КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження : 33/824/1403/2020
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 вересня 2020 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Войчука В.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 27 листопада 2019 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 27 листопада 2019 року,

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Цією ж постановою, стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 384 грн. 20 коп.

Як встановлено постановою судді, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 11.11.2019 приблизно о 12 год. 07 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, який в законному порядку пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння в КМНКЛ «Соціотерапія» у лікаря нарколога.

Гр. ОСОБА_1 порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови святошинського районного суду м. Києва від 27.11.2019 року, скасувати вищезазначену постанову та винести нову постанову про закриття відносно нього провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку, апелянт посилається на те, що розгляд справи був проведений без його участі, та навіть за таких обставин, у порушення ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 294 КУпАП Святошинським районним судом м. Києва винесена постанова не була направлена на його адресу протягом трьох днів з моменту винесення, а також не надходила будь-яка повістка на його адресу, а лише 19.02.2020 року від поліцейських, які викликали його для здачі посвідчення, він дізнався про наявність постанови та відразу ж в той день звернувся до суду для отримання її копії, при цьому, з матеріалами справи він зміг ознайомитись лише 21.02.2020, з урахуванням прийомних часів в суді.

Крім того, як зазначає апелянт, в справі наявна телефонограма від 20.11.2019 за підписом секретаря судового засідання Бандурко Н.О., відповідно до якої вказано, що « Бандурко Н.О. згідно ст. 277-2 КУпАП 20.11.2019 о 17 год. 36 хв. за номером НОМЕР_2 повідомлялось ОСОБА_1 про обов`язкову явку, щодо розгляду адмінматеріалів по справі № 3/759/8552/19 про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП в судове засідання, яке відбудеться 27.11.2019 о 12 год. 00 хв.», проте, як вказує апелянт, відповідно до відповіді на запит телекомунікаційного оператора МТС, такого дзвінка взагалі не надходило.

В поданій апеляційній скарзі, ОСОБА_1 зазначає про те, що судом першої інстанції не враховано недотримання працівниками поліції порядку виявлення у особи стану алкогольного сп`яніння та складення документів, оскільки в порушення п. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.11.2015 № 1413/27858, працівники поліції не додали доказів проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки: акт огляду та чек з показниками приладу Драгер з незгодою з показниками, або доказів відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки.

Таким чином, як вважає апелянт, суд не з`ясував порядок проходження процедури огляду - послідовність такого проходження, причини відсутності документів щодо проходження такої процедури та не дав їм належної правової оцінки, і було порушено не лише порядок виявлення у особи стану алкогольного сп`яніння, але і порядок документального фіксування такого виявлення, що свідчить про відсутність передбачених законодавством доказів наявності такого стану, які можуть бути отримані лише в установленому порядку.

Крім того, на думку апелянта, його було притягнуто до адміністративної відповідальності за відсутності складу правопорушення, а саме об`єктивної сторони у звинуваченні - місце вчинення правопорушення, і даній обставині, суд не дав належної оцінки.

Зокрема, як звертає увагу апелянт, у порушення ст. 256 КУпАП в протоколі взагалі відсутня інформація щодо руху транспортного засобу, а саме звідки та куди, в якому саме місці його було зупинено - виявлено порушення, а вказано лише адресу місця складення протоколу.

Також, апелянт зазначає про те, що в матеріалах справи не має доказів того, що КМНКЛ «Соціотерапія» включено до переліку закладів охорони здоров`я відповідно до Інструкції від 11.11.2015 № 1413/27858, та в порушення розділу ІІІ п. 20 йому не видано на руки один примірник Висновку.

На думку апелянта, оскаржувана постанова не містить будь-якої описової мотивувальної частини обґрунтованої саме описом доказів та вивченням судом матеріалів справи, порушена процедура огляду на стан сп`яніння, судом не досліджено зміст доказів, не надано належної правової оцінки обставинам, справу розглянуто формально, без з`ясування істини та доведеності складу та події правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

По-перше, враховуючи обставини, наведені в апеляційній скарзі вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає поновленню, оскільки його було пропущено з поважних причин.

