ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 січня 2020 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Семенюк К.М., при секретарі Широковій Л.С., за участю ОСОБА_1 та діючого в його інтересах адвоката Раздорського Р.А., розглянувши провадження у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на постанову судді Першотравневого районного суду м. Чернівців від 04 грудня 2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівців від 04 грудня 2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого у АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень в доход держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384,20 грн.

Із постанови районного суду та протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 14 листопада 2019 року о 23 год. 20 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем «Мерседес Бенц» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Головній, 179, в м. Чернівці з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, поведінка не відповідала обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 у встановленому законом порядку, відмовився в присутності двох свідків.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На вказану постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді Першотравневого районного суду м. Чернівців від 04 грудня 2019 року щодо його притягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та провадження у справі - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апелянт вважає, що вищевказана постанова районного суду є незаконною, необґрунтованою і підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі.

При цьому апелянт посилався на те, що судом першої інстанції при розгляді справи не були досліджені належним чином докази, які містяться у матеріалах справи та не надано їм

Справа №33/822/4/20 Головуючий у І інстанції: Скуляк І.А.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Семенюк К.М.належної юридичної та правової оцінки.

Зокрема, посилався на те, що районним судом не було об`єктивно досліджено відеозапис з бодікамер поліцейських, з якого вбачається, що у працівників поліції будь-яких підстав для проведення огляду на стан сп`яніння не було, оскільки факт його керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння відсутній.

Стверджував, що на момент перевірки поліцейськими у нього документів, його транспортний засіб був припаркований на узбіччі.

Вважає, що працівники поліції його принципово примусили проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, не надавши при цьому сертифіката відповідності чи документів про його повірку. Звертав увагу і на те, що судом у винесеному рішенні не зазначено про відсутність у матеріалах справи направлення на встановлення стану алкогольного сп`яніння, що в свою чергу свідчить про те, що поліцейськими він не направлявся у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Також вказував, що в порушення вимог ст. 266 КУпАП у матеріалах справи відсутній документ про його відсторонення від керування транспортним засобом.

Посилався і на те, що в порушення вимог ст. 268 КУпАП його пояснення щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення не були взяті судом до уваги при винесенні рішення, адже жодних свідків та поліцейських не було допитано при розгляді справи.

Апелянт вважає, що адміністративного правопорушення ним вчинено не було, оскільки при проходженні повторно через короткий проміжок часу огляду на стан алкогольного сп`яніння у Чернівецькому обласному наркологічному диспансері ( далі -ЧОНД) був зроблений висновок про відсутність алкоголю в його організмі, однак, даний факт районним судом взагалі не було взято до уваги.

Вказував і на те, що акт огляду, який міститься у матеріалах справи йому не надавався для ознайомлення чи підписання, однак у ньому безпідставно зазначено, що він відмовився від підпису.

Апелянт посилався і на те, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки неправильності написання його по батькові у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме, замість української «И» записана англійська буква «N».

Посилався і на те, що в порушення вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному щодо нього не зазаначено номеру нагрудних бодікамер поліцейських, а також в порушення вимог ст. 268 КУпАП йому не було роз`яснено його прав та обов`язків, про що сідчить відсутність будь-якої відмітки про це у протоколі про адміністративне правопорушення.

Стверджував, що до матеріалів адміністративної справи не було долучено відеофіксацію щодо факту його керування транспортним засобом, що свідчить про відсутність доказів його винуватості, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та діючого в його інтересах адвоката Раздорського Р.А., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. При розгляді кожної справи суддя зобов`язаний з`ясувати обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, а винесене у справі судове рішення має ґрунтуватись на конкретних доказах.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону районним судом були дотримані.

Так, відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його

вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного

вирішення справи.

У відповідності з вимогами ст. 252 КУпАП докази повинні оцінюватися за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними й розглянутими у судовому засіданні доказами.

Зокрема, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 215313 від 14.11.2019 року (а. п. 1), вбачається, що 14 листопада 2019 року о 23 год. 20 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем «Мерседес Бенц» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Головній, 179, в м. Чернівці з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, поведінка не відповідала обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння, водій ОСОБА_1 у встановленому законом порядку, відмовився в присутності двох свідків.

При цьому, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, при обставинах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується і письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.п.3-4), відеозаписами з нагрудних камер поліцейських (а.п. 7).

Разом з цим, керування ОСОБА_1 транспортним засобом також чітко зафіксовано відеозаписами з нагрудних камер поліцейських (а.п. 7).

Будь-яких сумнівів у достовірності вказаних доказів, апеляційний суд не вбачає.

Так, допитаний в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що 14.11.2019 року о 23 год. 30 хв. він був зупинений працівниками поліції за порушення ним нібито Правил дорожнього руху України, про що було винесено останніми рішення. Водночас зазначив, що під час спілкування з працівниками поліції йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, у зв`язку з тим, що у нього з порожнини рота був відчутний незрозумілий запах. Приладу, яким здійснюється тестування на алкоголь, у працівників поліції він не бачив. Вказував, що алкоголь він не вживає за станом свого здоров`я і в той день також не вживав і вважає, що підстав для проведення огляду на стан сп`яніння не було. Однак, поліцейські його змушували пройти вказаний огляд на місці зупинки, але він відмовився, оскільки поспішав. Разом з цим, пояснив, що за порадою його знайомої у телефонному режимі він все таки через короткий проміжок часу вирішив пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у ЧОНД , де був зроблений висновок про відсутність алкоголю в його організмі. При цьому зазначив, що при повторному зупиненні його іншими працівниками поліції у нього також не було виявлено алкоголю в організмі.

Разом з цим, невизнання ОСОБА_1 своєї винуватості у скоєнному правопорушенні, як в суді першої, так і апеляційної інстанції розцінюється, як спосіб уникнення останнього від відповідальності за вчинене ним.

Твердження апелянта про те, що до матеріалів адміністративної справи не було долучено відеофіксацію, якою б підтверджувався факт його керування транспортним засобом є голослівними і спростовуються вищенаведеними доказами.

Що стосується посилань апелянта на те, що районним судом не було об`єктивно досліджено відеозапис з бодікамер поліцейських, оскільки факт його керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння не зафіксовано і будь-яких підстав для проведення огляду на стан сп`яніння у працівників поліції не було, то вони є надуманими і такими, що не заслуговують уваги.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що працівники поліції його принципово примусили проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, не надавши при цьому сертифіката відповідності чи документів про його повірку є безпідставними, оскільки як вбачається із наданих матеріалів справи, що водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився в присутності двох свідків.

При цьому, допитаний в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_3 підтвердив факт того, що ОСОБА_1 14.11.2019 року о 23 год. 30 хв. відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу «Alcotest Drager», а також у закладі охорони здоров`я. Зазначав, що дані обставини були підтверджені і свідком ОСОБА_4 в його присутності.

Крім цього, згідно розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкісну реакцію, затвердженої наказом від 09.11.2015 року, перед проведенням огляду на стан сп`яніння, поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Як вбачається із відеозаписів з нагрудних камер поліцейських (а.п. 7), долучених до матеріалів провадження, що ОСОБА_1 перед проведенням огляду на стан сп`яніння, будь-яких вимог щодо надання йому сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, працівникам поліції не пред`являв.

Безпідставними є доводи апелянта і про те, що судом першої інстанції не було звернуто увагу на те, що в порушення вимог ст. 268 КУпАП працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення йому не було роз`яснено його прав та обов`язків, про що свідчить відсутність будь-якої відмітки про це у вказаному документі.

Так, як вбачається із наданих матеріалів адміністративного провадження (а.п. 1- протокол про адміністративне правопорушення), що протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ 215313 був складений працівниками поліції відповідно до вимог ст.ст. 254,256 КУпАП. Громадянину ОСОБА_1 були роз`ясненні його права, передбачені ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та вручено його копію, що підтверджується його особистим підписом у ньому, а саме, у графі «Підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності». Зауважень від правопорушника не надходило. Крім цього, у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення, зазначено щодо порушень ОСОБА_1 вимог п.2.5. ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Тому вважаю, що працівники поліції діяли відповідно до вимог чинного законодавства України, оскільки будь-яких порушень при його складанні не було встановлено. Вказане підтверджується і відеозаписом з бодікамер поліцейських (а.п. -7).

Таким чином, посилання апелянта на те, що протокол про адміністративне правопорушення був складений із порушенням вимог чинного законодавства України, на думку апеляційного суду є необґрунтованими та спростовуються матеріалами адміністративної справи, які безпосередньо були предметом дослідження, як в суді першої, так і апеляційної інстанції.

Не можуть бути взяті і до уваги доводи апелянта й про те, що у винесеному судом рішенні не зазначено про відсутність у матеріалах справи направлення на встановлення стану алкогольного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейськими ОСОБА_1 не направлявся у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Так, направлення водія до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`янінням видається лише при проведенні огляду на стан сп`яніння.

Разом з цим, із наданих матеріалів провадження вбачається, що водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, а також у закладах охорони здоров`я, відмовився в присутності двох свідків.

Крім цього, голослівними є також твердження апелянта ОСОБА_1 про те, що адміністративне правопорушення він не вчиняв, оскільки при проходженні ним огляду на стан алкогольного сп`яніння повторно у ЧОНД був зроблений висновок про відсутність алкоголю в його організмі і даний факт районним судом взагалі не було взято до уваги.

Так, із долученого до матеріалів справи висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння, виданого ЧОНД щодо ОСОБА_1 , а також із результату тестування його на алкоголь вбачається, що вони були проведені з порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкісну реакцію, затвердженої наказом від 09.11.2015 року та вимог ст. 266 КУпАП (без підписів відповідних осіб, у відсутності поліцейського, тестування проведено через дві години з моменту встановлення підстав для його здійснення).Тому районним судом вірно вищевказані докази не були взяті до уваги.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі апелянтом, не спростовують події правопорушення та не впливають на висновки суду про доведеність винуватості у його вчиненні та не дають підстав для скасування судового рішення.

За таких обставин, вважаю, що районний суд прийшов до вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Будь-яких порушень норм процесуального чи матеріального права судом не встановлено.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 245, 247, 251, 252, 294 КУпАП Чернівецький апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Першотравневого районного суду м. Чернівців від 04 грудня 2019 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду К.М. Семенюк

Згідно з оригіналом

Суддя Чернівецького

апеляційного суду ______________________ К.М. Семенюк

(підпис)

М. П.