Провадження № 3/537/1493/2020
Справа № 537/3658/20
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.11.2020 року суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області Зоріна Діана Олександрівна, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області із Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України надійшов протокол серії ДПР18 №302896 від 08 жовтня 2020 року, за змістом якого 07 жовтня 2020 року о 23 год. 00 хв. у місті Кременчуці по вулиці Переяславській, будинок 46, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, координації руху, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, та зазначеними діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В обґрунтування зазначених в протоколі обставин до останнього додано пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 08 жовтня 2020 року, рапорт заступника командира роти №2 БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП Шубрат В. від 08 жовтня 2020 року, довідку ст. інспектора відділення адміністративної практики БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області Є. Виходця від 08 жовтня 2020 року, диск з відеозаписом, висновок щодо результатів медичного огляду від 07 жовтня 2020 року.

Суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Як вбачається із матеріалів адміністративного провадження щодо ОСОБА_1 , а саме з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №302896, подія мала місце 08 жовтня 2020 року.

Відповідно до частини 1 статті 286-1 КК України (в редакції, чинній на 07 жовтня 2020 року), керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного освідування з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого медичного освідування, караються штрафом від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції, чинній на 07 жовтня 2020 року) встановлено адміністративну відповідальність за керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Законом України від 22 листопада 2018 року №2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі Закон №2617-VIII), який набрав чинності 01 липня 2020 року, крім іншого, криміналізовано керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (стаття 286 1 КК України).

Відповідно до частини 1 статті 8 Кодексу України про адміністративне правопорушення, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно частини 2 статті 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Зазначені положення кореспондуються з положеннями частини 2 статті 58 Конституції України, згідно з якою ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Виходячи із цих положень до осіб, які до 01 липня 2020 року вчинили керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само якщо особи, які керують транспортним засобом, відмовилися від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або інші дії, виключені зі статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, має бути застосовано закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

Оскільки, Закон №2617-VIII відповідно до пункту 1 «Прикінцевих та перехідних положень» набрав законної сили 01 липня 2020 року, тобто, з 01 липня 2020 року керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння відноситься до кримінальних проступків (стаття 286-1 КК України).

Крім того, підстава для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачена пунктом 6 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, також відсутня. Згідно з цим пунктом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Разом з тим, в цьому пункті йдеться про випадки скасування акта, яким встановлена адміністративна відповідальність.

Натомість, у результаті внесення змін до статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, юридична відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або інші дії, виключені зі статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, була не скасована, а навпаки посилена до кримінальної відповідальності.

Щодо Закону №720-IX від 17 червня 2020 року, який мав набути чинності одночасно із Законом №2617-VIII та, зокрема, скасувати ті пункти, які передбачали введення в дію статті 286-1 КК України та зміну редакції статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, то слід зазначити наступне.

17 червня 2020 року було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №720-ІХ, який 02 липня 2020 року було підписано Президентом України, а 03 липня 2020 року опубліковано в офіційній парламентській газеті "Голос України", тобто набрав чинності.

Вказаним законом №720-ІХ від 17 червня 2020 року внесено зміни до Закону України №2617-VIII від 22 листопада 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" (Відомості Верховної Ради України», а саме:

1) у пункті 1: підпункти 2-4, 7 виключити; [пункт 4 Закону №2617-VIII від 22.11.2018 року, щодо зміни ст. 130 КУпАП]; підпункти 127, 128, 131, 149, 171, 207 виключити [п.171 Закону №2617-VIIIвід 22.11.2018 щодо введення в дію ст.286-1КК України «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»].

Однак, Закон України №2617-VIII від 22 листопада 2018 року (про доповнення ст. 286-1КК України та зміни ст. 130 КУпАП) набрав законної сили 01 липня 2020 року. Отже, вказані зміни не вдалось привести в дію (вчинити Верховній Раді), у зв`язку з тим, що Закон №720-ІХ від 17.06.2020 року набрав чинності на третій день, після набрання чинності вищевказаного Закону №2617-VIIIвід 22 листопада 2018 року, а саме 03 липня 2020 року, при цьому такі зміни суперечать чинному на той час Закону України №619-ІХ від 19 травня 2020 року, відповідно до якого зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Оскільки відповідальність ніхто не скасовував, а навпаки її посилили, то за правопорушення, вчинене до 01 липня 2020 року, особа має бути покарана за ст. 130 КУпАП, яка діяла на той час.

За таких обставин, аналіз змін показав, що Закон №720-IX наразі чинний, але за винятком тих положень, які стосуються внесення змін до Закону №2617-VIII.

Наведене підтверджується як аналізом зазначеного Закону, так і аналізом положень КК, КУпАП та КПК.

Отже, з урахуванням положення частини 5 статті 94 Конституції України, Закон не може набрати чинності раніше дня його опублікування, положення ч.6 ст. 3 КК, ч.3 ст. 1 КПК, ч.4 ст. 2 КУпАП, а також позицію Конституційного Суду України, викладену в низці його рішень, положення закону, яким до іншого закону вносяться зміни, після набрання ними чинності стають невід`ємною частиною закону, до якого вносяться зміни, і вичерпують свою дію.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Таким чином, стаття 286-1КК України на сьогодні є чинною, а статтею 130 КУпАП (в редакції чинній на 07 жовтня 2020 року) встановлено адміністративну відповідальність за керування суднами особами,які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а отже ОСОБА_1 не можна притягнути до адміністративної відповідальності за статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення за вказані в протоколі дії.

Приймаючи до уваги наведене вище, суддя вважає, що у відповідності до вимог чинного законодавства в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого статтею 286-1 КК України.

Згідно статті 253 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

Відповідно до частини 2 статті 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Враховуючи зазначені обставини, матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення необхідно передати прокурору Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Керуючись статтями 253, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передати до Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Діана Олександрівна Зоріна