Справа №: 630/399/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 листопада 2020 рокум. Люботин

Суддя Люботинського міського суду Харківської області Малихін О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Молодогвардійськ Луганської області, громадянина України, українця, з середньотехнічною освітою, неодруженого, зі слів працюючого (але місце роботи назвати не зміг), ідентифікаційний № НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

У відношенні ОСОБА_1 06 серпня 2020 року був складений протокол про адміністративне правопорушення ДРП18 № 282520, згідно з яким, він 06 серпня 2020 року о 14-45 год. в м. Люботин на вул. Слобожанській, 241 керував автомобілем Toyota Avensis, номерний знак НОМЕР_2 (Польща), з ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, зіниці очей, які не реагують на світло) та від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї провини у вчиненому правопорушенні не визнав та пояснив, що 06 серпня 2020 року він дійсно керував автомобілем Toyota Avensis, номерний знак НОМЕР_2 , та рухався на ньому по вул. Слобожанська та був зупинений патрульними поліцейськими. Разом з ним їхали ще двоє пасажирів. Майже одразу до його автомобіля під`їхали працівники карного розшуку та затримали його за підозрою у вчиненні крадіжки. Від того моменту він його пасажири перебували в кайданках та він не міг вільно пересувати, бо перебував під наглядом працівників поліції, які очікували на приїзд слідчого. Минуло не менше однієї години очікування, коли до нього підійшли ті самі патрульні поліцейські, які попередили його, що складуть на нього протокол про притягнення до адміністративної відповідальності за керування автомобілем з ознаками наркотичного сп`яніння, а він повинен буде під відеозапис відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння, аби у такий спосіб покращити показники роботи. Поліцейські зупинили двох понятих, включити відеозапис та запитали, чи бажає він пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння. Він, ОСОБА_1 , відповів так, як від нього це вимагали, бо дітися йому було нікуди, він залишався в кайданках, та навіть за бажанням не зміг би нікуди поїхати.

Захисники Кубай Ю.М. і Панасенко Г.М., виступаючи з поясненнями, наголосили на відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, оскільки фактично події та складу такого правопорушення не існує, та просили закрити провадження в справі з цієї підстави. Захисники звертали увагу суду на ті обставини, що наявними в їх розпорядженні документами копіями рапорту оперуповноваженого працівника УСР в Харківській області від 06 серпня 2020 року та протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 06 серпня 2020 року, підтверджується та обставини, що ОСОБА_1 був фактично затриманий працівниками поліції 06 серпня 2020 року о 14-15 год. Від так ОСОБА_2 , на їх переконання, жодним чином не міг вільно пересуватися та керувати автомобілем того ж дня, але о 14-45 год., як про це вказано у протоколі про адміністративне правопорушення ДРП18 № 282520, а тим більше проїхати до медичного закладу для проходження огляду у відповідності до направлення на такий огляд. Те що затримання ОСОБА_1 відбулось в рамках досудового розслідування підтверджується обвинувальним актом у кримінальному провадження № 0000425.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисників, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових позиціях, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського суду з прав людини, практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

В своєму рішенні «Маліга проти Франції» від 23 вересня 1998 року ЄСПЛ визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

Тобто, якщо за вчинення адміністративного правопорушення передбачена, крім іншого, така санкція, як позбавлення права керування транспортним засобом, таке інкриміноване діяння має характер кримінального, що, в свою чергу, говорить про необхідність забезпечення і дотримання процедурних гарантій, визначених Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 251 КУпАП будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Отже лише поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України наділений правом розпочинати провадження в справі про адміністративне правопорушення, збирати докази, одним з яких є протокол про адміністративне правопорушення, та висувати особі обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення. Суд наділений лише процесуальним правом розгляду справи про адміністративне правопорушення, але не уповноважений на зміну чи корегування суті адміністративного правопорушення, визначеного в протоколі.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виражається, зокрема, в таких діях: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння; або відмова особи, яка керує транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП, характеризується наявністю прямого умислу.

Згідно з п.п. 1, 2 розділу І Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду. Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення ДРП18 № 282520 від 06 серпня 2020 року, водій ОСОБА_1 керував автомобілем 06 серпня 2020 року о 14-45 год., маючи ознаки наркотичного сп`яніння. Але такі твердження уповноваженої посадової особи підрозділу Національної поліції України спростовуються іншими доказами.

Так, згідно з протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 06 серпня 2020 року, складеним слідчим СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області Серватовським А.В. за матеріалами кримінального провадження № 0000425, останній затримав ОСОБА_1 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення. У цьому протоколі вказаний час фактичного затримання ОСОБА_1 - 14-15 год. 06 серпня 2020 року. Такий самий час затримання вказав у своєму рапорті від 06 серпня 2020 року оперуповноважений УСР в Харківській області (прізвище не розбірливе), який приймав особисту участь у затриманні ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, Про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, обов`язково складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених ст. 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень ст. 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого.

Відповідно до ст. 209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Отже суд вважає встановленою ту обставину, що ОСОБА_1 був затриманий працівниками поліції 06 серпня 2020 року о 14-15 год. як особа, підозрювана у вчиненні злочину, та від цього моменту не міг самостійно та вільно пересуватися, так як перебував під контролем правоохоронців. В свою чергу, це викликає обґрунтовані сумніви в тому, що ОСОБА_1 міг керувати автомобілем 06 серпня 2020 року о 14-45 год. та був зупинений саме в цей час чи невдовзі після цього службовими особами патрульної поліції.

В якості доказу відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння поліцейським був представлений диск з відеозаписом з нагрудної камери № 1893. На відеозаписі, зробленому 06 серпня 2020 року о 15-18 год. зафіксовані ОСОБА_1 та двоє свідків, в присутності яких поліцейський пропонує ОСОБА_1 , у якого він підозрює наявність ознак наркотичного сп`яніння, проїхали до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння; на це ОСОБА_1 відповів відмовою.

Оцінюючи такий доказ, суд не може прийняти його як належний з таких причин. По-перше, поліцейським не з`ясовано причини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду; по-друге, позаду ОСОБА_1 на землі сидить хлопець з закутими за спиною руками, поряд з яким перебуває поліцейський, а по-третє, наприкінці відеозапису ОСОБА_1 намагається забрати інший поліцейський для участі в процесуальних діях. Такі обставини в сукупності вказують на обґрунтованість доводів ОСОБА_1 та його захисників про те, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння була вимушеною, тобто здійснена під тиском, бо він перебував у кайданках та фактично був затриманою особою.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять обґрунтованих і достатніх доказів того, що ОСОБА_1 саме як водій керував транспортним засобом 06 серпня 2020 ркоу о 14-45 год., а від так і виникнення підстав для висунення вимоги про проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, а тим більше умисної відмови з його боку щодо проходження огляду, що виключає протиправність поведінки ОСОБА_1 ..

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне провадження по справі закрити.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 закрити за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10-ти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду шляхом подачі особою, щодо якої її винесено, та її захисником, а також потерпілим апеляційної скарги до органу, який виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Суддя О. О. Малихін