ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/258/20 Головуючий суддя І інстанції Музиченко В. О.
Провадження № 33/818/592/20 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника адвоката Крижановського М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2020 року, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , 1988 року народження, уродженець м. Ноябрськ Тюменської області РФ, офіційно не працевлаштований, громадянин України, мешканець м. Харкова,

- визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Постановою встановлено, що 07 січня 2020 року о 02 год. 01 хв. ОСОБА_1 в районі буд. № 172 по просп. Г. Сталінграду в м. Харкові, керував автомобілем Daewoo Lanos державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, тремтіння кінцівок рук, поведінка, що не відповідає дійсності. Від огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я КЗОЗ ХОНД за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 26, ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив постанову судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2020 року скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на те, що він пройшов огляд на стан сп`яніння з використанням газоаналізатору Драгер, результат якого був негативним, а потім працівники поліції запропонували пройти йому огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, що на його думку, вказує на упередженість дій працівників поліції. Вказує, що не знав, що за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння теж передбачена відповідальність. Зазначає, що працівники поліції вимагали неправомірну винагороду. Вважає, що у нього не було ознак будь-якого сп`яніння. Зазначає, що не роз`яснили причину зупинки.

В судове засіданні в суд апеляційної інстанції інспектор поліції Мустафаєв Р.Ш., який складав протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , не з`явився, про час та місце розгляду апеляційної скарги був належним чином повідомлений, про що свідчить поштове повідомлення, причини неявки до суду не повідомив.

Також, свідкам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, направлялись судові повістки, які повернуті до суду у зв`язку з закінченням терміну зберігання,а також у зв`язку із відсутністю адресата.

Отже, суд апеляційної виконав усі процесуальні дії, передбачені чинним КУпАП, для виклику у судове засідання свідків у справі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 в порушенні Правил дорожнього руху України.

Переглядаючи оскаржувану постанову за апеляційними доводами ОСОБА_1 , апеляційний суд дійшов висновку про її законність та обґрунтованість, враховуючи наявність доказів, які були вивчені судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП суд першої інстанції послався на відомості, які містяться у протоколу про адміністративне правопорушення, письмових поясненнях свідків, направлення на огляд водія, а також на відомості відеозапису бодікамери працівників поліції.

Зокрема, відповідно до відомостей протоколу про адміністративне правопорушення (арк.3), ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом мав ознаки наркотичного сп`яніння: почервоніння очей, тремтіння кінцівок рук, поведінка, що не відповідає дійсності. В присутності двох свідків на місці зупинки в законному порядку водій відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в ХМП ОМД ХОР м. Харкова вул. Шевченка, 26.

З відомостями цього протоколу ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчить його власноручний підпис у цьому протоколі.

Крім того, будь-яких заперечень щодо змісту цього протоколу ОСОБА_1 ані в протоколі, ані на окремому аркуші не заявляв.

Поряд з цим, належить взяти до уваги й те, що цей протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії службової особи що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством, ОСОБА_1 не оскаржувалися.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (арк.7,8) вбачається, що 07.01.2020 року ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом мав ознаки наркотичного сп`яніння, а саме почервоніння очей, тремтіння кінцівок рук, поведінка, яка не відповідає обстановці. ІВ присутності двох свідків на місці зупинки в законному порядку, водій відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`Яніння в КНП ОНД «ХОР» в м. Харкові по вул. Шевченко, 26.

Відповідно до рапорту поліцейського Вовк А.О. (арк. 9), авто, яким керував ОСОБА_1 , залишено на місці зупинки без порушень ПДР України, водія відсторонено від керування транспортним засобом.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не заперечував, що саме він керував автомобілем під час, коли він був зупинений працівниками поліції.

З відеозапису, який міститься в матеріалах справи вбачається, що працівниками поліції неодноразово було повідомлено ОСОБА_4 про причину його зупинки, а саме у зв`язку з тим, що державний реєстраційний номер автомобіля знаходиться у забрудненому стані та його неможливо ідентифікувати.

З цього ж відеозапису об`єктивно вбачається, що державний реєстраційний номер автомобіля дійсно забруднений та не можливо його ідентифікувати.

Отже твердження апелянта щодо незрозумілості причини його зупинки є необґрунтованим та не відповідає дійсності.

З відеозапису також вбачається, що при проведенні огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 на місці його зупинки були присутні два свідка. Їм було повідомлено, що ОСОБА_1 має ознаки наркотичного сп`яніння. В присутності свідків працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, від якого останній відмовився. Працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 про те, що за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння також передбачена відповідальність, передбачена ст. 130 КУпАП, з чим ОСОБА_1 погодився.

Таким чином твердження ОСОБА_1 про те, що він не знав, що за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння теж передбачена відповідальність є необґрунтованим та розцінюється судом як спосіб захисту і уникнення відповідальності.

Статтею 266 КУпАП визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння.

Огляд водія на стан наркотичного сп`яніння проводиться у закладі охорони здоров`я.

Відповідно до п.12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 Розділу І цієї інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.4 Розділу І цієї Інструкції, ознаками наркотичного сп`яніння є:

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці;

- звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

- сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

- почервоніння обличчя або неприродна блідність.

Інспектором поліції в протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено, що у ОСОБА_1 були наявні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, тремтіння кінцівок рук, поведінка, що не відповідає дійсності.

Отже, працівник поліції, виявивши ці ознаки, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції, законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

З огляду на викладене, апеляційний суд об`єктивно не вбачає порушень вимог Інструкції з боку інспектора поліції щодо виявлення ознак наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід врахувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Аналізуючи послідовність дій працівників поліції, вбачається, що 07.01.2020 року о 02.01 год. ОСОБА_1 керував автомобілем та був зупинений працівниками поліції, у якого було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, та від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків, що повністю відповідає вимогам ст. 266 КУпАП та положенням вищенаведеної Постанови Пленуму Верховного Суду України.

Згідно з вимогами п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Поряд з цим, відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі держави.

Апеляційний суд дійшов висновку, що визнаючи ОСОБА_1 винним, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, які походять з офіційних джерел та надав ним належну правову оцінку.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто його за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, отже посилання апелянта на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними, а тому, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2020 року щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков