Провадження № 3-зв/127/5/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2020 р.м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді Романчук Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_1 - адвоката Вдовцової Л.К. про відвід судді Вінницького міського суду Вінницької області Курбатової І.Л. у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява захисника ОСОБА_1 - адвоката Вдовцової Л.К. про відвід судді Вінницького міського суду Вінницької області Курбатової І.Л. у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Заява про відвід мотивована тим, що суддя Курбатова І.Л. в судовому засіданні відмовила в задоволенні клопотання про витребування додаткових доказів у справі, а саме технічного запису (відео) від 12.09.2020 року відносно ОСОБА_1 .

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви про відвід повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Клопотань про відкладення розгляду заяви про відвід від учасників судового розгляду не надходило.

Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне розглянути заяву у відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши заяву про відвід та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов таких висновків.

Суд зазначає, що питання про відвід судді, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, не врегульовано нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 статті 9 Конституції України встановлено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При цьому, відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про безсторонність суду.

Враховуючи викладене, а також вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», відповідно до яких суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права, суд вважає, що розгляд заяви про відвід судді у справі про адміністративне правопорушення є можливим та таким, що направлений на захист прав особи щодо розгляду його справи безстороннім судом.

Крім того, з врахуванням вимог ст. 129 Конституції України, ч. 1 ст. 6, ч. 1 ст. 7, ст. 9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо гарантування доступу до правосуддя з метою забезпечення захисту прав, свобод та інтересів осіб незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону, необхідно керуватись принципом верховенства права та загальними засадами судочинства з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, яка відносить справи про адміністративне правопорушення до категорії "кримінального провадження".

У зв`язку з наведеним при розгляді заяви про відвід слід керуватися за аналогією права відповідними положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Суд зазначає, що згідно положень частини 1 статті 81 Кримінального процесуального кодексу України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Суд зазначає, що підстави для відводу судді визначені статтею 75 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Кримінального процесуального кодексу України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно положень ч. 5 ст. 80 Кримінального процесуального кодексу України відвід повинен бути вмотивованим.

Як вбачається із заяви про відвід судді, заява мотивована тим, що суддя Курбатова І.Л. в судовому засіданні відмовила в задоволенні клопотання про витребування додаткових доказів у справі, а саме технічного запису (відео) від 12.09.2020 року відносно ОСОБА_1 .

Як вбачається із заяви про відвід, в заяві висловлено незгоду із процесуальним рішенням судді, разом з тим, в заяві про відвід не вказано обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості судді. Натомість, в заяві про відвід висловлено незгоду заявника із прийнятим суддею рішенням про відмову у задоволенні клопотання, однак незгоду заявника із прийнятим суддею рішенням суд не може визнати обставиною, яка б свідчила про наявність упередженості судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Під час розгляду заяви про відвід судом не встановлено, а заявником не доведено наявність обставин, які б викликали сумнів в неупередженості судді та унеможливлювали ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі, доводи, викладені в заяві про відвід, не містять достатньо підстав, що вказують на необ`єктивність чи упередженість судді.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що в заяві про відвід не вказані підстави для відводу судді, передбачені ст. 75 Кримінального процесуального кодексу України, а доводи, викладені в заяві про відвід, не містять доказів, які б свідчили про обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості судді.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заява про відвід є необґрунтованою, а тому в задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», ст. ст. 2, 6, 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. ст. 75, 80 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви захисника ОСОБА_1 - адвоката Вдовцової Л.К. про відвід судді Вінницького міського суду Вінницької області Курбатової І.Л. у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя