Справа № 933/796/20
Провадження № 3/933/393/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року смт Олександрівка

Суддя Олександрівського районного суду Донецької області Шинкаренко А.І. розглянувши матеріали, які надійшли від Олександрівського ВП Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_1 виданого Олександрівським РС ГУ ДМС України в Донецькій області 11 вересня 2015 року,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

24.10.2020 року, о 20 год. 55 хв., ОСОБА_1 , на автодорозі с. Іверське - с.Самойлівка, керував транспортним засобом мопедом "Вайпер Актив", без номерного знаку, з ознаками алкогольного сп`яніння - різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода. Від продуття газоаналізатора - алкотестера "Драгер 6810", а також від проходження медичного огляду в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Крім того, відносно ОСОБА_1 , 24.10.2020 року, о 21 год. 15 хв., було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 2 ст. 126 КУпАП, за керування 24.10.2020 року, о 20 год. 55 хв., на автодорозі с. Іверське - с. Самойлівка, мопедом "Вайпер Актив", без мотошолома, чим порушив п.п. 2.3 г ПДР України, а також, при перевірці документів було встановлено, що у ОСОБА_1 відсутнє посвідчення водія, тобто, особа не має права керувати даним транспортним засобом, чим порушив п.2.1.а ПДР України.

ОСОБА_1 , повторно, в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень не надав.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України», заява №3236/03, рішення в справі «Олександр Шевченко проти України», заява №8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України», заява №50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою. Тому, суд вважає за можливе, розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП знайшла своє підтвердження, виходячи з таких мотивів.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому законом порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП наступає за відмову особою, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Так, Порядок проведення огляду на стан сп`яніння регулюється статтею 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (надалі Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення підтверджується доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №070270 від 24.10.2020 року (а.с.3);

- поясненнями самого правопорушника ОСОБА_1 від 24.10.2020 року, які містяться в матеріалах справи (а.с.4);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння (а.с.7);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів (а.с.8);

- відеозаписом (а.с.12).

Зазначені докази, суд вважає належними та допустимими, будь-яких порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення встановлено не було.

Жодного підтвердження на спростування вищенаведених аргументів суду не надано. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В матеріалах справи міститься довідка Олександрівського ВП про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не отримував посвідчення водія на право керування транспортним засобом.

Відповідно до пункту 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від № 18 від 19.12.2008) «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч.3 ст.121, ч.4 ст. 122, ст.122-2, ч.3 ст.123, статтями 124 і 130 КУпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає.

Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Отже, з огляду на викладене вважаю, що не має підстав для застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення прав керування транспортним засобом.

Вирішуючи питання про застосування стягнення, відповідно до статті 33 КУпАП, враховую характер вчиненого правопорушення, яке є небезпечним правопорушенням, оскільки санкцією частини 1 статті 130 КУпАП передбачено безальтернативні стягнення, а тому на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

Щодо стягнення судового збору суд зазначає таке.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Пунктом 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір становить 0,2 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб 420,40 грн.

ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії АБ, виданого 24 червня 2017 року.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», учасники бойових дій, під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Зазначена норма має відсильний характер, та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій, та прирівняні до них особи, звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22.10.1993 № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.02.2020 по справі № 545/1149/17, провадження № 14-730цс19 звернула увагу, що вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону № 3551-XII.

Справа про адміністративне правопорушення не пов`язана з порушенням прав ОСОБА_1 , як учасника бойових дій, а тому відсутні підстави для звільнення останнього від сплати судового збору.

Отже, за наведених підстав, відповідно до статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», суд стягує з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 коп. на рахунок №UA0005001, отримувач коштів - Донецьке УК/Дон.обл./21081300, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 21081300,

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп. на рахунок №UA0026001, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , код банку отримувача ( МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету 22030106, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП).

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Олександрівський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А.І. Шинкаренко