Єдиний унікальний номер 229/4931/20
Номер провадження 33/804/623/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року м. Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Акуленко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Дружківського міського суду Донецької області від 29 жовтня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована як фізична особа-підприємець « ОСОБА_2 »,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено на неї стягнення у виді попередження. Стягнуто з неї судовий збір в розмірі 420,40 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 ухилилась від виконання обов`язків, передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України, по вихованню малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого 29 вересня 2020 року о 11:05, він перебуваючи у ЗШ № 12 по вул. Кошового О., буд. 31 м. Дружківка, схопив за руки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який впав на підлогу та вдарився головою об стілець та отримав травму: забійна рана лівої скроневої області, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184КУпАП.

На вказане рішення ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що у протоколі та взагалі у фабулі правопорушення не розкрито в чому саме полягають її дії по ухиленню від виховання сина. Крім того, відсутні і докази вчинення таких дій. Взагалі не перевірено яким чином та в якому обсязі вона виконує батьківські обов`язки. Не надано жодних відомостей про характер та тяжкість тілесних ушкоджень, отриманих ОСОБА_4 . Не досліджено, які обов`язки покладені на працівників та адміністрацію школи під час освітнього процесу. Сам протокол складено з суттєвим порушенням строків, передбачених ст. 254 КУпАП.

Також заявляє клопотання про поновлення строків апеляційного оскарження з підстав, що вона не була повідомлена про час та місце розгляду справи, а оскаржуване рішення нею було отримано лише 5 листопада 2020 року і лише з цього часу вона була обізнана з результатом та мотивами постанови судді.

Заслухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.

Як встановлено з матеріалів провадження, оскаржуване рішення було постановлене 29 жовтня 2020 року, тобто строк його оскарження, з урахуванням вихідних, закінчився 9 листопада 2020 року.

Разом з тим, розгляд справи відносно ОСОБА_1 було проведено без її участі. Жодних даних про здійснення її виклику на 29 жовтня 2020 року матеріали провадження взагалі не містять. Фактично з оскаржуваним рішенням апелянт ознайомилась лише 5 листопада 2020 року, після чого, вже 13 листопада 2020 року звернулась до апеляційного суду.

За таких обставин, строк апеляційного оскарження підлягає поновленню.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 252, 278, 280 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи, а при розгляді справи суддя зобов`язаний з`ясувати: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я і фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних, історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ч. 4 ст.155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст. 150 норми закону.

Так, батьки зобов`язані виховувати дитину у дусі прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини, фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст.184 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх. А об`єктивна сторона за ч. 1 ст.184 КУпАП полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Однак, всупереч вимогам ст.ст. 256, 184 КУпАП, у складеному відносно ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, в чому конкретно полягає з її боку ухилення від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків.

Наведені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, а саме те, що під час гри з її сином інша дитина вдарилась головою, не є достатньою підставою для висновку про те, що ОСОБА_1 , як мати, ухиляється чи не виконує покладені на неї обов`язки по вихованню сина, тобто дані обставини самі по собі не утворюють об`єктивної сторони, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Разом з тим, в даному випадку під час складання протоколу, виконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків взагалі не було предметом дослідження, а в обґрунтування правопорушення покладено виключно доказову базу щодо обставин при яких ОСОБА_4 вдарився головою та дії адміністрації і вчителів школи після даної події, що взагалі не стосується якості та повноти виконання обов`язків щодо виховання сина самою ОСОБА_1 .

Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, проте суд зазначених обставин не врахував, в зв`язку з чим оскаржувана постанова судді підлягає скасуванню, а провадження у даній справі закриттю на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Дружківського міського суду Донецької області від 29 жовтня 2020 року відносно ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя