П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2020 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., за участю захисника особи, відносно якої складено протокол адвоката Романенко О.І., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №299822 від 23.09.2020 року, встановлено, що 23.09.2020 року о 15 год. 10 хв., м. Ужгород. вул. Підгрядська, 38, водій ОСОБА_1 керував авто Тойота НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка, що невідповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

23.10.2020 року, від захисника ОСОБА_1 , адвоката Романенко О.І., надійшло клопотання про закриття провадження у справі. Так, у клопотанні вказано, що керування транспортного засобу в стані алкогольного сп`яніння, визначено не належним чином, та складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 299822 від 23.09.2020 - порушення вимог п.2.5 ПДР «Відмова пройти медичний огляд» за яке передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. Окрім того ОСОБА_2 зазначає, що у протоколі не зазначено порушення вимог п.2.9 ПДР підпункту а), яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного та не зазначено назву приладу за допомогою якого ОСОБА_1 мав проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння (алкотестер), та чи сертифікований даний прилад. Разом із тим адвокат вказує і на те, що у матеріалах справи №308/10035/20 також відсутнє направлення ОСОБА_1 на проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

При цьому у зазначеному клопотанні адвокат звертає увагу і на те, що з 01.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22.11.2018. Адвокат зазначає, що положеннями частини 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за керування в стані сп`яніння річковими, морськими або маломірними суднами або за відмову від проходження огляду осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами. Також адвокат вказує на те, що 03.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», яким скасовано норму про кримінальну відповідальність за вищевказані діяння. Адвокат зазначає, що частина 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за керування в стані сп`яніння річковими, морськими або маломірними суднами або за відмову від проходження огляду осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами, а положення статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не викладено в редакції, яка передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. У зв`язку із наведеним просить суд закрити справу № 308/10035/20 у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

27.10.2020 року від адвоката Романенко О.І., надійшло клопотання про повернення матеріалів справи на до оформлення. Так, на думку адвоката, матеріали справи підлягають проведенню для усунення недоліків, а саме: не зазначено що водій ОСОБА_3 порушив вимоги знаку 5.5 «Дорога із одностороннім рухом» та наказного знаку 4.11 «Рух легкових автомобілів»; у матеріалах справи відсутні відеозаписи про руху транспортного засобу під керуванням гр. ОСОБА_1 , перед зупинкою працівниками поліції біля готелю по вул. Підградська, 36, в районі магазину будівельних товарів «Техно Маркет» по вул. Підградська, 38, на території авто мийки із самообслуговування «AquaLux» по вул. Підградської,27 а, як і відсутній відеозапис про рух автомобіля у зустрічному напрямку від готелю по вул. Підградська, 36 до магазину «Техно Маркет» по вул. Підградська, 38. Окрім того, адвокатом було клопотання про витребування доказів, зазначених ним у адвокатському запиті б/н від 15.10.2020 р.

У попередніх судових засіданнях співробітник УПП в Закарпатській області Семенюк В. пояснила, що 23.09.2020 року о 14 год. 50 хв. в м. Ужгород, по вул. Підградська, 36, під час несення служби працівниками поліції було виявлено водія ОСОБА_1 який керував авто Тойота НОМЕР_1 разом з двома малолітніми дітьми, які не були пристебнуті в кріслі, виявлено було це оскільки були відкриті вікна в машині. Після зупинки та перевірки документів, нею було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО 18 №743133 від 23.09.2020 року за ч.10 ст. 121 КУпАП, відносно водія ОСОБА_1 , в м. Ужгород, по вул. Підградська, саме за те, що вказана особа перевозив дитину 7-ми років у т/з (Toyota Land Cruiser НОМЕР_1 ) обладнаному засобами пасків безпеки без спеціальних засобів що дають змогу пристебнути дитину.

