Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/1909/20
Провадження № 3/935/1341/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 листопада 2020 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Рибнікова М.М., розглянувши матеріали, що надійшли з УПП у Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Украни, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який офіційно не працевлаштований, РНОКПП суду не надано

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В :

До Коростишівського районного суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , згідно якого останній 21.08.2020 о 00 год. 53 хв. по вул.Некрасова у м.Коростишеві керував автомобілем «Шкода Октавія», н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: мав місце запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , порушивши таким чином п.2.5 Правил дорожнього руху України, у відповідності до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину заперечив, пояснив, що 20.08.2020 їхав з роботи, був втомлений, на вул.Некрасова у м.Коростишеві його зупинили поліцейські, причину зупинки пояснили перевіркою документів, а також порушення ним ПДР України, зокрема, те, що він був не пристебнутий ременем безпеки. На вимогу поліцейського він надав документи та страховий поліс. Йому запропонували пройти освідування на стан сп`яніння, однак він відмовився, оскільки вважав це недоцільним, оскільки не вживає алкоголь. З автомобіля він не виходив, оскільки відчував певну загрозу з боку працівників поліції. Через хвилин 10 спілкування, працівникі поліції зупинили скутер, на якому їхали дві людини. Останніх працівники поліції запросили у службовий автомобіль, надалі вони підійшли до його автомобіля, без свідків, і ще раз запропонували пройти тест на стан сп`яніння, він відмовився, при цьому свідків події він не бачив, як і вони його. Права йому не роз`яснювали, другій екземпляр протоколу не надали, надати письмові пояснення та підписати протокол не пропонували, отримати тимчасовий дозвіл не відмовлявся, не розуміє чому про це зазначено у протоколі. Зазначив, що самостійно огляд на стан сп`яніння у медичному закладі не проходив, дії працівників поліції не оскаржував, оскільки обґрунтовано не мав такої можливості.

Захисник Ткачук А.О. до матеріалів справи долучив письмові заперечення, які оголосив у судовому засіданні, вважає, що протокол складено з порушенням норм матеріального та процесуального права, пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння була зроблена ОСОБА_1 без присутності свідків, які до автомобіля не підходили, тому не мали можливості пересвідчитись у тому, що ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння. Вважає також, що вина його підзахисного за матеріалами справи не доведена, а отже, просить закрити провадження у відповідності до положень п.1 ст.247 КУпАП, до матеріалів справи долучив письмові заперечення

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 , попереджена про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України, показала, що у серпні 2020 року близько 01 год. з товарищем ОСОБА_4 їхали на мопеді по вул.Некрасова, коли їх зупинили працівники поліції та попросили бути свідками того, як водій відмовився пройти огляд на стан сп`яніння. Спочатку вони стояли біля патрульного автомобіля, але оскільки було прохолодно її запросили сісти до автомобіля, ОСОБА_5 залишився стояти на вулиці. Документи оформляли на вулиці, водія вона не бачила, так як він не виходив з автомобіля, які у водія були ознаки сп`яніння поліцейські не пояснили. Вона пам`ятає, як їй прочитали її письмові пояснення, які вона підписала. В її присутності водію не пропонували пройти відповідний огляд.

Допитаий у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 , попереджеий про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України, показав, що у серпні 2020 року близько 01 год. із знайомою ОСОБА_2 їхали на мопеді по вул.Некрасова у м.Коростишеві, коли їх зупинили працівники поліції та запросили бути свідками того, як водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Вони стояли біля автомобіля патрульних, самого водія він не бачив, які він мав ознаки алкогольного сп`яніння поліцейські не повідомили, в його присутності водієві не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння, тому можна сказати, що він повірив на слово поліцейським. Надалі, вони із ОСОБА_6 піписали документи, які їм дали та поїхали.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка інспектор СРПП №4 Коростишівського ВП ГУНП у Житомирській області лейтенант поліції ОСОБА_7 , попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України, показав, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений за порушення ПДР України, зокрема останній був не пристебнутий ременем безпеки, а також з огляду на положення п.10 ЗУ «Про Національну поліцію». Під час спілкування з водієм виникли підозри, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки було чути запах алкоголю з порожнини рота. ОСОБА_1 категорично заперечував факт вживання алкоголю, пройти відповідний огляд відмовився, документи підписувати не захотів. Для належного оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, бло запрошено двох свідків, разом з якими вони підходили до автомобіля ОСОБА_1 та в їх присутності запропонували останньому пройти огляд на стан сп`яніння, при цьому свідки стояли збоку від автомобіля та бачили водія.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка поліцейський СРПП №4 Коростишівського ВП ГУНП у Житомирській області ст.сержант поліції ОСОБА_8 , попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України, показав, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 зупинено за порушення ПДР України. Під час спілкування з водієм було помічено, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння: від нього було чути запах алкоголю з порожнини рота. Під час спілкування з ними ОСОБА_1 виходив з автомобіля. Було зупинено двох свідків та в їх присутності запропоновано водію пройти огляд на стан сп`яніння, проте, ОСОБА_1 відмовився. Вважає, що дії його, як працівника поліції, відповідали вимогам чинного законодавства.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, свідків, працівників поліції, дослідивши матеріали справи, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, зокрема:

