яніння. Огляд на стан алкогольного сп"яніння у встановленому законом порядку проводився в медичному закладі КНП СМБЛ в м. Сєвєродонецьк за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Єгорова, 2б. Висновок лікаря № 603 від 23.08.2020 року, чим порушив вимоги п. 2,9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 5 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 142087 від 23.08.2020 року, рапортом працівника поліції щодо обставин вчинення правопорушення.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 2 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 201497 від 23.08.2020 року, рапортом працівника поліції щодо обставин вчинення правопорушення.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 310307 від 23.08.2020 року, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 603 від 23.08.2020 року, рапортом працівника поліції щодо обставин вчинення правопорушення; відеозаписами з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів), використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 року №100, що був досліджений у судовому засіданні, який містить фіксацію обставин складення щодо водія транспортного засобу Ява 350/634, державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_1 протоколів про адміністративні правопорушення.

Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов"язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколах про адміністративні правопорушення, а саме - п.п. 2.1 а, 2.3 г, 2.9 а ПДР України та наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 121 ч. 5, ст. 126 ч. 2, ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Перевіркою матеріалів провадження порушень при складанні протоколів про адміністративні правопорушення не встановлено, поліцейськими протоколи про адміністративні правопорушення серії БД № 142087, серії ОБ № 201497 та серії БД № 310307 від 23.08.2020 року відносно ОСОБА_1 складені в установленому законом порядку, відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

У судовому засіданні не доведено, що ОСОБА_1 не керував мотоциклом. Натомість, суд переконаний, що особа, яка свідомо сідає за кермо в стані алкогольного сп`яніння повинна нести відповідальність згідно чинного законодавства. Зазначений обґрунтований висновок узгоджується з Європейською практикою, оскільки Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Як було встановлено в ході судового засідання, до огляду відеозапису, чітко зафіксований факт руху мотоцикла, інших транспортних засобів на дорозі не було.

Тому, позиція ОСОБА_1 з цього приводу свідчить про намагання уникнути відповідальності та ґрунтуються на його власній інтерпретації подій, що мали місце 23.08.2020 року, та направлені на уникнення відповідальності, і повністю спростовуються відеозаписом з нагрудного відеореєстратора патрульних поліцейських.

Крім того, інспектором було виконано вимоги Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі Затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1359 п. 1 розділу 9.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 121 ч. 5, ст. 126 ч. 2, ст. 130 ч. 1 КУпАП, що підтверджується зібраними доказами, які на переконання суду є належними та допустимими, повністю взаємоузгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні.

При цьому, суд враховує особу ОСОБА_1 , виходячи з того, що останній відповідно довідок інспектора відділу адміністративної практики управління патрульної поліції в Луганській області до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП протягом календарного року не притягувався, посвідчення водія не отримував.

Крім того, судом встановлено, що на момент скоєння адміністративного правопорушення ОСОБА_1 виповнилося 16 років.

Відповідно до ст. 13 КУпАП у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, частинами першою, другою і третьою статті 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу, що вчинила правопорушення, ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, згідно зі ст. ст. 34, 35 КУпАП, суд не вбачає.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, так у даному випадку стягнення необхідно накласти в межах санкції ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до абзацу 3 п. 28Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005р. № 14суди не вправі застосовувати стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобом й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням особи, майнового стану та ступеню вини ОСОБА_1 , характеру та суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, в межах санкції ст. 130 ч. 1 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 420 грн 40 коп.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 8, 9, 12, 23, 26, 33-35, 36, 40-1, 124, 130, 268, 278, 280-287, 307, 308 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 121 ч. 5, ст. 126 ч. 2, ст. 130 ч. 1 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП накласти стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в дохід держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) грн 00 коп. (Отримувач коштів ГУК у Луганській області/ Луганська область; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37991110; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача: 899998, Казначейство України (МФО), рахунок отримувача: UА0012001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300), без з позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UА0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106 (суд.збір) у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн 40 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення особі постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз"яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сєвєродонецький міський суд Луганської області.

Суддя Н. В. Бойко