П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2020 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Яковлєв Д.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , 03 серпня 1989 року народження, проживаючої в АДРЕСА_1 , ФОП, за ч. 3 ст. 41 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № РВ8306/1356/АВ/П/ПТ від 28.09.2020, ОСОБА_1 вчинила адміністративне порушення, допустивши порушення законодавства про працю, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 41 КУпАП, а саме: в порушення частини 1 статті 21 Кодексу законів про працю України, трудовий договір між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка стажувалася на посаді кондитера за адресою: АДРЕСА_2 , кафе-кондитерська «Моркв`яна Мар`яна», поштовий індекс 33028, не укладений; в порушення частини 3 статті 24 Кодексу законів про працю України, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 допустила до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України ОСОБА_2 , яка стажувалася за адресою: АДРЕСА_2 , кафе-кондитерська «Моркв`яна Мар`яна», поштовий індекс 33028.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 повністю заперечила обставини викладені у протоколах про адміністративне правопорушення та просила суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового розгляду, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що Управлінням Держпраці в Рівненській області проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 та складено акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №РВ8306/1356/АВ від 28.09.2020 за порушення законодавства про працю, в тому числі допущення до роботи працівника ОСОБА_2 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення Державної фіскальної служби про прийняття працівника на роботу. За результатами вказаного інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 , Управлінням Держпраці в Рівненській області ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності на підставі ст. 265 КЗпП України та винесено попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю №РВ8306/1356 від 06.10.2020.

Згідно ч. 1 ст. 265 КЗпП України, посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Відповідно до абз. 2 ч.2 ст.265 КЗпП України, юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.

Відповідно до ч. 3 ст. 41 КУпАП, фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичних осіб-підприємців, які використовують найману працю, від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто ключовою відмінністю цих двох статтей є суб`єктний склад правопорушення. Завдяки цьому одночасно до відповідальності може бути притягнуто юридичну особу як роботодавця (за ст. 265 КЗпП України) та посадову особу цієї юридичної особи (ст. 41 КУпАП) за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудових відносин.

Однак, у разі притягнення до відповідальності фізичної особи-підприємця на підставі абзацу другого ч. 2 ст. 265 КЗпП і частини 3 ст. 41 КУпАП, повністю збігаються суб`єкт відповідальності і вид порушення (допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору).

Водночас диспозиції абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України та ч. 3 ст. 41 КУпАП в частині визначення правопорушення абсолютно тотожні: "фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту)".

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 21 грудня 2018 року у справі №814/2156/16, правопорушення, передбачені у частині 2 статті 265 КЗпП України так само, як і правопорушення, передбачене у частині 3 статті 41 КУпАП, належить до адміністративної відповідальності. Притягненням до того самого виду відповідальності за те саме порушення вдруге, є порушенням ст. 61 Конституції України.

Таким чином, зважаючи на те, що ОСОБА_1 вже притягнуто до відповідальності за вчинене правопорушення за ст.265 КЗпП України, відсутні підстави для повторного притягнення його за те саме правопорушення до відповідальності, передбаченої ч. 3 ст.41 КУпАП.

За таких обставин у відповідності до п. 8 ст. 247 КУпАП, провадження в справі щодо вказаного правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з наявністю по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 1, 8, 9, 41, 221, 245-247, 283-285, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 8 ст. 247 КУпАП у зв`язку з наявністю по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду Д.В. Яковлєв