ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Науменко А.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Шевченківського ВП Приморського ВП ГУНП України в Одеській області, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 173 та ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

09 жовтня 2020 року на адресу Приморського районного суду м. Одеси надійшли адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушень, передбачених ст.ст. 173, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу від 02 вересня 2020 року серії ВАБ № 191565, 02 вересня 2020 року приблизно о 17 годині 30 хвилин, гр. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Генуезька, буд. 1, на четвертому поверсі, висловлювався брудною лайкою у бік співробітників поліції, чим, на думку поліцейських, порушив громадський порядок, та вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу від 02 вересня 2020 року серії ВАБ № 191566, 02 вересня 2020 року приблизно о 17 годині 30 хвилин, гр. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Генуезька, буд. 1, на четвертому поверсі, вчинив злісну непокору законному розпорядженню співробітнику поліції, чим, на думку поліцейських, вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 173 КУпАП, розглядаються протягом доби.

Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 173, 185 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

В день надходження адміністративного матеріалу, явку до суду особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, забезпечено не було.

Отже, у зв`язку із одноденним строком розгляду вказаної справи про адміністративне правопорушення, суд не має можливості своєчасно повідомити вказану особу про дату і місце її розгляду, відповідно до вимог ч. 2 ст. 277-2 КУпАП.

Враховуючи імперативні положення законодавства України щодо обов`язкової присутності під час розгляду вказаної справи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, судовий розгляд справи було відкладено. Одночасно особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, була надіслана судова повістка про виклик в судове засідання.

В судове засідання з`явився представник ОСОБА_1 адвокат Піскун О.В., надав пояснення щодо обставин справи. Зазначив, що ОСОБА_1 не згодний зі складеними протоколами про адміністративне правопорушення, оскільки не порушував громадський порядок та не чинив опір співробітникам поліції під час подій, про які йде мова у протоколах. Просив повернути матеріали для належного оформлення.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази та надавши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до диспозиції ст. 173 КУпАП, дрібним хуліганством визнається нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Тобто, з диспозиції вказаної статті вбачається, що об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини, що складаються у сфері громадського порядку, роботи підприємств, установ та організацій, а безпосереднім об`єктом протиправного посягання є громадський порядок та спокій громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян (формальний склад).

Також з диспозиції статті вбачається, що одним з елементів об`єктивної сторони є місце вчинення правопорушення - громадські місця, тобто місця скупчення громадян, проведення громадських заходів тощо.

З протоколу вбачається, що поліцейський зазначає про порушення громадського порядку приміщенні приватного офісу, не додаючи належних доказів про те, що вказане місце є громадським.

З пояснень представника ОСОБА_1 вбачається, що останній знаходився у приміщенні приватного офісу, де проводились слідчі дії (санкціонований обшук).

Суб`єкт адміністративного проступку- загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16- річного віку).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові "Про судову практику у справах про хуліганство" від 22 грудня 2006 року № 10 узагальнив судову практику щодо розгляду, зокрема, адміністративних справ про хуліганство, і дійшов наступних висновків.

«У протоколі про адміністративне правопорушення мають бути зазначені: дата і місце складення; посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка його склала; відомості про особу порушника; місце, час учинення і суть дрібного хуліганства; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи, у г. ч. про матеріальну шкоду, якщо її було заподіяно (ч. 1 ст. 256 КУпАП).

Також, суд вказує на відсутність доказів, які б вказували, в чому був виражений прямий чи непрямий умисел ОСОБА_1 вчиняти дрібне хуліганство -, жодного належного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою до матеріалів адміністративної справи не долучено, а сам ОСОБА_1 зазначає, що нецензурною лайкою в бік співробітників поліції чи інших осіб не висловлювався.

Також суд звертає увагу, що в якості доказів до протоколу додані лише рапорти співробітників поліції, протокол складено без встановлення свідків та потерпілих, відповідно до протоколу не додані їх пояснення (під час обшуку були присутні поняті та інші особи які були свідками подій, що відбувались в зазначений в протоколі час).

З вказаних рапортів, суд вбачає, що події відбувались у приміщенні приватного офісу, під час проведення слідчих дій (обшуку), при яких повинен бути здійснений відеозапис подій.

Однак до протоколу не додано бідь-яких відеодоказів, а також не назначено про їх відсутність.

Суд встановлює, що копії документів, які, додані працівником поліції та містяться в матеріалах справи, не завірені належним чином уповноваженою особою.

Відповідно до ст. 185 КУпАП, злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського, члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, військовослужбовця

Об`єктом цього правопорушення виступають суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, також у сфері державного управління.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції (або члена громадського формування з охорони громадського порядку чи державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку) при виконанні ним службових обов`язків.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.

Суб`єкт вказаного правопорушення загальний, тобто фізична осудна особа, яка досягла 16- ти річного віку.

В чому був виражений умисел ОСОБА_1 вчиняти злісну непокору законному розпорядженню або вимозі працівника поліції доказами не підтверджено. Також, суд зазначає, про відсутність інформації, яке саме законне розпорядження або вимога працівника поліції не було виконано ОСОБА_1 , а тому у суду не має можливості надати оцінку законності вимоги працівника поліції до ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що відповідно до складеного протоколу про адміністративне затримання, вбачається, що ОСОБА_1 користувався правовою допомогою, та був присутній його адвокат. Однак, відомостей про присутність або його відмову, при складанні протоколів про адміністративне правопорушення до матеріалів справи не додано.

Відповідно до постанови ВС/КАС у справі № 524/5741/16-а від 20,05.2020 року рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень. Будь-яких інших належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 173,185 КУпАП, разом з матеріалами адміністративної справи до суду не надано.

Суд вказує, що тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до вчинення правопорушення.

Крім того, 29 квітня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках справ № 310/4923/17(2-а/310/157/17) вказав, що адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В свою чергу, процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача.

У відповідності до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В результаті аналізу досліджених доказів, суд змушений прийти до висновку про те, що зібраних органами поліції доказів недостатньо для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні інкримінованого йому правопорушення. Відсутність достатніх доказів тягне за собою в даному випадку недоведеність події правопорушення і як наслідок відсутність об`єктивної сторони складу інкримінованого їй діяння.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В той же час, ст. 62 Конституції України передбачає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, суд не вбачає підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 173, 185 КУпАП.

Враховуючи зазначені обставини, аналізуючи в сукупності наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що в даному випадку відсутні достатні об`єктивні дані, які вказують на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 173, 185 КУпАП, на підставі чого справу про адміністративне правопорушення відносно нього слід закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 173, 185, ст. ст. 9, 24, 33, 34, 35, 36, 38, 221, 283, 284, 285 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі ч.1 ст. 247 КпАП України, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 173,185 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя А.В. Науменко

30.11.2020