№3/755/6356/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Метелешко О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 110762, ОСОБА_1 , 24 серпня 2020 року, о 16 годині 00 хвилин, у м. Києві, по вул. Празькій, 29, керував автомобілем «Opel Vectra» (PL), д/н НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога за адресою: м. Київ, вул. П.Запорожця, 20. результат огляду - 0,28 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а ПДР України.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явився, вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що 24 серпня 2020 року, приблизно 16 годині 00 хвилин, автомобіль Opel Vectra» (PL), д/н НОМЕР_1 , стояв припаркованим, ним ніхто не керував, а він, неподалік з товаришами стояли та спілкувалися на дитячому майданчику за 25-30 метрів від даного автомобіля. Далі, під`їхали працівники поліції та запитали, чий автомобіль, на що він відповів, що його. Після цього, працівники поліції перевірили документи, оскільки це був День Незалежності, та запитали, чи вживав він алкоголь, на що він відповів, що не вживав, однак, останні зазначили, що він повинен проїхати з ними для проходження огляду. У свою чергу, оскільки він, будучи впевненим у тому, що не перебуває у стані алкогольного сп`яніння, попрохав поліцейських пройти огляд на місці, на що йому було відмовлено та зазначено, що він повинен проїхати саме до медичного закладу і він погодився. У медичному закладі лікар-нарколог надав йому прилад «Драгер», в який він спочатку задув один раз і той показав 0,28 проміле, а потім відразу задув другий раз і прилад показав 0,20 проміле, що є незрозумілим. Зокрема, у медичному закладі він здавав на аналіз біологічний матеріал (сечу), однак, у акті медичного огляду цього чомусь не зазначено, таким чином, висновок щодо результатів медичного огляду від 24.08.2020 року є недійсним. Далі, оскільки він погано себе почував, то поїхав додому, а працівники поліції склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Пояснив, що він не керував автомобілем, а просто стояв та спілкувався із товаришами. До цього, його автомобілем керував його товариш ОСОБА_2 , оскільки він погано себе почував у зв`язку із високим тиском та болями у спині, що і зазначено в самому акті. Таким чином, матеріали справи не містять доказів того, що він керував транспортним засобом. Крім того, матеріали справи не містять даних, що поліцейські пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці перевірки документів, свідки не залучалися, направлення на огляд не складалося, а його одразу доставили до закладу охорони здоров`я, де його огляд та лабораторні дослідження не проводилися. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього складено неправомірно та безпідставно.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Радевич О.М. у судовому засіданні пояснила, що є незрозумілим те, що ОСОБА_1 проходив огляд з використання технічного засобу «Драгер» два рази і результати обстеження різняться: спочатку був результат 0,28 проміле, потім, 0,20 проміле. Таким чином, висновок щодо результатів медичного огляду від 24.08.2020 року є недійсним. Зокрема, прохала закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки, він взагалі не був водієм.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що 24 серпня 2020 року, приблизно 16 годині 00 хвилин, він зустрівся з ОСОБА_1 , щоб поговорити про роботу. ОСОБА_1 до нього на зустріч привіз його товариш на ім`я ОСОБА_2 , оскільки ОСОБА_1 погано себе почував, скаржився на болі в спині та високий тиск. ОСОБА_1 вийшов із автомобіля із пасажирського сидіння, а його товариш ОСОБА_2 - із водійського, і вони всі стали метрів за 20-30 від автомобіля, щоб порозмовляти. Коли вони стояли і розмовляли на узбіччі, приблизно через 10-15 хвилин, до них під`їхали працівники патрульної поліції, які попросили показати їм всім документи, так як це був День Незалежності. Вони одразу показали документи, а в ОСОБА_1 при собі їх не було, а тому, він пішов до автомобіля їх взяти, а працівники поліції пішли за ним. А вже в подальшому, стало відомо, що відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення. Зазначив, що ОСОБА_1 автомобілем не керував, ніякого запаху алкоголю він не чув.

Зокрема, у судовому засіданні, за участю ОСОБА_1 , захисника Радевич О.М. та свідка ОСОБА_3 , було переглянуто відеозапис з нагрудної камери поліцейського, що був долучений до матеріалів справи а також, досліджено медичну документацію, що надійшла на запит суду із КМНКЛ «Соціотерпія».

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Радевич О.М. та свідка ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Однак, у супереч вимогам ст. 251 КУпАП, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що особа керувала автомобілем, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 8 Конституції України декларує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Крім того, приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), беручи до уваги передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення, виходжу з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з положень ст. 8 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Зокрема, згідно зі ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Так, у судовому засіданні ОСОБА_1 , захисником Радевич О.М. та свідком ОСОБА_3 , було надано послідовні та логічні пояснення, викладені вище, що не викликають сумніву щодо їх достовірності, тому суд бере їх до уваги.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що його огляд на стан сп`яніння проводився у закладі охорони здоров`я із використанням приладу «Драгер», а також, ним було здано для дослідження біологічне середовище (сечу).

Однак, в акті медичного огляду КМНКЛ «Соціотерапія» з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 005021 від 24.08.2020 року, зазначено два результати обстеження із використанням приладу «Драгер», а також вбачається, що було здано біологічне середовище (сечу), однак, його дослідження чомусь не проводилось. Крім того, як вбачається з наведеного Акту, є два різні показники 0,20 проміле та 0,28 проміле.

Відповідно до п. 3.5 Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НРУ від 03 лютого 2016 року №100, після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора), все спілкування повинне бути записано безперервно.

Зокрема, як вбачається з переглянутого в судовому засіданні відеозапису, долученого до матеріалів справи, відео є не безперервним та триває всього три секунди.

Крім того, у судовому засіданні свідком ОСОБА_3 було підтверджено той факт, що 24 серпня 2020 року, о 16 годині 00 хвилин, за кермом автомобіля марки «Opel Vectra» (PL), д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не був.

Таким чином, із пояснень ОСОБА_1 , захисника Радевич О.М. та свідка ОСОБА_3 , а також із переглянутого у судовому засіданні відеозапису із нагрудної камери поліцейського не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем «Opel Vectra» (PL), д/н НОМЕР_1 , 24 серпня 2020 року, о 16 годині 00 хвилин, у стані алкогольного сп`яніння.

Приймаючи до уваги, що в справі відсутні інші належні докази, які б підтверджували наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у діях ОСОБА_1 , то провадження у справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 23, 24, 30, 33, 36, 130, 245, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити, на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: