Справа № 541/1806/20
Номер провадження3/541/726/2020
П О С Т А Н О В А
23 листопада 2020 року м. Миргород
Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Городівський О.А.,
за участю секретаря судового засідання Ніколаєнко М.В.
особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління Держспоживслужби в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №33 від 29 серпня 2020 року, 29.08.2020 о 11 год.40 хв, у магазині ТОВ «Торгівельна компанія «Економ плюс»» що розташований за адресою вул. Свідницького 1 в м. Миргород, при вході в магазин відсутні інформаційні матеріали по профілактиці COVID-19, а саме: повідомлення до відповідачів залишатися вдома з ознаками ГРВІ та відсутні таблички «продезінфіковано» в місцях розташування візків та корзинок для покупок, таким чином в магазині ТОВ «Торгівельна компанія «Економ плюс»» порушується абз.2 п.2 та п.6 постанови Головного санітарного лікаря України від 09.05.2020, за що ст. 44-3 КУпАП передбачено настання адміністративної відповідальності.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину заперечила, до суду подала письмові пояснення та заперечення, прохала суд провадження у справі закрити з підстав відсутності складу правопорушення.
Заслухавши пояснення особи яка притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).
Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Стаття 44-3 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності у разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
В якості доказів вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, до суду надано протокол № 33 від 29 серпня 2020 року, акт санітарно-епідеміологічного обстеження від 29 серпня 2020 року № 89 та записи з відеофіксацією ходу проведення перевірки.
Оцінюючи долучені до справи докази та наведені стороною захисту доводи суд зауважує наступне.
Загальновідомою обставиною є те, що 11.03.2020 року Всесвітня організація охорони здоров`я (ВООЗ) оголосила пандемію коронавірусу в світі.
У зв`язку з поширенням коронавірусної інфекції в Україні запроваджено карантинні обмеження.
Посадовою особою, котра склала протокол, вказано на порушенні ОСОБА_1 вимог постанови Головного санітарного лікаря України № 17 від 09.05.2020.
В той же час, дана постанова не є актом, котрий встановлює карантин для людей.
Відсутність у протоколі вказівки на акт законодавства, котрий встановлює карантинні обмеження, а також зобов`язує суб`єктів господарювання на період карантину дотримуватися протиепідемічних заходів розроблених та затверджених Головним державним санітарним лікарем України, позбавляє особу реалізувати право на захист.
Суд констатує, що в порушення вимог ст. 256 КУпАП протокол не містить чіткого викладення суті адміністративного правопорушення, що є неприпустимим при притягнені до адміністративної відповідальності та несумісним з принципом правової визначеності.
За таких умов протокол не є належним доказом.
Суд зауважує, що обов`язок доказування покладається саме на особу, уповноважену на складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України.

Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки у відповідності до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, тому суд вважає, що справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 необхідно закрити з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9,44-3 , 245, 251, 254, 256, 268, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на оскарження.

Повний текст постанови виготовлений 24.11.2020.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду О. А. Городівський