Справа №461/4807/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2020 року суддя Галицького районного суду м.Львова Фролова Л. Д., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , Закордонний паспорт НОМЕР_1 від 06.06.2019 виданий 4641,

за ст.471 Митного кодексу України,

в с т а н о в и в :

04 червня 2020 року, близько 17 год. 36 хв. ОСОБА_1 прямуючи з України в Республіку Польща заїхав по смузі руху «зелений коридор» пункту пропуску «Краківець Корчова» митного поста «Краковець» Галицької митниці Держмитслужби, в якості водія автомобіля марки «Fiat Ducato», реєстраційний номер НОМЕР_2 разом із вісьмома пасажирами, а саме: гр. ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_3 виданий 04.05.2020 року), гр. ОСОБА_3 (паспорт НОМЕР_4 виданий 27.10.2017 року), гр. ОСОБА_4 (паспорт НОМЕР_5 виданий 01.03.2017 року), гр. ОСОБА_5 (паспорт НОМЕР_6 виданий 30.11.2015 року), гр. ОСОБА_6 (паспорт НОМЕР_7 виданий 06.07.2018 року), гр. ОСОБА_7 (паспорт НОМЕР_8 виданий 16.03.2017 року), гр. ОСОБА_8 (паспорт НОМЕР_9 виданий 06.04.2018 року), гр. ОСОБА_9 (паспорт НОМЕР_10 виданий 01.12.2014 року).

Під час внесення інформації в АСМО «Інспектор» Галицької митниці Держмитслужби спрацювало орієнтування Галицької митниці Держмитслужби (доповідна записка № 7.4/20-01/1482 від 27.05.2020) на ОСОБА_1 , щодо здійснення перевірочних заходів з метою виявлення порушення митних правил, під час переміщення через митний кордон України іноземної валюти. Автомобіль було виведено зі смуги спрощеного митного контролю на майданчик поглибленого огляду транспортних засобів та товарів.

В ході проведення митного огляду автомобіля марки «Fiat Ducato», реєстраційний номер НОМЕР_2 , а також особистих речей ОСОБА_1 та даних громадян в салоні автомобіля у поліетиленовому пакеті без ознак приховування виявлено грошові кошти, а саме: польський злотий на загальну суму 281 990 (двісті вісімдесят одна тисяча дев`ятсот дев`яносто), що згідно з курсом Національного банку України станом на 04.06.2020 року становить 1 915 868,26 гривень України.

Вказану валюту у ОСОБА_1 було встановлено під час перерахунку в службовому приміщенні митниці в присутності даного громадянина. У своїх письмових поясненнях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 заявили, що відношення до виявлених грошових коштів не мають. Зі слів ОСОБА_1 вказана валюта належить йому особисто. Документів, що підтверджують зняття готівки з рахунків у банках (фінансових установах) на ту суму, що перевищує 10000 євро, ОСОБА_1 не надав. Валюта в еквіваленті суми 10000 (десять тисяч) Євро (а саме: 44 090 (сорок чотири тисячі дев`яносто) польських злотих, згідно з курсом Національного банку України станом на 04.06.2020 року 299 551,87 гривень України), що становить дозволену до вивезення норму готівки визначену постановою Національного банку України № 3 від 02.01.2019 були повернуті ОСОБА_1 .

Таким чином, ОСОБА_1 порушив встановлений порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто обрав форму проходження митного контролю через «зелений коридор» та намагався перемістити через митний кордон України готівку в кількості, що підпадає під обмеження відповідно до постанови правління НБУ №3 від 02.01.2019 року «Про затвердження Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей».

Дії ОСОБА_1 органом митниці кваліфіковані, як порушення митних правил, відповідальність за вчинення яких передбачена ст. 471 МК України.

25 червня 2020 року в судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представник адвокат Татомир Ю.І. не з`явилися. Адвокат подав клопотання про відкладення розгляду справи.

