Справа №461/9340/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2020 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., за участю особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 , розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працює продавцем, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

08 листопада 2020 року о 16 годині 46 хвилин, на пр. Свободи, 16 у м. Львові ОСОБА_1 обслуговувала клієнтів без маски, чим порушила вимоги постанови КМУ №641 від 22.07.2020 року про правила карантину.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнала, щиро розкаялась. Просила врахувати, що раніше не притягувалась до адміністративної відповідальності, має незначний дохід, а тому невзмозі оплатити суму штрафу.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 44-3 КУпАП, порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад вказаного вище адміністративного правопорушення, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №705633 від 08.11.2020 року, фотоматеріалами, рапортом працівника поліції, поясненнями ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП доведена повністю.

Згідно ст.33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обтяжуючих відповідальність ОСОБА_1 обставин судом не встановлено.

Відповідно до ст. 34 КУпАП, обставинами, що пом`якшують провину ОСОБА_1 є те, що остання раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, факт вчинення правопорушення визнала та усвідомила наслідки вчиненого. Крім того, приймаючи рішення у справі, враховую матеріальне становище ОСОБА_1 . Вважаю, що накладення на ОСОБА_1 стягнення передбаченого санкцією статті 44-3 КУпАП, порушить принцип пропорційності, не відповідатиме засадам справедливості та не матиме розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою стягнення та його наслідками, оскільки, за переконанням суду, в такому випадку особа понесе надмірний індивідуальний тягар.

Одним із принципів реалізації гуманістичних проявів у правовому регулюванні суспільних відносин в Україні є можливість звільнення правопорушника від юридичної відповідальності на підставі визнання уповноваженими посадовими особами вчиненого ним протиправного діяння малозначним для суспільства.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Приймаючи до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, враховуючи характер вчиненого правопорушення, матеріальне становище порушниці, ступінь вини, те, що остання раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, усвідомила наслідки вчиненого, враховуючи вищенаведені дані про її особу, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, а провадження в справі закрити.

Керуючись ст. ст.22, 44-3, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності, у зв`язку з малозначністю вчиненого нею діяння, а провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно останньої закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Стрельбицький В.В.