Справа № 583/4334/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року м. Охтирка Сумської області

Суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Ярошенко Т.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Охтирського відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої продавцем магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», протокол про адміністративне правопорушення від 22.11.2020 року серія ВАБ № 398873

за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

25.11.2020 року до суду надійшов протокол відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення в тому, що вона 22 листопада 2020 року о 11 год. 55 хв. будучи продавцем магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований в АДРЕСА_2 порушила постанову УМУ №641 від 22.07.2020 року зі змінами від 11.11.2020 №1100 п. 15 п.п. 4, а саме здійснювала приймання відвідувачів при проведенні діяльності у сфері торгівельно-побутового обслуговування населення, тобто скоїла правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 до суду не з`явилась, суд вжив усіх заходів щодо виклику особи. Відповідно до положень ст. 268 КУпАП присутність особи при розгляді даної справи не є обов`язковою. Будучи обізнаною, що відносно неї мається такий протокол, будь-яких заяв до суду не надала, а тому суд вважає за можливе розгляд справи провести у відсутність особи, її право при цьому не порушується.

У підтвердження скоєння ОСОБА_1 правопорушення надано протокол серії ВАБ № 398873 від 22.11.2020 року та пояснення ОСОБА_1 надані нею в протоколі про адміністративне правопорушення та на окремому аркуші.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення приходжу до наступного висновку.

Так, ч. 1 статтею 44-3 КУпАП встановлена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідеміологічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційним и хворобами.

Вказана стаття має бланкетний характер, оскільки відсилає до інших нормативно-правових актів.

Відповідно до п.п. 4 п. 15 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» зі змінами введено карантин вихідного дня терміном на три тижні, яким забороняється з 14 листопада 2020 року з 00:00 годин суботи до 00:00 годин понеділка, роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім: торгівлі продуктами харчування на торговельних площах, не менше 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, пальним, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами; провадження діяльності з надання фінансових послуг, діяльності фінансових установ і діяльності з інкасації та перевезення валютних цінностей, діяльності операторів поштового зв`язку, а також медичної практики, ветеринарної практики, діяльності автозаправних комплексів (без зон харчування), діяльності з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів;торговельної діяльності із здійсненням адресної доставки замовлень.

До суду направлений протокол від 22 листопада 2020 року, в якому зазначено, що 22 листопада 2020 року о 11 год. 55 хв. будучи продавцем магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований в АДРЕСА_2 порушила постанову УМУ №641 від 22.07.2020 року зі змінами від 11.11.2020 №1100 п. 15 п.п. 4, а саме здійснювала приймання відвідувачів при проведенні діяльності у сфері торгівельно-побутового обслуговування населення.

Однак, до даного протоколу, на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, інспектором не було надано пояснення відвідувачів магазину, яких нібито було прийнято та здійснено їх обслуговування.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення від 21.11.2020 року зазначено, що ОСОБА_1 є продавцем магазином « ІНФОРМАЦІЯ_2 », але на підтвердження вказаного факту до протоколу не надано підтверджуючих документів.

До матеріалів справи не надано належних допустимих доказів щодо скоєння правопорушення ОСОБА_1 , передбаченого ч. 1 ст.44-3 КУпАП, її винуватість не доведено в установленому законом порядку, протокол не містить відомостей про свідків.

Виходячи зі змісту ст.ст. 7, 254, 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Положеннями ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Під всебічним, повним та об`єктивним з`ясуванням всіх обставин справи необхідно розуміти максимально повне дослідження події, яка відбулась, шляхом відібрання пояснень у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, залучення свідків та вчинення інших необхідних процесуальних дій.

Відповідно до ст.280 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Вказана практика Європейського суду з прав людини в повній мірі відповідає Конституції України, статтею 62 якої визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції. Таку позицію висловив Європейський суд з прав людини в рішенні по справі Надточій проти України від 15 травня 2008 року.

Як передбачено ч.2, п. «а» ч. 3 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку; кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

Відповідно до ст. 62 Конституції України всі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши та оцінивши всі докази в їх сукупності, вирішуючи справу в межах складеного протоколу у відповідності до положень ст.ст.254, 279 КУпАП приходжу до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 , так як в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 , а тому провадження у справі відносно неї підлягає закриттю за відсутністю складу і події правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.247, 283, 284 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.44-3 КУпАП закрити за відсутністю в її діях складу і події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в Сумський апеляційний суд через Охтирський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду Т.О. Ярошенко