Справа №: 646/6841/20
Провадження № 3/646/2311/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.12.20 року м. Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова Теслікова І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції, у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

17.11.2020 року в провадження судді Тесліковій І.І., згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.11.2020 року, надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Так, ОСОБА_1 в порушення вимог п. 2.9А ПДР України, 08.11.2020 року, о 08 годині 43 хвилин, в м. Харкові, біля будинку 2 по м-н Конституції, керував автомобілем Mercedes державний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням газоаналізатору Drager alcotest 6820 ARHT-0315 в присутності двох свідків. Результат огляду 0,38 проміле. За вказаним фактом складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18№ 110034 ВІД 08.11.2020 року.

ОСОБА_1 в судове засідання двічі не з`явився, про дату та час повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Адвокат Смородський О.Г. в судовому засіданні надав клопотання підписане ФОП ОСОБА_2 про передачу ОСОБА_1 на поруки та просив його задовольнити.

Дослідивши матеріали справи встановлено наступне.

Так, до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року, тобто до 01 липня 2020 року, положеннями КУпАП було передбачено адміністративну відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінні або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Після набрання чинності вказаногозакону, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, виключено з ч. 1 ст. 130 КУпАПта закріплено уст. 286-1 Кримінального кодексу України«Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Разом з тим, Законом України від 17 червня 2020 року № 720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 03 липня 2020 року, внесені нові зміни до Закону № 2617-VIIІ, а саме, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону № 720-IX: у пункті 1 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 4, який запровадивши нову редакцію ст. 130 КУпАПвиключав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння -відтак адміністративна відповідальність за ці дії відновлена з 03 липня 2020 року; у пункті 2Розділу І Закону № 2617-VIIІвиключено підпункт 171, який доповнивши КК України ст. 286-1 криміналізував відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані сп`яніння - відтак з 03 липня 2020 року відбулася декриміналізація цих дій, а тому суд повноважний розглядати адміінстративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративні правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності свідків, а також іншими документами.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, що підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №110034 від 08.11.2020 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та відеозаписом наданим до протоколу про адміністративне правопорушення.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а ПДР України, та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Розглядаючи клопотання про звільнення від адміністративної відповідальності та передачу на поруки трудовому колективу, суддя виходить з наступного.

Статтею 21 КУпАП встановлено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

Положення зазначеної статті відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративній відповідальності. Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.

Можливість звільнення від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів справи на розгляд трудового колективу для застосування заходів громадського впливу, що передбачено ст. 21 КУпАП є правом, а не обов`язком суду і застосовується лише в сукупності усіх з`ясованих фактів, що дозволяють вирішити питання про доцільність звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності.

До суду було надано клопотання про передачу на поруки трудовому колективу, ФОП ОСОБА_2 , яка до суду не з`явивилась та його не підтримала. Крім цього, факт перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 вбачається лише з поданого клопотання та з наданої характеристики, та не підтверджено будь-якими доказами, а саме трудовим договором, копією трудової книжки, наказом відповідно до ст. 24 КЗпП).

Окрім цього, клопотання про передачу на поруки, не містить конкретних зобов`язань, які бере на себе вказаний колектив для здійснення заходів виховного впливу, спрямованих на недопущення вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень. Клопотання необґрунтоване, відсутні докази наявності впливу на нього колективом, з метою його перевиховання і виправлення шляхом залучення до активної роботи, участі у громадських роботах, проведення профілактичної роботи, перевірки дотримання ним правил співжиття в побуті та громадських місяцях, що є безумовними підставами для передачі на поруку, а також зобов`язання трудового колективу повідомляти про проведені заходи громадського випливу та будь-які випадки ухилення ним від заходів виховного характеру.

Також, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності не наведені виняткові обставини, за яких було скоєно таке правопорушення, та наявність яких істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого адміністративного правопорушення, сукупність яких поза всяким розумним сумнівом свідчила б про те, що до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

Суддя також не бере до уваги посилання в характеристиці на той факт, що позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортним засобом, позбавить його єдиного джерела доходу, оскільки відповідно до ст. 30 КУпАП єдиним випадком неможливості застосування такого виду адміністративного стягнення, є користування транспортним засобом в зв`язку з інвалідністю, за винятком випадків керування у стані алкогольного сп`яніння. Таким чином, положення КУпАП не містять обмежень щодо можливості позбавлення права керувати транспортними засобами осіб, для яких діяльність, пов`язана з користуванням таким правом, є основним джерелом доходу, а існування такої обставини потребує лише більш виваженого та обережного підходу при обранні такого виду адміністративного стягнення, виходячи із загальних засад справедливості, гуманізму та індивідуалізації.

Так, враховуючи суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, якє є найбільш тяжкими правопорушеннями у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, фактичні обставини справи, зокрема те, що в судове засідання неодноразово не з`являвся, доказів на підтвердження поважності причин суду не надав, клопотання ФОП ОСОБА_2 не підтримав та взагалі не висловив жодної позиції щодо можливості передання адміністративного матеріалу на розгляд трудового колективу, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для звільнення останнього від відповідальності з передачею справи на вирішення трудовому колективу та застосування заходу громадського впливу, оскільки на переконання суду, для досягнення визначеної ст.23КУпАП мети застосування заходу громадського впливу із звільненням ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності буде недостатнім, тому до порушника слід застосувати захід адміністративного стягнення.

При накладенні стягнення, відповідно до ст. ст. 33-35 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, тому вважає, за необхідне застосувати до ОСОБА_1 штраф у розмірі, передбаченому санкцією статті 130 КУпАП, за якою кваліфіковані його дії з позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Одночасно з накладенням адміністративного стягнення суд, у відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», стягує з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420,40 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання ФОП ОСОБА_2 про передачу ОСОБА_1 на поруки трудовому колективу - відмовити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10200 (десять тисяч двісті ) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1( один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 діб з дня її винесення.

Суддя Теслікова І.І.