ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/812/20
Єдиний унікальний № 310/7112/20 Головуючий в 1-й інстанції - Маринін О.В.
Категорія - ст. 44-3 КупАП Доповідач в 2-й інстанції - Білоконев В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Білоконев В.М., за участю захисника Новак І.В., яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 29 жовтня 2020 року у відношенні ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

постановою судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 29 жовтня 2020 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючу продавцем магазину «Магазин-кафе»», яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_1 , із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Як зазначено в постанові, 23.09.2020 року о 11-00 год. ОСОБА_1 , будучі продавцем магазину «Магазин-кафе», розташованого по вул. Леніна, 10 в с. Троїцьке, знаходилась на робочому місці без засобів індивідуального захисту (маски), чим порушила п. п. 1 п.10 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову суду незаконною, пояснює, що тільки вийшовши з туалету, ще не встигла одягти маску, зауважує, що на момент перевірки карантинних заходів нею не здійснювалась торгівля товарами, а в магазині не знаходились покупці, відбувалась розмова з експедитором щодо замовлення необхідних товарів. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення її не було роз`яснено її права, а зокрема право на звернення до адвоката за захистом її прав. Вважає, що судом порушено її процесуальні права, а саме: через юридичну необізнаність вона не знала розмір штрафу, судом не було надано її можливості відкладення розгляду справи для звернення за юридичною допомогою до адвоката.

Просить врахувати, що вона має статус багатодітної матері, має на утриманні неповнолітню дитину шкільного віку, а також двох студентів до 23 кроків, які потребують матеріальної допомоги, один з них - син - ОСОБА_2 , 1999 року народження, перебуває на диспансерному обліку з приводу серцевого захворювання в Миколаївській амбулаторії загальної практики сімейної медицини КП КНП «Берестівський центр первинної медико-санітарної допомоги Берестівської сільської ради та потребує постійного медикаментозного лікування. Сума штрафу є значною для її родини, оскільки її заробітна плата складає з вересня 2020 року у розмірі 5000 грн., заробітна плата її чоловіка, який працює трактористом-машиністом складає 5880 грн., таким чином місячний дохід її сім`ї складає 10880 грн. Накладення такого штрафу залишає її сім`ю без коштів для існування.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення не надано даних про те, що вона хворіла на той час короновірусною інфекцією, та що на час вчинення правопорушення в приміщенні знаходилось багато відвідувачів, здійснювалась торгівля, що могло спричинити настання тяжких наслідків, а саме зараження покупців.

Враховуючи відсутність тяжких наслідків (ст. 22 КУпАП), просить суд розглянути можливість звільнення її від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого.

Просить скасувати постанову суду, прийняти нову постанову по справі, якою звільнити ОСОБА_1 від відповідальності за ст. 44-3 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП та обмежитись усним зауваженням, закрити провадження у справі.

Заслухавши в судовому засіданні захисника Новак І.В., яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно з положенням ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року визначено, що карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно ст.29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно п. п. 1 п.10 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на території України на період дії карантину забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався та в повному обсязі з`ясував всі обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, дослідив і належним чином оцінив докази.

Вина ОСОБА_1 в порушенні п.п.1 п. 10 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року та у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, підтверджена дослідженими судом доказами: повідомленням зі служби 102 про те, що продавець магазину ОСОБА_1 знаходилась на робочому місці без засобів індивідуального захисту, трудовим договором № 4 від 06.10.2017 згідно якого ОСОБА_1 є старшим продавцем продовольчих товарі ФОП ОСОБА_3 , рапортом ДОП Бердянського ВП ГНУП В.Тиховод про те, що під час перевірки карантинних заходів встановлено, що 23.09.2020 року ОСОБА_1 перебувала на робочому місці у магазині «Магазин-кафе» без засобів індивідуального захисту, дослідженим в ході судового розгляду диском із відеозаписом правопорушення з якого вбачається, що продавець магазину, перебуваючи на робочому місці знаходився без засобів індивідуального захисту (маски).

З огляду на встановлені суддею суду першої інстанції обставини справи, які викладені в оскаржуваній постанові, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду і є доведеною, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції вважає, що досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

На підставі викладеного, враховуючи невизнання вини в скоєному ОСОБА_1 , апеляційний суд не вбачає наявність підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого.

Разом з тим, відповідно до частин 1 та 2 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Згідно зі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативні правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

За загальним положенням, встановленим цією статтею Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти, не мають зворотної сили в часі, тобто не поширюються на поведінку, що мала місце в той період, коли відповідний акт ще не був прийнятий або ще не набрав чинності.

Не має зворотної сили як закон, що вперше встановлює юридичну відповідальність за певну поведінку, так і акт, який обтяжує відповідальність за вчинення будь-якого діяння порівняно з діючим законом.

Виняток з цього правила становлять закони або інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність і саме тому мають зворотну силу.

Принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів знайшов своє закріплення в міжнародно-правових актах, зокрема в Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (стаття 7).

Так, після розгляду справи в суді першої інстанції, 06.11.2020 року Верховною Радою України внесено зміни до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID 19)» за №1000-ХІ, який набрав чинності 21.11.2020 року, згідно якого ст. 44-3 КУпАП доповнено частиною другою такого змісту «Перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

Таким чином, за змістом цих змін, відповідальність за вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, пом`якшена.

Приймаючи до уваги вищевказане, апеляційний суд вважає, що постанову суду першої інстанції необхідно скасувати, винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винною за ч.2 ст. 44-3 КУпАП та з врахуванням даних про її особу, накласти мінімальне стягнення, передбачене санкцією цієї адміністративно-правової норми.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 29 жовтня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) № 530-IX IX від 17.03.2020 року), скасувати.

Винести нову постанову, якою визнати винуватою ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 44-3 КУпАП (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) № 1000-IX від 06.11.2020 року) та призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 гривень 40 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.М. Білоконев

Дата документу Справа № 310/7112/20