У попередніх судових засіданнях співробітник УПП в Закарпатській області ОСОБА_4 пояснив, що 23.09.2020 року о 14 год. 50 хв. в м. Ужгород, по вул. Підградська, 36, під час несення служби працівниками поліції було виявлено водія ОСОБА_1 який керував авто Тойота НОМЕР_1 разом з двома малолітніми дітьми, які не були пристебнуті в кріслі, виявлено було це оскільки були відкриті вікна в машині. Після зупинки та перевірки документів, нею було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО 18 №743133 від 23.09.2020 року за ч.10 ст. 121 КУпАП, відносно водія ОСОБА_1 , в м. Ужгород, по вул. Підградська. Під час спілкування з яким було виявлено ознаки алкогольного спяніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка що не відповідачє обстановці, у зв`язку з чим останньому було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння на місці або у лікаря нарколога, на що останній у присутності двох свідків відмовився, про що було складено відповідний протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв та клопотань не подавав.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 , адвокат Романенко О.І., просив закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, окрім того суддя констатує, що участь у розгляді справи брав його захисник.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, доходжу до висновку, що в діях гр. ОСОБА_1 , наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 9 КУпАП: адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

За ч.1 статтею 130 КУпАП відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" (пункт 27) роз`яснив, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Таким чином, обов`язок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівника поліції покладається саме на водія, як особу, що керує транспортним засобом.

Для притягнення до відповідальності заст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП передбачені розділом IX. Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395.

Так, п. 3 розділу ІХ Інструкції передбачено, що направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103(зі змінами). Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до пунктів 2 та 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затв. Наказ Міністерства внутрішніх справ України,Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року №1452/735огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці,які нереагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи,мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п.п. 6, 7, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду… водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Відомості щодо наявності таких свідків вносяться у сам протокол про адміністративне правопорушення, а їх покази повинні бути зафіксовані у відповідних письмових поясненнях, з метою подальшого використання у відповідності до ст. 251 КУпАП, як докази в адміністративній справі.

До протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №299822 від 23.09.2020 року, додано письмові пояснення від 23.09.2020 року свідків ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 , підписами яких засвідчено факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння на місці та у лікаря нарколога в медичному закладі.

Свідки які зазначені у протоколі, та письмові пояснення яких додано до матеріалів справи викликалися в судове засідання разом із тим не з`явилися на виклик суду, причин неявки не повідомили.

Разом із тим в судовому засіданні під час розгляду адміністративної справи в присутності захисника особи, яка притягається до адмінвідповідальності, адвоката Романенко О.І., будо досліджено CD диск з відеозаписом з боді-камери поліцейського. Так, при дослідженні відеозапису встановлено що під час фіксування відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та у лікаря нарколога ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків.

З наведених вище норм, чинний закон передбачає, що саме у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Однак, не передбачає присутність свідка при зупиненні транспортного засобу.

Таким чином вина водія ОСОБА_1 , у вчиненому адміністративному правопорушенні, а саме відмови в проходженні огляду та стан алкогольного сп`яніння на місці та у лікаря нарколога в медичному закладі, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №299822 від 23.09.2020; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №743133 від 23.09.2020 року за ч.10 ст. 121 КУпАП; письмовими поясненнями двох свідків, підписами яких засвідчено факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння; відеозаписом з місця події, відтвореним та дослідженим під час судового засідання.

Суд визнає вищенаведені докази належними та допустимими в процесі доказування, оскільки такі здобуті уповноваженими особами, у спосіб та у порядку визначеному законом і безпосередньо стосуються обставин правопорушення.

Щодо заперечень захисника на протокол, необхідно зазначити наступне.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки у ньому зазначено всі відомості, передбачені вказаною статтею, викладено суть адміністративного правопорушення, особі, яка притягується до адміністративної відповідальності роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Від отримання копії протоколу ОСОБА_1 відмовився.

Крім того, суд бере до уваги при розгляді даної справи, практику Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Щодо доводів адвоката викладених у клопотанні про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП вважає за необхідне вказати наступне.

У клопотанні про закриття провадження у справі, міститься посилання і на те, що у протоколі не зазначено назву приладу за допомогою якого ОСОБА_1 мав проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння (алкотестер), чи сертифікований даний прилад, а також те що в матеріалах справи відсутнє направлення на проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря нарколога, слід зазначити наступне.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , було складено саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, порушення п. 2.5 ПДР.

