ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1202/20 Справа № 932/9558/20 Суддя у 1-й інстанції - Кудрявцева Т. О. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2020 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу адвоката Кумченко В.Ю. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2020 року в справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, приватного підприємця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один ) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок на користь держави.

Судом першої інстанції встановлено, що 08 серпня 2020 року о 03 год. 05 хв. водій ОСОБА_1 , у порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, на пр. Дмитра Яворницького, 53-а в м. Дніпро керував автомобілем «LAND ROVER RАNGE ROVER», д/н НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою адвокат Кумченко В.Ю. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що 08 серпня 2020 року ОСОБА_1 керував своїм автомобілем «LAND ROVER RANGE ROVER», д/н НОМЕР_2 , та їхав по своїм справам і о 03 год. 05 хв. на пр. Дмитра Яворницького, 53а в м. Дніпро був зупинений працівниками поліції без пояснення причини зупинки. Внаслідок чого ОСОБА_1 було повідомлено поліцейським про дотримання ним Правил дорожнього руху, проте останні сказати, що він не включив сигнал повороту і поліцейські в розмові стали припускати, що він перебуває у нетверезому стані і тому необхідно проїхати з ними в медичний заклад для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вказує, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 порядок проходження огляду та не вказали точну адресу медичного закладу, до якого необхідно їхати для його проходження.

Зазначає, що процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначено ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (надалі Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. При цьому у відповідності до ч. 2.3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Вказує, що ОСОБА_1 не заперечував проти проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, але поліцейські наполягали на проведенні обстеження в інший час та у іншому місці, яке не було повідомлено ОСОБА_1 .

Зазначає, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, не надали можливість приймати участь у складені протоколу про адмінправопорушення, а лише вказали де розписатися, при тому що ситуація склалася у пізню ніч та почерк працівників поліції далекий від розбірливого, про що може об`єктивно судити будь-яка особа, адже без спеціального обладнання розібрати написане у протоколі про адмінправопорушення неможливо.

На думку апелянта, огляд на стан сп`яніння як і фіксування відмови ОСОБА_1 від проведення такого огляду працівниками поліції було здійснено з порушеннями норм, які регламентують такий огляд, вказівка в протоколі про те, що ОСОБА_1 наче б то відмовився від огляду у встановленому законом порядку, є неправдивою та такою, що не підтверджено належними доказами, адже ОСОБА_1 не заперечував проти проведення відповідного огляду та був свідомо позбавлений працівниками поліції такої можливості.

Зазначає, що письмові пояснення свідків та рапорт працівника поліції, викликають сумніви в достовірності наявної в них інформації, тому не можуть бути взяті до уваги, як такі, що безумовно підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення. А відеозапис з нагрудної камери поліцейского було помилкво оцінено судом першої інстанції як такий, що доводить вину ОСОБА_1 , а не спростовуює її.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 апеляційну скаргу адвоката Кумченко В.Ю. не підтримав, просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

Дніпровським апеляційним судом неодноразово надсилались повістки про розгляд справи на адресу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, для виклику та допиту в якості свідків інспекторів, які складали адміністративний протокол та відбирали пояснення у свідків. Натомість на виклик до суду вказані свідки не з`явились, про причини неявки суду не повідомили.

Крім того, на адресу свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 направлялись судові повістки про виклик до судового засідання, останні не з`явились, про причини неявки суду не повідомили.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції в порушення вищезазначених вимог закону належним чином не з`ясував обставини справи, та не надав належної оцінки наданим доказам, що потягло передчасний висновок про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 3 ст. 266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Законодавцем чітко прописаний порядок такого огляду, який проводиться тільки при наявності відповідних підстав вважати, що особа перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Підозрювана особа спочатку обов`язково повинна пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції, у присутності двох свідків і тільки після цього, якщо особа не заперечує факту виявленого сп`яніння, то поліцейський складає відповідний протокол, але якщо особа відмовляється від огляду з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, або після цього огляду заперечує його результати, то тільки тоді, подальший огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Викладене свідчить про те, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів тільки за наявності ознак алкогольного сп`яніння, які перераховані у п. 3 Розділу 1 Інструкції, шляхом інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу, у присутності двох свідків, після чого поліцейським складається акт огляду у двох примірниках, один з яких вручається водію, а вже потім складається протокол про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Статтею 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема за керування транспортними засобами особами в стані наркотичного сп`яніння, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Як вбачається з матеріалів справи, висновки суду про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, ґрунтуються на даних протоколу про адміністративне правопорушення та письмових поясненнях свідків. У судовому засіданні ні свідки допитані не були.

Посилаючись на вказані вище докази як на такі, що підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.5 ПДР України та, відповідно, вину у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, суддя місцевого суду не дав їм аналіз, а саме не зазначив, які саме дані містяться у цих доказах, які саме факти та обставини ці докази підтверджують, у зв`язку із чим не дав їм відповідної оцінки та прийшов до передчасного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Так, суд першої інстанції формально послався в постанові на протокол про адміністративне правопорушення та наявні в матеріалах справи пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , проте залишив поза увагою питання щодо дотримання поліцейськими при складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 вимог ст. 266 КУпАП, та вимоги ст. 256 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення - процесуальний документ, який є підставою для розгляду та вирішення справи про адміністративне правопорушення. Протокол є підставою для складання постанови. При оскарженні постанови протокол необхідний для того, щоб відновити обставини вчиненого правопорушення, цей документ є одним з найважливіших доказів по справі.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення поліцейськими не було перевірено чи дійсно водійське посвідчення належить тій особі, яка керує транспортним засобом.

Відтак протокол був складений з грубим порушенням норм чинного законодавства, а тому є недопустимим доказом та не може бути взято до уваги при встановленні наявності чи відсутності вини ОСОБА_1 .

Відповідно до рапорту поліцейського роти 1 взводу 4 батальйону 4 УПП у Дніпропетровській області Колісніченко А. Від 08.08.2020 року, екіпажем Легіон 21 за адресою м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 53а було зупинено ТЗ Land Rover Range Rover днз НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , під час спілкування з водієм в останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Водій від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Відносно водія було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказана інформація спростовується відеозаписом з бодікамер працівників поліції, відповідно до якої взагалі не видно обличчя водія, відео-зйомка проводилась таким чином, щоб ніхто не міг ідентифікувати особу водія. Крім того, відповідно до переглянутого відеозапису, останній не містить початку всіх події, які мали місце 08.08.2020 року. Так, з відеозапису не вбачається коли саме та яким чином був зупинений транспортний засіб Land Rover Range Rover днз НОМЕР_1 , взагалі не видно автомобіля та яким чином було встановлено особу водія.

Також на відеозаписі відображено, що як поняті сперечаються з водієм та погрожують йому.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 з приводу безпідставного притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованими, і такими, що підтверджуються дослідженими в судовому засіданні апеляційного суду доказами, яким суд першої не надав належної та об`єктивної оцінки.

З наведених пояснень вбачається, що працівниками поліції не була в належний спосіб встановлена особа водія, який в саме той час керував транспортним засобом.

Сукупність досліджених судом апеляційної інстанції даних, в тому числі особистих пояснень правопорушника, приводить до висновку, що працівниками поліції не було належним чином встановлено особу винного, що потягло за собою незаконне притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Згідно вимог ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тому, приходжу до висновку про необхідність скасування постанови, як незаконної та постановлення нової, якою слід ОСОБА_1 визнати невинуватим, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП України, на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу даного правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу адвоката Кумченко В`ячеслава Юрійовича в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2020 року задовольнити частково.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2020 року, скасувати.

Винести нову постанову,я кою провадження по справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко