Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2020 року м. Рівне

Рівненський апеляційний суд у складі судді Шимківа С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана його захисником адвокатом Печончиком Олександром Володимировичем на постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від 09 жовтня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Володимирецького районного суду Рівненської області від 09 жовтня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Печончик О.В. зазначає, що оскаржувана постанова винесена з обмеженням права на участь у судовому процесі як довірителя так і його захисника, порушенням права на захист та права на справедливий суд.

Довіритель не був своєчасно та у належний спосіб повідомлений про час та місце розгляду справи по суті, відтак був позбавлений права надавати пояснення по суті, заявляти клопотання про виклик свідків та скористатися іншими правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

Він, як захисник Килюшика О.О., не був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки перебував у щорічній відпустці з 18.08.2020 року по 09.10.2020 року, а з 21 вересня 2020 року по 08 жовтня 2020 року на санаторно-курортному лікуванні за межами Рівненської області.

Просить скасувати оскаржувану постанову, а справу надіслати на новий судовий розгляд.

ОСОБА_1 та його адвокат Печончик О.В. у судове засідання апеляційного суду не з"явилися. У поданій заяві, підтримуючи апеляційну скаргу, просить розглянути справу за його відсутності.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про її відхилення.

Судом встановлено, що 01 серпня 2020 року о 14 год. 20 хв. на А/Д М07 Київ-Ковель-Ягодин 438 км+00 м, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «AUDI А6», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest №6810» у присутності двох свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що підтверджується тестом №2067 від 01.08.2020 року, яким доводиться, що рівень парів етанолу у повітрі, що видихалося водієм ОСОБА_1 склав 0,84 проміле.

Вчинення ОСОБА_1 правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 01 серпня 2020 року серії БД № 207831, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , результатами тестування приладом газоаналізатора «Drager» від 01.08.2020 року (результат 0,84 проміле), зобов`язанням про відсторонення від керування транспортним засобом, відеозаписом вчиненого правопорушення.

Жодних доводів та заперечень, які б спростовували вищенаведені обставини, апеляційна скарга не містить.

Доводи апеляційної скарги про неналежне повідомлення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Печончика О.В. про дату, час та місце розгляду справи є необґрунтованими, оскільки із матеріалів справи вбачається, що від отримання повісток про виклик до суду на 01.10.2020 року та 09.10.2020 року ОСОБА_4 відмовився, не надавши суду доказів перебування у відпустці, а повістки, надіслані на адресу ОСОБА_1 було повернуто, оскільки він перебував на заробітках у м. Києві.

Таким чином, судом першої інстанції було вжито заходів щодо належного повідомлення учасників справи про дату, час та місце її розгляду.

Крім того, ч. 2 ст. 268 КУпАП визначено категорії справ про адміністративні правопорушення, при розгляді яких присутність особи, що притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Також, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (див. наприклад рішення Європейського суду прав людини у справі Каракуця проти України).

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Застосовуючи такий вид адміністративного стягнення, передбачений санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, як штраф з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік, суд першої інстанції враховував характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, те, що його дії характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпечність, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для його учасників.

Застосований місцевим судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ураховуючи викладене, приходжу до висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини справи із урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його захисником - адвокатом Печончиком Олександром Володимировичем відхилити.

Постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від 09 жовтня 2020 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду С.С. Шимків