Провадження № 3/344/387/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Деркач Н.І., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Синишина П.Є., представника потерпілої Громко В.Я., потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків суду невідомий, жителя АДРЕСА_1 , за ст.173-2 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А:

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №533110 від 04.12.2019 року слідує, що 11.11.2019 року о 18.50 години в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство щодо своєї падчерки ОСОБА_2 , в ході якого ображав її нецензурними словами, погрожував.

В судовому засіданні ОСОБА_1 категорично заперечив викладені у протоколі обставини, вказавши, що адміністративне правопорушення не вчиняв. Пояснив суду, що він проживає по АДРЕСА_1 . В цій же квартирі проживає батько його колишньої дружини, ОСОБА_3 , яка є дочкою його колишньої дружини від першого шлюбу та його спільна дочка ОСОБА_4 -2008 року народження. Час від часу він знаходиться за кордоном, так як заробляє кошти на утримання сімї. З колишньою дружиною вони в розірваному шлюбі з 2018 року, тривалий час між ними існують неприязні відносини.На даний час на рогляді Івано-Франківського міського суду знаходиться позов про поділ спільного майна. Колишня дружина знаходиться за кордоном, так як там працює та проживає, час від часу приїздить додому.Вихованням дітей фактично займається батько колишньої дружини, з яким у нього нормальні стосунки.11.11.2019 року він перебував за адресою вказаною в протоколі, жодних конфліктів з ОСОБА_5 він не мав, не бив її , не погрожував та не висловлювався нецензурно. Міг на підвищеному тоні зробити їй зауваження. На даний час теж має нормальне відношення до неі, оскільки розуміє, що дитина є заручником неприязних відносин між ним та його колишньою дружиною.

ОСОБА_3 пояснила суду, що ОСОБА_1 є її вітчимом та батьком молодшої сестри ОСОБА_4 . Вони разом з дідусем, який є батьком матері проживають по АДРЕСА_1 . Мати на даний час знаходиться за кордоном, в Італії, де працює, додому приїжджає з певною періодичністю. 11.11.2019 року близько 18-ї години вона разом з подружкою були вдома, знаходилися на кухні, слухали музику. Не знала, що вітчим вдома спить. Він прийшов на кухню, зробив їй зауваження, що голосно грає музика, вчинив з нею конфлікт, в ході якого ображав її нецензурними словами, душив, кинув у неї картоплиною. На час конфліктної ситуації її подружки не було, вони з нею спілкувалися по телефону. З ОСОБА_1 у неї неприязні відносини з 2018 року, так як він ображав її матір, а також ображає її.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , думку захисників Синишина П.Є., Громко В.Я., дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що провадження в справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247 КУпАП з огляду на наступне.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, суд бере до уваги пояснення особи, щодо якої складено протокол, якими він заперечив конфлікт та викладені у протоколі обставини. З наданих пояснень вбачається відсутність дій, направлених на психологічне чи фізичне насильство щодо ОСОБА_2 .

Окрім того, до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 533110 від 04.12.2019 року не зазначено жодних свідків, до матеріалів справи, не долучено належних доказів на основі яких у визначеному законом порядку можливо встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Щодо наданого суду адвокатом Громко В.Я. звукозапису розмови між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , яка була записана ОСОБА_2 . На її мобільний телефон, то суд, не може з нього встановити коли мало місце записана на ньому розмова, так як неприязні стосунгки між вказаними особами існують тривалий час, про що в судовому засіданні підтвердила ОСОБА_2 .

В матераілах справи є копія заяви ОСОБА_2 від 04.12.2019 року відповідно до якої ОСОБА_2 просить звернення з приводу сумейного конфлікту не розглядати. Претензій будь-якого характеру ні до кого не має, просить її звернення не розглядати.

Крім того, відповідно до рапорту працівника поліції Петруніва І.В., який також міститься в матеріалахсправи, до Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області надійшло письмове звернення від ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому остання просить припинити розгляд її попереднього звернення з приводу неправомірних дій вітчима ОСОБА_1 , в ситуації, яка склалась розібралась самостійно.

Захисник Громко В.Я. суду вказав, що дана заява була написана ОСОБА_2 під примусом, хоча жодних доказів в цього приводу суду не надав, а з досліджених письмових матеріалів адміністративної справи суд не може прийти до такого висновку.

Відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року №2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

На законодавчому рівні встановлено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування, що передбачено ст.173-2 КУпАП.

Відповідальність за змістом ч.1 ст.173-2 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Умисним є правопорушення, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Проте, обов`язковою умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП є вчинення не будь-яких діянь зазначених у ч.1 ст.173-2 КУпАП, а лише тих, внаслідок яких могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

З системного аналізу діючого законодавства встановлено, що ознаками завдання шкоди фізичному здоров`ю, окрім іншого є синці, забиті місця, відсутність зубів, ушкодження кісток та м`яких тканин, наявність частково залікованих попередніх травм, сліди укусів, опіки незвичайної форми і на різних частинах тіла, втрата ваги, зневоднення тощо.

Завдання шкоди психологічному здоров`ю потерпілого - звернення за психологічною допомогою, наявність скарг психосоматичного характеру, страхи, необумовлена тривожність, відчуття безпорадності, залякування, погрози виконання певних дій потерпілою під тиском кривдника, надмірне збудження, безсоння тощо.

Отже, необхідні докази, що містять наочні ознаки існування факту завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Виходячи зі специфіки вказаного виду адміністративного правопорушення, в даному випадку ситуації сімейного насильства, не можливо сприймати як підставу для притягнення винуватої особи до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП, лише за заявою потерпілої особи про вчинення насильства у сім`ї, або переносити на конкретний випадок висновки, зроблені за попереднім протоколом чи рішенням суду.

Оскільки протокол є актом обвинувачення, то він повинен містити конкретне обвинувачення, виходячи з поняття адміністративного правопорушення, відповідно до вказаних вище обов`язкових елементів складу ст.173-2 КУпАП.

Між тим, суть обвинувачення, що висунуте працівниками поліції ОСОБА_1 та міститься в протоколі серії АПР18 № 533110 від 04.12.2019 року є неконкретним, що, в свою чергу, унеможливлює належний захист особи, притягненої до адміністративної відповідальності за вказаним обвинуваченням.

Так, викладена працівниками поліції суть правопорушення не містить в собі посилання на те, яка саме шкода фізичному або психічному здоров`ю була завдана чи могла бути завдана потерпілій ОСОБА_2 діями ОСОБА_1 , що виразились у висловлюванні нецензурною лайкою в її бік, погрозах.

Діючим законодавством чітко передбачено, що посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі, який відповідно до ст.251 КУпАП є одним з джерел доказів в справі про адміністративне правопорушення.

Окрім того, відповідно до норм КУпАП, справа розглядається в межах адміністративного обвинувачення, що міститься в протоколі про адміністративне правопорушення. Встановлення інших обставин правопорушення, за межами обвинувачення, порушує право на захист від конкретного адміністративного обвинувачення.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Зокрема, в рішенні у справі «Ващенко проти України» Європейський суд вказав, що «обвинувачення» для цілей п. 1 ст. 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п. 51)».

В рішенні у справі «Абрамян проти Росії» Європейський Суд зробив висновок про те, що «деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення».

Отже, оскільки встановлення інших обставин, які знаходяться за межами обвинувачення, є неприпустимим, оскільки порушує право на захист від конкретного обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, вважаю, недоведеним висунуте ОСОБА_1 обвинувачення за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Таким чином, факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, тому, відповідно до змісту ст.247 п.1 КУпАП провадження в даній справі необхідно закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.7, 9, 221, 245, п.1 ст.247, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.І. Деркач