ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 645/2361/20 Головуючий І інстанції
Провадження № 33/818/928/20 Мартинова О.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Кружиліна О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Кружиліної О.А.

за участю секретаря - Михайлюка А.В.

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

захисника - Колобова Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 червня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

20 квітня 2020 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 273439 стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Згідно з вказаним протоколом 20 квітня 2020 року о 2015 год. в м. Харкові по вул. Печеніжська, 1/1, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Peugeot 107», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнин рота, порушення координації рухів, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, відмовилась у присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постановою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 420,40 грн.

Не погодившись з вказаною постановою судді, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 червня 2020 року.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що постанова судді є незаконною та необґрунтованою, оскільки справу про адміністративне правопорушення відносно неї розглянуто за її відсутністю.

Зазначає, що вона не повідомлялась районним судом про час та місце судового розгляду.

За вказаних обставин ОСОБА_1 вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя проігнорував положеннями статті 245 КУпАП.

У зв`язку з розглядом справи без її участі, вона була позбавлена можливості реалізувати свої права, передбачені статтею 268 КУпАП, зокрема, захищати свої інтереси в суді, надавати пояснення щодо обставин події, заявляти клопотання та подавати докази.

Одночасно з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Поважність пропуску строку на апеляційне оскарження мотивована тим, що під час винесення оскаржуваної постанови вона присутня не була, про наявність оскаржуваної постанови дізналась 18 червня 2020 року від захисника, копію постанови отримала 23 червня 2020 року в приміщенні суду.

Враховуючи, що доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження про поважність причин пропуску строку не спростовуються матеріалами справи, клопотання ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , її захисника адвоката Колобова Л.В., які апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, суддя виходив з того, що в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, яке виразилось у її відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушено вимоги пункту 2.5 ПДР України.

З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За невиконання вимог пункту 2.5 ПДР України, передбачена відповідальність статтею 130 КУпАП.

Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (пункт 6 розділу І Інструкції).

Відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

У розумінні вимог статті 266 КУпАП, пункту 7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (далі Інструкція 2), передбачає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Судовим розглядом встановлено, що 20 квітня 2020 року о 2015 год. в м. Харкові по вул. Печеніжська, 1/1, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Peugeot 107», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння та в присутності двох свідків відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору «Drager» на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я.

Внаслідок зазначених подій поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 273439 від 20 квітня 2020 року за невиконання ОСОБА_1 вимог пункту 2.5 ПДР України.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, крім протоколу, також підтверджується:

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які були залучені поліцейськими в якості свідків та в своїх письмових поясненнях зазначили, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору «Drager» на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я (а.с. 3-4);

- відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 поліцейським зупинено за керування автомобілем з увімкненою сигналізацією. Залучивши свідків, поліцейський в їх присутності пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу. ОСОБА_1 повідомила, що вживала пиво та погодилась пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора. Після роз`яснення поліцейським порядку проходження огляду ОСОБА_1 повідомила, що вона є медійною персоною, ведучою новин та у поліцейських будуть проблеми, та відмовилась від проходження огляду за допомогою газоаналізатора. На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовилась. Зазначені обставини відбуваються в присутності двох свідків (а.с. 2);

- даними про відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, яке здійснено в порядку, передбаченому статтею 2652, частиною 1 статті 266 КУпАП. Згідно розписки ОСОБА_4 , останній прийняв автомобіль «Peugeot 107», д.н.з. НОМЕР_1 та зобов`язався доставити його за місцем стоянки за адресою: вул. Немишлянська, 30, що відповідає частині 2 статті 2652 КУпАП (а.с. 5).

Частиною 3 статті 256 КУпАП встановлено, що у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свої відмови від його підписання.

Відповідно до частини 4 статті 256 КУпАП при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі. Зазначені положення закону кореспондуються з положеннями пункту 2 розділу ІІ Інструкції 2.

ОСОБА_1 таким правом не скористалась, письмових пояснень не надала, протокол про адміністративне правопорушення підписала, копію протоколу отримала.

Заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за частиною 1 статті 130 КУпАП, невідповідність внесених до протоколу даних не заявляла та на відеозаписі не зафіксовано.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , вимоги частини 2 статті 251, статей 256, 2652, 266, 268 КУпАП, Інструкції, Інструкції 2, поліцейськими дотримано.

Апеляційний суд вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративного правопорушення. Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.

Дослідивши зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 апеляційний суд визнає їх належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що суддя розглянув справу про адміністративне правопорушення за відсутністю ОСОБА_1 не є безумовною підставою для скасування постанови судді та не спростовують висновків судді про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Справа про адміністративне правопорушення в провадженні районного суду перебувала з 29 квітня 2020 року та тричі призначалась до розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що районн6ий суд вживав заходи для повідомлення ОСОБА_1 про час та місце судового розгляду, на адресу надану нею при складання протоколу про адміністративне правопорушення шляхом надсилання судових повісток, у тому числі за допомогою оголошення.

ОСОБА_1 рухом справи не цікавилась до суду не з`являлась, передбаченими КУпАП правами не скористалась.

Статтею 277 КУпАП визначені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.

Крім того, недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади.

Суд першої інстанції розглянувши справу за відсутністю ОСОБА_1 обґрунтував та навів мотиви такого розгляду, з якими погоджується й апеляційний суд.

Враховуючи вищевикладене, під час апеляційного перегляду справи за доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 апеляційним судом не встановлено неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права, та підстав для скасування постанови судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 червня 2020 року не вбачає.

Керуючись ст. ст. 130, 245, 251, 252, 256, 2652, 266, 268, 278-280, 284, 294, 295 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 червня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду О.А. Кружиліна