Справа № 352/1432/20 Головуючий у 1 інстанції: Павлів В.Р.
Провадження № 33/811/1465/20 Доповідач: Галапац І.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2020 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Ратича Т.М. на постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 25 вересня 2020 року,

з участю потерпілого ОСОБА_2 ,

захисника правопорушника ОСОБА_1

адвоката Ратича Т.М.,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 420,40 грн. судового збору.

Згідно постанови судді, 26 липня 2020 року о 19:30 год. у с. Угринів по вул. Калуське шосе, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «SKODA OCTAVIA», реєстраційний номер, НОМЕР_1 , при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Центральної, не надав переваги у русі транспортному засобу марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення, внаслідок чого транспортним засобам завдано механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.16.11. «Правил дорожнього руху».

В апеляційній скарзі захисник правопорушника ОСОБА_1 адвокат Ратич Т.М. покликається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей про перелік пошкоджень автомобілів і не додано фотознімків чи відеозапису події.

Вважає, що схема місця ДТП не відповідає вимогам законодавства, оскільки поліцейськими з достовірністю не встановлено місце зіткнення транспортних засобів, що є необхідним для прийняття правильного рішення по справі. Також на схемі відсутні сталі орієнтири, до яких здійснена прив`язка об`єктів та слідів пригоди; відсутні дорожні знаки нерегульованого перехрестя для встановлення чи є дороги рівнозначними відповідно до п.16.12. чи нерівнозначними відповідно до п.16.11 Правил дорожнього руху.

На думку апелянта, не є доказом вини ОСОБА_1 його пояснення, так як вважає, що сам факт визнання вини не може бути достатнім доказом правомірності рішення поліцейського і не звільняє останнього від доведення вини особи «поза розумним сумнівом».

В порушення вимоги ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженого наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376, на виконання постанови судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 31 липня 2020 року поліцейським внесено додатковий запис до протоколу, що вказує на його недопустимість як доказу.

Просить скасувати постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 25 вересня 2020 року та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Заслухавши виступ захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Ратича Т.М., який підтримав апеляційну скаргу та зазначив, що в разі, якщо суд прийде до висновку про винуватість ОСОБА_1 , то змінити останньому стягнення, думку потерпілого ОСОБА_2 про заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення, окрім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ст. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Згідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Так, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, згідно з вимогами ст. 245 КУпАП об`єктивно з`ясував та дослідив всі обставини справи і докази у ній, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серій ДПР18 №233362 від 26 липня 2020 року (а.с.1); схему місця ДТП (а.с.2); письмовими пояснення учасників ДТП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 3, 4), дав їм належну правову оцінку і прийшов до вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, належним чином мотивувавши це в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.

Відтак, доводи апеляційної скарги захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Ратича Т.М., не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Призначене правопорушнику ОСОБА_1 стягнення, відповідає вимогам ст. 23 КУпАП.

Отже, апеляційний суд вважає постанову місцевого суду законною і обґрунтованою та не вбачає підстав для її скасування та закриття провадження в справі.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Ратича Т.М. залишити без задоволення, а постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 25 вересня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати

з розгляду кримінальних справ

Львівського апеляційного суду Галапац І.І.