ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2020 Справа №607/12107/20

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбановський Ю.І., розглянувши матеріали, які надійшли із Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , фізичної особи підприємця,

-- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 13.07.2020р. серії АПР18 №717522, ОСОБА_1 , будучи фізичною особою підприємцем, 08 липня 2020 року о 23 год. 00 хв. допустив порушення умов карантину в торговому павільйоні, що знаходиться в АДРЕСА_3 , що виразилося в обслуговуванні клієнтів продавцем ОСОБА_2 без маски, чим порушив вимоги Постанови КМУ №392 від 20.05.2020р., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні відносно вчиненого правопорушення заперечив, посилаючись на те, що заклад торгівлі не здійснював діяльність за вказаних у протоколі обставин, а продавець в цей момент здійснювала прибирання торгового закладу та пояснила працівникам поліції що знаходиться без маски оскільки не здійснює торгівлю, а прибирає. Просить закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Також, вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, суд прийшов до висновку, що провадження в даній справі підлягає закриттю за не підтвердженням долученими доказами в діях підприємця ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

Статтею 32 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», передбачено, що обмежувальні протиепідемічні заходи встановлюються місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування за поданням відповідного головного державного санітарного лікаря у разі, коли в окремому населеному пункті, у дитячому виховному, навчальному чи оздоровчому закладі виник спалах інфекційної хвороби або склалася неблагополучна епідемічна ситуація, що загрожує поширенням інфекційних хвороб. Обмеженням підлягають ті види господарської та іншої діяльності, що можуть сприяти поширенню інфекційних хвороб. Види і тривалість обмежувальних протиепідемічних заходів встановлюються залежно від особливостей перебігу інфекційної хвороби, стану епідемічної ситуації та обставин, що на неї впливають.

Стаття 44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

У протоколі про адміністративне правопорушення від 13.07.2020р. серії АПР18 №717522 вказано, що ФОП ОСОБА_1 допустив порушення умов карантину при обслуговуванні клієнтів та перебування на робочому місці персоналу без заходів індивідуального захисту. Проте, у протоколі про адмінправопорушення не зазначено точне місце вчинення правопорушення та назву торгового закладу, який знаходиться в торговому павільйоні, не зазначено свідків вчинення адмінправопорушення. Відібрані пояснення в ОСОБА_3 до уваги судом братися не можуть, оскільки з них вбачається, що вказана особа разом із працівником поліції здійснювала перевірку закладів громадського харчування м.Тернополя щодо порушень умов карантину та є особою заінтересованою і з суб`єктивних причин не може засвідчувати факт порушення.

Також, в протоколі не зазначено яку саме норму (пункт, підпункт, статтю чи ін.) Постанови КМУ №392 від 20.05.2020р. «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів», порушила особа, яка притягується до адміністративної відповідальності. Крім того, відсутні будь які засоби фіксації адміністративного правопорушення (фото/відео фіксація) порушення продавцем умов карантину.

Із матеріалів адміністративної справи не вбачається, чи здійснює ОСОБА_1 господарську діяльність саме в торговому павільйоні, що знаходиться в АДРЕСА_3 , не підтверджено статус суб`єкта підприємницької діяльності у ОСОБА_1 . Крім цього, долученими матеріалами взагалі не зазначено і не підтверджено, яке правове відношення ОСОБА_1 має до зазначеного у протоколі закладу, які на нього покладенні в даному закладі обов`язки, а відтак не встановлено, чи він може бути суб`єктом правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винність у скоєнні якого певною особою має доводитись в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винності особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, висновок суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що матеріалами справи не підтверджено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення із викладеною у протоколі про адмінправопорушення від 13.07.2020р. серії АПР18 №717522 фабулою, наслідком чого є закриття провадження в адміністративній справі.

Керуючись ст.ст. 7, 33, 44-3, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 252, 276, 279, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 13.07.2020р. серії АПР18 №717522 закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд.

Суддя Ю.І. Дзюбановський