- протокол про адміністративне правопорушення від 21.08.2020, під час пред`явлення якого у судовому засіданні свідкам, останні зазначили, що підписи у протоколі належать їм;

- письмові пояснення ОСОБА_2 , та аналогічні ним письмові пояснення ОСОБА_3 , згідно яких 20.08.2020 їх було запрошено працівниками поліції в якості свідків того, як водій автомобіля «Шкода Октавія», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 відовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі; відмовився від підпису та дачі пояснень. Під час пред`явлення у судовому засіданні письмових пояснень свідкам, останні зазначили, що підписи в останніх належать їм;

- акт огляду на стан сп`яніння, складений за підписом двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно якого підставою для огляду було виявлені ознаки: характерний запах з порожнини рота. Під час пред`явлення у судовому засіданні даного акту свідкам, останні зазначили, що підписи в акті їм не належать;

- рапорт інспектора СРПП №4 Ковтуна В. від 21.08.2020, згідно якого під час несення служби у складі СРПП №4 20.08.2020 зупинено автомобіль «Шкода Октавія», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , яким було порушено п.2.3в ПДР України та п.10 ст.35 ЗУ «Про національну поліцію». Водію пояснили причини зупинки, останній пред`явив наявні у нього документи та оскільки від водія відчувався запах алкоголю йому запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки чи у медичному закладі, на що водій відмовився у присутності двох свідків. Під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення ОСОБА_9 погрожував, неодноразово повторюючи, що має знайомих, які йому допоможуть;

- постанова про накладення адміністративного стягнення від 21.08.2020 відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.121 КУпАП;

- відеозапис з нагрудної камери патрульного поліцейського,

суддя, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, дійшов наступного висновку.

У відповідності до положень ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до положень ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 порушено п.2.5 Правил дорожнього руху України, у відповідності до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, ст.266 КУпАП чітко регламентує, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Як вбачається з оглянутого у судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери патрульного поліцейського, ОСОБА_1 , в порушення положень ст.266 КУпАП, пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння без присутності свідків. Свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у судовому засіданні показали, що водія не бачили взагалі, оскільки він перебував у своєму автомобілі, до якого вони не підходили, в їх присутності водію не пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, акт огляду на стан сп`яніння ними не підписувався.

Пояснення працівників поліції, надані у судовому засіданні, на переконання суду є недопустимим доказом у справі, оскільки останні здійснювали оформлення адміністративних матеріалів, а отже є заінтересованими особами, що виключає прийняття їх пояснень, як свідків.

Отже, працівниками патрульної поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не було враховано вимоги ст.251 КУпАП , не зібрано і не долучено до матеріалів належних доказів, які б безсумнівно вказували на наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а крім того, грубо порушено вимоги Кодексу України про адміністративне правопорушення

Ст.129 Конституції України передбачає, що однією з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст.62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Так, ЄСПЛ в своєму рішенні від 10.02.1995 по справі «Аллене де Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, чим це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин.

При цьому ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25). У справі «Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 06.12.1988 зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати, як вимогам достатності, так і переконливості.

Таким чином, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення. Однак, достовірність доказів, які є сумнівними та відсутність доказів зібраних особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення є неприпустимою оскільки суперечить позиції ЄСПЛ, а також Конституційного Суду України та порушує презумпцію невинуватості особи.

На думку суду законність складання протоколу про адміністративне правопорушення та процесуальні дії працівників поліції щодо збирання інших доказів у справі, з врахуванням усіх вище наведених обставин, викликають розумні сумніви в їх законності, що виключає можливість визнання цього протоколу та наданих до нього документів, як допустимих та достовірних доказів у справі.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не доведена.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.62, 129 Конституції України, ст.ст.7, 9, 254, 279, п.1 ст.247, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.М.Рибнікова