З огляду на вказане вище, у протоколі не зазначено порушення п. 2.9. а ПДР, оскільки вказаний пункт передбачає заборону керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Протокол за порушення вказаного пункту ПДР України, складається в разі встановлення факту перебування водія в стані сп`яніння, встановленого на місце за допомогою спеціальних засобів або у медичному закладі лікарем наркологом.

В даному випадку водій ОСОБА_1 , відмовився в будь-якому із запропонованих варіантів проходити огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння, а тому протокол було складено саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім цього вказаним протоколом, який було складено 23.09.2020 року о 15 год. 20 хв. в м. Ужгород, по вул. Підградська, 38, було зафіксовано саме факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, 23.09.2020 року о 15 год. 10 хв. в м. Ужгород, по вул. Підградська, 38, а не факт керування в стані алкогольного сп`яніння до цього часу, вказані обставини співпадають з часом та датою відтвореною на відеозаписах з нагрудних камер поліцейських, тому доводу сторони захисту про невідповідність дати та часу обставинам події не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються у сукупності дослідженими в судовому засіданні доказами.

У протоколі вказано, що водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Тойота НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Що стосується доводів сторони захисту про те, що поліцейські не виписали ОСОБА_1 письмового направлення на огляд, то з цього приводу слід зазначити, що відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України (у редакції постанови КМУ № 161 від 22 березня 2017 року), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, слід зазначити наступне.

Згідно з передбаченою законодавством України процедурою, огляд водія на стан алкогольного чи іншого сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків (ч.2 ст.266 КУпАП). У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч.3 ст.266 КУпАП).

Твердження захисника про те, що в матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, не спростовує самого факту відмови від медичного огляду.

При цьому, зазначені обставини не свідчать про неможливість особисто пройти освідування у встановленому законом порядку, перепон для проходження такого освідування у медичній установі у нього не було. Тому таку позицію захисту суд розцінює як захисну версію з метою уникнення відповідальності за вчинене.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП доведена повністю, дії останнього працівником поліції, який складав протокол, кваліфіковані вірно. При цьому, заперечення ОСОБА_1 щодо невчинення правопорушення спростовуються вищенаведеними доказами по справі і ґрунтуються виключно на його твердженнях, які жодним чином не аргументовані та не підтверджені у визначений законом спосіб.

Заперечення сторони захисту факту керування транспортним засобом, суд розцінює як лінію захисту та спробу уникнути відповідальності, оскільки таке твердження спростоване долученими до матеріалів справи доказами.

Під час розгляду справи судом досліджено відеозапис, що міститься в матеріалах справи, який повністю спростовує твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом. Так, з діалогу особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення та працівників поліції можливо дійти однозначного висновку, що ОСОБА_1 керував вказаним транспортним засобом.

Окрім того при дослідженні відеозапису, встановлено що під час фіксування відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та у лікаря нарколога у медичному закладі, ОСОБА_1 підтвердив, що керував транспортним засобом. Зокрема на відеозаписі № на 5.27 хв. водій зазначає, що випив та поїхав за дітьми. Окрім того, на відеозаписі № на 0.29 хв. говорить, що машина стояла, а потім вказує, що під`їхав, потім виправляється, та зазначає, що підійшов. Наведене в свою чергу свідчить про неправдивість тверджень ОСОБА_1 , що автомобіль був залишеним ним на стоянці набагато раніше, а 23.09.2020 року, він лише прийшов перевірити стан транспортного засобу.

Окрім того, матеріали справи містять постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО 18 №743133 від 23.09.2020 року за ч.10 ст. 121 КУпАП, складеної відносно водія ОСОБА_1 , в м. Ужгород, по вул. Підградська, 36 саме за те, що вказана особа 23.09.2020 року о 14 год. 50 хв. керуючи транспортним засобом Toyota Land Cruiser НОМЕР_1 в м. Ужгород, по вул. Підградська, 36 перевозив дитину 7-ми років у т/з (Toyota Land Cruiser НОМЕР_1 ) обладнаному засобами пасків безпеки без спеціальних засобів що дають змогу пристебнути дитину. Вказану постанову оскаржено не було.

