ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/6916/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2020 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої державним нотаріусом, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 12.10.2019 року, о 07 год. 45 хв., керуючи автомобілем «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. М. Гришка, 1 у м. Києві, в порушення вимог п. 10.1 ПДР, під час зміни напрямку руху не переконалась, що це буде безпечним, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем «Renault Laguna», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що призвело до пошкодження вказаних транспортних засобів.

13.10.2020 року ОСОБА_3 до суду не з`явився, на адресу суду надіслала клопотання про відкладення судового засідання, у зв`язку з необхідністю звернення за правовою допомогою.

04.11.2020 року до суду ОСОБА_1 не з`явилася, причин неявки до суду не повідомила, клопотань про відкладення від останньої не надходило

Разом з тим, право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, за статтею 124 КУпАП, на особисту участь у розгляді її справи чи участь її адвоката, встановлене частиною першою статті 268 КУпАП, не є абсолютним. Законом визначено випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, проте розгляд справи за статтею 124 КУпАП, в якій ОСОБА_1 притягається до відповідальності, не належить до цих випадків.

Крім того, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні «Смірнов проти України» (2005 р.), у силу вимог параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється у залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням параграфу 1 статті 6 даної Конвенції.

При цьому до завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення наряду із охороною прав і свобод громадян віднесено в тому числі і виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Таким чином відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення не має перешкоджати її розгляду зі збереженням можливості притягнення особи до адміністративної відповідальності в межах строків, визначених, зокрема, статтею 38 КУпАП, у разі встановлення наявності складу адміністративного правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Також, справа не є складною ні в правовому, ні у фактичному аспекті, і в даному випадку безпідставне задоволення клопотання та відкладення розгляду на дату, яка би безальтернативно була би поза межами строку накладення адміністративного стягнення, призвела би до штучного створення умов для уникнення відповідальності за скоєне правопорушення.

Враховуючи викладене, з метою дотримання вимоги розумного строку відповідно до статті 6 параграфа 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вважаю можливим розглядати справу на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 у своїх письмових поясненнях зазначав, що вона, керуючи автомобілем «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_1 ,рухаючись в лівій смузі по вул. М. Гришка у м. Києві, здійснила маневр перестроювання в сусідню смугу руху, і в цей час в неї в`їхав автомобіль «Renault Laguna», д.н.з. НОМЕР_2 , який розпочав свій рух в той час, коли вона завершувала свій маневр. При цьому вказувала, що дії вказаного автомобіля для неї були не зрозумілими, так як останній, рухаючись попереду неї, то припарковувався по лівій стороні дороги, то зупинявся на проїжджій частині дороги без жодних світлових, шумових сигналів, у зв`язку з чим нею було прийнято рішення про його об`їзд.

Разом з тим як вбачається із пояснень іншого учасника пригоди - ОСОБА_2 , він, керуючи автомобілем «Renault Laguna», д.н.з. НОМЕР_2 , по вул. М. Гришка, на перехресті в сторону вул. Б. Гмирі у м. Києві, впевнився в безпеці руху, завчасно увімкнув сигнал повороту та повернув наліво, в цей момент відчув удар з правої сторони свого автомобіля. Вважав, що саме водій автомобіля «BMW X5» д.н.з. НОМЕР_1 , порушив ПДР, оскільки повернув ліворуч з крайньої правої смуги та здійснив зіткнення з його транспортним засобом.

Вказані пояснення, надані ОСОБА_2 , повністю узгоджуються з об`єктивними даними схеми ДТП, яка складена уповноваженою особою та підписана учасниками пригоди без будь-яких зауважень, зокрема щодо місця зіткнення транспортних засобів та їх розташування після зіткнення, напрямку руху, характеру та локалізації механічних пошкоджень транспортних засобів.

Як вбачається з висновку експерта № 145/19 від 07.12.2019 року, водій автомобіля «Renault Laguna» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 почав рух та своїми односторонніми діями створив ситуацію, внаслідок якої відбулось зіткнення автомобілів. Тому в дорожній ситуації саме його дії не відповідали вимогам п. 10.1 ПДР України, та знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даного ДТП.

Разом з тим, вказане експертне дослідження проведено без всебічного дослідження всіх обставин ДТП та залучення іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_2 .

З огляду на викладене приходжу до висновку про те, що твердження ОСОБА_1 про відсутність її вини в даній ДТП спростовуються сукупністю вказаних вище доказів, а невизнання вини з боку ОСОБА_1 є позицією захисту, обраною з метою ввести суд в оману та уникнути відповідальності за скоєне.

З огляду на викладене вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджена в повному обсязі.

Разом з тим, відповідно до положень п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Враховуючи те, що на час надходження адміністративного матеріалу до суду та розгляду справи строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, закінчились, провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 124, 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАРП - закрити, у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя