Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/2224/20
Провадження № 3/689/850/20
ПОСТАНОВА

30 листопада 2020 року смт. Ярмолинці

Суддя Ярмолинецького районного суду Хмельницької області Мазурчак В.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №693656 від 24 листопада 2020 року продавець РСТ «Жилинецьке» гр. ОСОБА_1 24.11.2020 о 10 год. 57 хв. в с. Жилинці, вул Суворова, Ярмолинецького району Хмельницької області, в магазині «Продукти» не забезпечила нанесення маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менше 1,5 метра чим порушила вимоги п.п. 13 п. 10 постанови КМУ № 641 від 22 липня 2020 року, дії останньої співробітниками поліції кваліфіковані за ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Диспозицією ч.1 ст. 44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма закону є бланкетною і лише описує безпосередньо саме правопорушення, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає до інших галузей права, тобто відсилає до інших норм права чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки осіб, передбачених в умовах карантину. Зокрема, така норма має загальний і конкретизований зміст. Загальний зміст бланкетної диспозиції передається словесно-документною формою відповідної статті КУпАПі в обов`язковому порядку включає положення інших нормативно-правових актів. Із загальним змістом бланкетної диспозиції пов`язане визначення діяння як правопорушення певного виду та встановлення за нього адміністративної відповідальності, а конкретизований зміст цієї диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює адміністративно-правову норму більш конкретним змістом.

Відповідно до п.п.13 п.10 постанови КМУ № 641 від 22 липня 2020 року на території України на період дії карантину забороняється: діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, в яких:

не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 метра;

не забезпечено працівників засобами індивідуального захисту органів дихання (захисні маски або респіратори) та не здійснюється належний контроль за їх використанням;

не забезпечується централізований збір використаних засобів індивідуального захисту в окремі контейнери (урни).

Отже, заборона здійснення діяльності стосується саме суб`єкта господарювання. В даному випадку суб`єкт адміністративного правопорушення є спеціальний.

Даний суб`єкт не встановлено.

Слід встановити посадову особу, яка згідно статутних документів суб`єкта господарювання, яким є юридична особа РСТ «Жилинецьке», несе адміністративну відповідальність.

Однак, в матеріалах вказаної справи, які складені відносно ОСОБА_1 відсутні будь-які докази на підтвердження того, що остання є суб`єктом господарювання (наприклад фізичною особою підприємцем) чи посадовою особою юридичної особи, яка згідно статутних документів відповідає за порушення вимог п.п. 13 п.10 Постанови КМУ №641 від 22.07.2020.

При цьому у рапортах ОСОБА_1 ідентифікована як власник магазину, у протоколі вона ж ідентифікована як продавець РСТ «Жилинецьке». ОСОБА_1 у поясненнях у протоколі зазначає, що є продавцем РСТ «Жилинецьке».

Відповідно до положень ст. 255 КУпАП обов`язок щодо належного оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення покладається на уповноважених посадових осіб органів внутрішніх справ. Однак, дані матеріали оформлені неналежним чином, з порушеннями встановленого законом порядку.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», - визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для доопрацювання.

На стадії розгляду матеріалів у суді сторона обвинувачення як така відсутня, суд не є обвинувачем і не може виконувати дані повноваження (збирати з власної ініціативи докази тощо) з метою з`ясування питання чи є ОСОБА_1 належним суб`єктом чи ні.

Даний недолік неможливо усунути на стадії розгляду у суді.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний протокол не в повній мірі відповідає вимогам ст. ст. 256, 278 КУпАП, а тому з метою об`єктивного розгляду даної справи та отримання додаткових доказів, суд приходить до висновку про необхідність направлення адміністративного матеріалу для належного дооформлення органу, який його склав.

В ході доопрацювання необхідно усунути вищезазначені недоліки, тобто ідентифікувати належним чином юридичну особу (повне найменування, код ЄДРПОУ, місцезнаходження тощо), яка здійснює господарську діяльність з порушенням (п.п. 13 п. 10 постанови КМУ № 641 від 22 липня 2020 року) та відповідну посадову особу цієї юридичної особи, яка відповідає за виконання вимог постанови КМУ та зобов`язана нести відповідальність.

На підставі викладеного, керуючись статтями 256, 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення повернути до Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В. Мазурчак