По-друге, незважаючи на висновок судді про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю доведена належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 303155 від 11.11.2019, який було складено у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та висновком КМНКЛ «Соціотерапія» від 11.11.2019, згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (0,26 %), суд апеляційної інстанції не може з ним погодитися, з огляду на таке.

Як встановлено під час апеляційного розгляду протокол про адміністративне правопорушення від 11 листопада 2019 року серії БД № 303155, який було складено щодо ОСОБА_1 сам по собі не може бути визнано належним та беззаперечним доказом його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки під час складання цього протоколу не в повній мірі були дотримані вимоги законодавства, а огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведено з порушенням відомчих Інструкцій.

Зокрема, відповідно до вимог п. 3 Розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (надалі - Інструкція від 07.11.2015 року № 1395) направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами) (надалі - Порядку від 17 грудня 2008 року № 1103).

Відповідно до п. 6 Порядку від 17 грудня 2008 року № 1103 та п. 7 Розділу І. Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Згідно вимог, передбачених, пунктами 15-20 Розділу ІІІ. Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 4 до вказаної Інструкції), видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинні бути розбірливими. Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Крім того, як прямо передбачено п. 22 Розділу ІІІ. Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Незважаючи на вказані вимоги нормативно-правових актів, якими повинен був керуватися поліцейський при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, матеріали справи щодо ОСОБА_1 не містять беззаперечних даних про те, що ці вимоги були дотримані, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, що останньому пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та оформлення щодо нього адміністративного матеріалу за ч. 1 ст. 130 КУпАП працівниками патрульної поліції не здійснювалась відеозйомка за допомогою нагрудних відеокамер (відеореєстраторів), що не дозволяє спростувати доводи апеляційної скарги щодо правомірності дій поліцейських та дотримання процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та оформлення результатів такого огляду.

Так, з витребуваної судом апеляційної інстанції з КМНКЛ «Соціотерапія» завіреної копії Акту медичного огляду ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за № 008893 від 11 листопада 2019 року вбачається, що зі слів останнього до вказаного Акту були внесені відомості про те, що 10.11.2019 р. о 21:00 він вжив 1 л. пива та 150 гр. горілки, проте такі дані не узгоджуються з поясненнями ОСОБА_1 , які він надав у суді апеляційної інстанції та які зазначені ним власноручно у протоколі про адміністративне правопорушення, який було складено щодо нього.

Більш того, незважаючи на те, що результат тесту, проведеного о 13 год. 36 хв. 11.11.2019 року за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820» показав результат 0,26 %, який за своїм показником близький до можливої похибки приладу, повторний тест через 20 хв. лікарем-наркологом не проводився, хоча всупереч записам у згаданому вище Акті, ОСОБА_1 стверджував у суді апеляційної інстанції про те, що він не відмовлявся від повторного тесту, так само як від проведення лабораторної діагностики шляхом дослідження біологічного середовища, зокрема сечі.

З огляду на це, незважаючи на Висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11 листопада 2019 року, який було видано на підставі даних, які містяться у згаданому вище Акті медичного огляду, вказані документи не можуть служити підтвердженням того факту, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, оскільки, як встановлено судом апеляційної інстанції, огляд останнього на стан алкогольного сп`яніння було проведено з порушенням вимог ст. 266 КУпАП та вимог Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, а тому він не може вважатися дійсним.

Наведені обставини дозволяють зробити висновок про те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення щодоОСОБА_1 не містять у собі належних та допустимих доказів, які б дозволили зробити висновок про доведеність вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вищенаведені обставини, а також інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова судді Святошинського районного суду м. Києва від 27 листопада 2019 року щодо ОСОБА_1 не може бути визнана законною та обґрунтованою, оскільки висновки судді не ґрунтуються на доказах, отриманих у встановленому законом порядку та які не викликають сумнівів у своїй достовірності, а судовий розгляд, як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі, було проведено без повного, об`єктивного та всебічного з`ясування всіх обставин справи та її вирішення у відповідності до вимог закону.

За таких обставин, враховуючи вимоги ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова судді Святошинського районного суду м. Києва від 27 листопада 2019 року - скасуванню, із закриттям провадження у справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 27 листопада 2019 року у справі про адміністративне правопорушення щодо нього.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 27 листопада 2019 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі щодо нього - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Ул`яновська О.В.