07 липня 2020 року в судове засідання представником ОСОБА_10 біло подане клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із його зайнятістю в якості захисника у кримінальному провадженні на слідчих діях в Личаківському ВП ГУ НП у Львівській області.

14 липня 2020 року судове засідання не відбулось у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному.

25 серпня 2020 року судове засідання було відкладене за клопотанням представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвоката Татомира Ю.І.

27 жовтня 2020 року у судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представник адвокат Татомир Ю.І. вину заперечили просили раніше подане клопотання адвоката про виклик свідків задовільнити, а розгляд справи відкласти для їх виклику.

17 листопада 2020 року в судовому засіданні представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Татомир Ю.І. та ОСОБА_1 вину заперечили, просили провадження у справі закрити. у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання 01 грудня 2020 року, ОСОБА_1 та його представник адвокат Татомир Ю.І. не з`явилися хоча були належним чином повідомленні про час, дату та місце проведення судового засідання, про що свідчить розписка, яка знаходиться в матеріалах справи.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вживала заходів для явки до суду, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Представник Галицької митниці Держмитслужби в судовому засідання зазначив, що у діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, яке йому інкриміноване. До останнього слід застосувати стягнення, передбачене санкцією статті 471 МК України у виді штрафу в розмірі 1700 грн та конфіскації валютних цінностей. Зазначив, що ОСОБА_1 обізнаний у порядку проходження митного контролю та черговості дій на пункті пропуску, оскільки за даними інформаційної системи багато разів раніше проходив процедуру перетину державного кордону.

Згідно ст. 471 МК України відповідальність настає за порушення встановленого цим кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 366 МК України обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Частиною 6 даної статті передбачено, що громадяни, які проходять (проїжджають) через «зелений коридор», звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України.

Відповідно до ч. 1 ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Згідно з частиною третьою статті 197 Митного кодексу України переміщення валюти України, іноземної валюти, банківських металів через митний кордон України здійснюється з урахуванням вимог Закону України "Про валюту і валютні операції".

Частиною 1 статті 8 Закону України «Про валюту і валютні операції» визначено, що транскордонне переміщення фізичними особами валютних цінностей у сумі, що дорівнює або перевищує еквівалент 10000 євро за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на день переміщення через митний кордон України, підлягає письмовому декларуванню митним органам, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У частині 3 статті 8 цього ж Закону вказано, що порядок транскордонного переміщення валютних цінностей суб`єктами валютних операцій і уповноваженими установами визначається Національним банком України з урахуванням норм частини першої цієї статті.

Відповідно до пункту 5 «Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей» затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02 січня 2019 року № 3, фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що не перевищує в еквіваленті 10000 євро, без письмового декларування митному органу.

Заслухавши думку представника Львівської митниці ДФС, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, оскільки останній, обравши спрощену зону митного контролю намагався перемістити через митний кордон України валютні цінності, які є обмеженими до переміщення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України підтверджується наявними у справі доказами, зокрема:

- даними, що містяться у протоколі про порушення митних правил № 1088/20900/20 від 05 червня 2020 року, де викладені фактичні обставини вчинення правопорушення;

- описом вилучених предметів від 05 червня 2020 року;

- копією контрольного талону для проходження «зеленого коридору»;

- копією паспорта ОСОБА_1 ;

- даними акту проведення огляду транспортного засобу від 04 червня 2020 року, відповідно до якого в транспортному засобі «Fiat Ducato», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 виявлено грошові кошти - валютні цінності в сумі 281 990 (двісті вісімдесят одна тисяча дев`ятсот дев`яносто) польських злотих;

- письмовими поясненнями від 04 червня 2020 року ОСОБА_2 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 про те що жодного відношення до коштів виявлених в транспортному засобі «Fiat Ducato», реєстраційний номер НОМЕР_2 не мають;

- витягом з бази даних АСМО «Інспектор»;

- доповідною запискою державного інспектора УЗПК та ПМП Галицької митниці Держмитслужби від 05 червня 2020 року

Відповідно до положень ст. 4 Митного кодексу України, митне оформлення - це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (п.23).

Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм Митного кодексу України, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (п.24)

Митні правила - встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем, або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом та іншими законами України (п.28).

Товари - це будь-які рухомі речі, у т. ч. ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відтак, винність ОСОБА_1 підтверджена належними, допустимими та достовірними доказами. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять його винуватість у вчинені адміністративного правопорушення. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України.

Вирішуючи питання призначення виду стягнення за порушення митних правил, з урахуванням характеру вчиненого діяння, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставин справи, суд приходить до висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Застосовуючи додаткове, передбачене ст. 471 МК України, стягнення у виді конфіскації вилучених коштів, суд враховує, що згідно зі ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Положеннями ч. 1 ст. 466 МК України визначено, що адміністративне стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

Санкцією ст. 471 МК України передбачено застосування стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацію цих товарів.

Таким чином, санкція вказаної норми є безальтернативною і передбачає накладення стягнення як у виді штрафу, так і конфіскації.

Як зазначив Європейський суд з прав людини в рішенні «Садоча проти України», держави дійсно мають законний інтерес, а також обов`язок, згідно з різними міжнародними договорами вживати заходів для виявлення та контролю за переміщенням готівкових грошових коштів через кордони, оскільки великі суми готівки можуть використовуватися для відмивання грошей, незаконного обігу наркотиків, фінансування тероризму або організованої злочинності, ухилення від сплати податків або здійснення інших серйозних фінансових правопорушень. Загальна вимога щодо декларування, яка застосовується до будь-якої фізичної особи, що перетинає державний кордон, перешкоджає неконтрольованому ввезенню готівкових коштів до країни чи їх вивезенню з країни, а заходи з конфіскації, що є наслідком недекларування готівки митному органу, є частиною загальної схеми регулювання, призначеної для боротьби з цими правопорушеннями. Тому захід з конфіскації відповідає загальним інтересам суспільства.

Так, на момент здійснення митного оформлення ОСОБА_1 не було доведено законність джерела походження переміщуваних ним грошових коштів.

Більше того, згідно з матеріалами адміністративної справи, даними протоколу та додатку до них, при здійсненні митного оформлення, провадження у справі про порушення митних правил у митному органі ОСОБА_1 таких документів, що свідчать про законність джерела походження коштів, надано не було.

Відтак, суд дійшов висновку, що застосування безальтернативного передбаченого санкцією статті 471 МК України стягнення у виді конфіскація грошових коштів не призведе до порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, відповідно до якого кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном і ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При цьому, оскільки особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, не доведено законності джерела походження переміщуваних ним грошових коштів, немає підстав вважати, що втручання у право власності не відповідатиме принципу пропорційності, а конфіскація предметів порушення митних правил становитиме для ОСОБА_1 індивідуальний і надмірний тягар.

З урахування викладеного, суд дійшов висновку про конфіскацію вилучених грошових коштів в сумі 281 990 польських злотих (з урахуванням повернутої ОСОБА_1 суми 44090 польських злотих)

Такий висновок суду узгоджується також з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у справі № 916/2791/19 від 27 квітня 2020 року, в якій йдеться про наступне.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. При цьому, не кожне втручання у право мирного володіння майном зумовлює порушення принципу пропорційності. Попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для недопущення потрапляння коштів одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму чи фінансування розповсюдження зброї масового знищення та/або іншими незаконними операціями, забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 420,40 гривень.

Керуючись ст. ст. 283-285 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 Митного Кодексу України, та накласти стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок, а також конфіскації вилученого згідно з протоколом про порушення митних правил № 1088/20900/20 від 05 червня 2020 року предмету правопорушення, а саме польський злотий на загальну суму 281 990 (двісті вісімдесят одна тисяча дев`ятсот дев`яносто).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Л.Д. Фролова