ЄУН 174/757/20
н/п 3/174/231/2020
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

27 листопада 2020 року м.Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Борцової А.А.,

з участю: секретаря - Килинчук Л.Л.,

захисника - Григор`єва Д.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Вільногірського ВП ЖвВП ГУНП в Дніпропетровській області, по ч.4 ст.122 КУпАП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м.Вільногірськ Дніпропетровської області, мешкає АДРЕСА_1 , не працює, ІПН НОМЕР_1 ,

якому згідно ст.268 КУпАП роз`яснені його права та обов`язки,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом серії ОБ № 034531 від 15.11.2020 року, складеного начальником СРПП №4 Семеновим Г.М., 15.11.2020 року, о 16 годині 45 хвилин, водій ОСОБА_1 керував автомобілем КІА н/з НОМЕР_2 по другорядній дорозі, при повороті праворуч з пер.Соборного на вул.Центральна м.Вільногірськ, не надав дорогу службовому автомобілю поліції Шкода рапіт н/з 2785, який рухався по головній дорозі, змусив водія різко гальмувати, змінити напрямок руху, щоб уникнути зіткнення, чим створив аварійну ситуацію, порушив вимоги п.16.11 ПДР.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що 15.11.2020 р., о 16 год. 45 хв., виїжджав на вул.Центральна від магазину АТБ. Бачив, що по головній дорозі рухається патрульний автомобіль поліції, відстань була достатньою для здійснення ним маневру повороту, тому виїхав попереду вказаного автомобіля та повернув направо, після чого його зупинили та склали даний протокол. Аварійної ситуації не створював, автомобіль поліції не гальмував та не змінював напрямок руху.

Вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши письмові докази по справі, оглянувши відеозапис події правопорушення, суд дійшов висновку, що провадження по справі підлягає закриттю по наступним підставам.

Так, відповідно до п.16.11 Правил дорожнього руху України, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Згідно ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином складання протоколу є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Частина 4 ст.122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення, передбачені частиною другою цієї статті, а саме: порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, що примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Диспозиція вказаної норми є бланкетною, тобто для притягнення особи до відповідності за цією частиною статті, необхідна обов`язкова наявність в діях особи складу об`єктивної сторони адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст. 122 КУпАП, які призвели до створення аварійної ситуації.

В якості доказу на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП, до матеріалів справи надано диск з відеозаписом події правопорушення, однак, як вбачається з вказаного відеозапису, хоча водій ОСОБА_1 і не надав перевагу у русі службовому автомобілю поліції Шкода рапіт н/з 2785, який рухався по головній дорозі, тобто порушив вимоги п.16.11 Правил дорожнього руху України, ці його дії не призвели до створення саме аварійної ситуації, оскільки вказаний автомобіль не змінював різко швидкість та напрямок руху.

Будь-які інші достатні та допустимі докази на підтвердження створення водієм ОСОБА_1 аварійної ситуації не надано, а рапорт працівника поліції по цим обставинам та пояснення водія ОСОБА_1 , згідно з яким останній не визнавав свою вину, які додані до протоколу, такими доказами не являються.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як і в Конституції, так і в міжнародних актах (Загальна декларація прав людини, Конвенція про захист прав людини та основних свобод, Міжнародний пакт про громадянські і політичні права), йдеться про застосування принципу презумпції невинуватості у справах про притягнення до відповідальності за скоєння кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, адміністративне правопорушення та кримінальне правопорушення мають аналогічний склад, а їх відмежування один від одного проводиться за ступенем суспільної небезпеки, тому з урахуванням принципу верховенства права, презумпція невинуватості діє у всіх випадках звинувачення людини (суб`єкта приватного права) державою, в тому числі, і в разі притягнення особи до відповідальності за адміністративні правопорушення.

Крім того, приписами ст.129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: (п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 р., заява №21037/05; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р., заява № 29644/10; п.52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013 р., заява №12167/04).

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13), також аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2014 року у справі № 21-519а14.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП відсутня, оскільки факт створення ОСОБА_1 аварійної обстановки належними та допустимими доказами не доведено, тому склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП в його діях відсутній, а провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.

Керуючись ст.ст.40-1, 122, п.1 ст.247, 284, 287, 289, 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 по ч.4 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Посвідчення водія серії НОМЕР_3 - повернути ОСОБА_1 .

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови, до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні.

Суддя: підпис А.А.Борцова