Таким чином вказані доводи сторони захисту спростовуються дослідженими доказами в судовому засіданні.

Аналізуючи долучені працівниками поліції докази, суд не знайшов в них суперечностей, достовірність таких матеріалів не викликає сумнівів.

Захисник посилається на порушення інспекторами поліції правил використання камер відеозапису, оскільки вважає, що відеозапис повинен бути безперервним.

Аналізуючи оглянутий відеозапис, вбачається, що на відеореєстратор інспекторів поліції було знято безпосереднє їх спілкування із ОСОБА_1 , з якого об`єктивно вбачається послідовність всіх подій та обставин, які викладені у фабулі протоколу, на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського безперервно та чітко зафіксовано відмову ОСОБА_1 в присутності двох свідків від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого законом порядку, і підстав піддавати сумніву зміст даного відеозапису, суд не вбачає. Тому, це твердження захисника суд вважає хибним, та не бере до уваги.

З дослідженого відеозапису встановлено, що на неодноразові пропозиції патрульних ОСОБА_1 відмовився від походження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та у лікаря нарколога у медичному закладі.

Щодо заперечень захисника на протокол, необхідно зазначити наступне.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки у ньому зазначено всі відомості, передбачені вказаною статтею, викладено суть адміністративного правопорушення, особі, яка притягується до адміністративної відповідальності роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Щодо тверджень адвоката про те, що ч.1 ст. 130 КУпАП не передбачає відповідальність за керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння слід зазначити наступне.

Так, до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року, тобто до 01 липня 2020 року, положеннями КУпАП було передбачено адміністративну відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Після набрання чинності вказаного закону, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, виключено з ч. 1 ст. 130 КУпАП та закріплено у ст. 286-1 Кримінального кодексу України «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Разом з тим, Законом України від 17 червня 2020 року № 720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 03 липня 2020 року, внесені нові зміни до Закону № 2617-VIIІ, а саме, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону у пункті 1 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 4, який запровадивши нову редакцію ст. 130 КУпАП виключав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння - відтак адміністративна відповідальність за ці дії відновлена з 03 липня 2020 року; у пункті 2 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 171, який доповнивши КК України ст. 286-1 криміналізував відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані сп`яніння відтак з 03 липня 2020 року відбулася декриміналізація цих дій.

Оскільки Законом №720-ІХ такі зміни виключені, суд керується положеннями статті 8 КУпАП. Так,статтею 8КУпАП визначено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Так як ОСОБА_1 вчинив дії, які охоплюються складом адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 130КУпАП після 03.07.2020 року, а саме 23.09.2020 року керував транспортним з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку відмовився, а зміни, введені підпунктом 4 пункту 1 Розділу І (яким положення статті 130КУпАП викладено у новій редакції) та підпунктом 171 пункту 2 Розділу 1 (яким введено в дію положення статті 286-1 КК України) Закону №2617-VIII виключені Законом № 720-ІХ, тобто положення статті 130КУпАП на момент розгляду справи діє в редакції Закону від 07 липня 2016 року за №1446-VIII, має бути застосований закон, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

При накладені адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ч.2 ст.33 КУпАП, та вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції частини 1статті 130КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами. Так, приходжу до переконання про доцільність накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1(один) рік.

Крім того, суд бере до уваги при розгляді даної справи, практику Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно ч.5 ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. №3674-VI (з наступними змінами та доповненнями) у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 1 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2102 грн. Таким чином, правопорушнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1 , 221, 283 , ч.1 п.1 ст.284 КУпАП , п.5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», на підставі ч.1 ст. 130 КУпАП , суд

П О С Т А Н О В И В :

Громадянина України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з громадянина України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень 40 копійок) судового збору на користь держави.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош