Справа № 339/299/20 305
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 грудня 2020 року м. Болехів Суддя Болехівського міського суду Івано-Франківської області Головенко О. С.,
розглянувши матеріали, які надійшли від Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , громадянку України, непрацюючу, неодружену, на отриманні одна малолітня дитина
за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
якій роз"яснено зміст ст.63 Конституції України та права, передбачені ст. 268 КУпАП,-
В С Т А Н О В И В :
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, складеного 04 вересня 2020 року вбачається, що 31 серпня 2020 року близько 19 год. 30 хв. ОСОБА_1 в м. Болехів по вул. Котляревського Івано-Франківської області поблизу будинку № 34 вчинила дрібне хуліганство щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зокрема, вчинила з ним конфлікт, під час якого нанесла йому удар рукою в область спини та лаялась нецензурними словами.
В судовому засіданні 12.11.2020року ОСОБА_1 вину не визнала та пояснила, що 31 серпня 2020 року приблизно о 16 год. вона відправила дочку ОСОБА_3 до магазину за продуктами. Однак, приїхавши в сльозах, дочка повідомила, що ОСОБА_4 наніс їй удар кулаками в область обличчя та в праве око. А потім, взявши скейт, наніс ним удар в лівий бік тулуба. Щоб з`ясувати причину його дій, вона вийшла на подвір`я і через паркан побачила маму ОСОБА_5 Середяк ОСОБА_6 ( вони проживають по сусідству) та запитала у неї чому її син систематично б`є її дочку. ОСОБА_7 стала виражатися в її сторону нецензурною лайкою, обзивати її «проституткою». Щоб уникнути кофлікту з ОСОБА_7 , яка поводила себе зухвало, вона вернулася в будинок. Близько 19 год.30 хв. дочка повідомила її про те, що ОСОБА_8 знаходиться на вулиці. Тоді вона вийшла на вулицю, щоб особисто з ним поговорити, оскільки з його матір`ю це виявилося безрезультатним. Підійшовши до ОСОБА_9 , спитала його чому він постійно ображає її дочку. Він злякався, почав плакати і в цей момент вийшла його мати ОСОБА_7 та стала висловлювати претензії, чого вона ображає її сина. Після чого, переключившись на дочку ОСОБА_3 , криками стала ображати її нецензурними словами. Стосовно того, що вона нібито в сторону ОСОБА_7 виражалася нецензурними словами, пояснила, що такого не було, тільки сказала, що вона є психічною хворою, оскільки неодноразово проходила лікування у психіатричній лікарні. Арсена вона не била, сказала йому, що якщо він ще раз вдарить її дочку ОСОБА_3 , то "вдарить його по заду".
Також повідомила, що син ОСОБА_7 є дуже агресивним і ображає не тільки її дочку, а також інших дітей, які проживають на АДРЕСА_1 і ці факти можуть підтвердити батьки цих дітей.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що проживає поруч із ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , матір"ю Середяк ОСОБА_11 , який є дуже агресивною дитиною, б`є дітей, які живуть з ним на вулиці.
Законник представник потерпілого ОСОБА_2 ОСОБА_12 пояснила, що дочка ОСОБА_1 ОСОБА_3 постійно ображає його сина. Того дня, а саме 31 серпня 2020 року її син ОСОБА_11 та ОСОБА_3 (дочка ОСОБА_1 ) пішли в магазин. ОСОБА_3 з подружками почали наговорювати іншим дітям, щоб з ОСОБА_11 ніхто не дружив, почали його обзивати. Там був виник конфлікт. ОСОБА_3 сказала мамі ОСОБА_1 , що ОСОБА_11 її вдарив. Син сказав, що він ОСОБА_3 не бив, а штовхнув у плечі. Свідком даного конфлікту вона не була. Згодом вибігла ОСОБА_1 (мама ОСОБА_3 ) на подвір`я, вони проживають по сусідстві і через паркан почала обзивати її сина ОСОБА_11 поганим словом через те, що він вдарив її дочку.
Зазначила, що син просто так ОСОБА_3 би не вдарив, вона мусіла щось йому сказати, інакше він би цього не зробив. Потім пішла до хати, щоб уникнути конфлікт. Ближче до вечора, діти гуляли, вийшла ОСОБА_1 і вдарила її сина по плечах. Особисто вона не бачила, як ОСОБА_1 його била. Коли вона прийшла до них, то стала сваритися з ОСОБА_1 і питати чого вона б`є її дитину. Забравши дитину, пішла додому і викликала поліцію, оскільки це вже другий випадок з її сином. Так, десь тиждень перед тим, її сина також перед іншими дітьми побила ОСОБА_13 . Працівники цей факт до уваги не взяли і склали протокол тільки щодо ОСОБА_1 .
Малолітній ОСОБА_2 пояснив, що він прийшов у магазин, де була ОСОБА_3 з подружкою і сказала, що намовить дітей, щоб з ним ніхто не дружив. Він її штовхнув у плечі і пішов додому. ОСОБА_3 пожалілася матері по телефону. Коли він повертався додому, то мати ОСОБА_3 вийшла на дорогу і стала з ним сваритися чому він побив її дочку та вдарила його по спині. Мама ОСОБА_3 не обзивала його словами.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд прийшов до наступного висновку.
Статтею 245 КУпАП, передбачено, що завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.
Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
В статті 251 КУпАП, зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, іншими доказами.
При цьому суддя повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту.
Досліджуючи всі наявні докази, суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та степеня підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.
Для використання доказу при розгляді справи необхідно, щоб він був належним і допустимим. Належний доказ це доказ, зміст якого відтворює (приблизно чи вірогідно) фактичну обставину, що має значення для правильного вирішення справи. До того ж фактичні дані це дані, які мають зв`язок із фактами предмета доведення, здатні підтвердити існування чи відсутність доказуваних фактів. А допустимим вважається той доказ, який був отриманий у встановленому законом порядку і передбаченими способами, а також коли законодавець допускає його використання.
Відповідно до диспозиції ст.173 КУпАП, дрібним хуліганством є нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Об`єктом захисту від неправомірних посягань в даному випадку є громадський порядок, тобто система суспільних відносин, які складаються і розвиваються в громадських місцях під впливом правових та соціальних норм, спрямованих на забезпечення нормального функціонування установ, організацій, громадських об`єднань, праці й відпочинку громадян, повагу до їх честі, людської гідності та громадської моралі.
При цьому, обов`язковою ознакою складу правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП є хуліганський мотив.
Так, суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, проставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.
Також, у постанові пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хуліганство» № 10 від 22.12.2006 року, зазначено, що при розгляді справ адміністративних та кримінальних справ про хуліганство необхідно встановлювати всі фактичні обставини справи, в тому числі спрямованість умислу, мотиви, мету, характер дій кожного з учасників хуліганства, з`ясовувати, чи порушив підсудний своїми діями громадський порядок, чи були вони вчинені з мотивів явної неповаги до суспільства, чи супроводжувалися особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, а також з`ясовувати причини й умови, що призвели до вчинення хуліганства.
Під час судового розгляду встановлено, що у справі немає даних, які б характеризували об`єктивну і суб`єктивну сторони вказаного адміністративного правопорушення, тобто, що ОСОБА_1 своїми умисними діями порушила громадський порядок та спокій громадян чи намагалася це зробити у громадському місці з хуліганських спонукань.
Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення від 04 вересня 2020 року серії АПР18 № 375790, який був предметом розгляду суду, 31 серпня 2020 року близько 19 год. 30 хв. ОСОБА_1 в м. Болехів по вул. Котляревського поблизу будинку № 34 вчинила щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , конфлікт, під час якого нанесла йому удар рукою в область спини та лаялась нецензурними словами.
Аналізуючи вказаний процесуальний документ, а також інші матеріали провадження, суд вважає, що працівником поліції, який складав протокол, не було враховано, що висловлювання нецензурних слів, навіть якщо воно мало місце, під час сварки або конфлікту утворює дрібне хуліганство лише за умови наявності хуліганського мотиву, тобто внутрішнього спонукання особи порушити не тільки громадський порядок, але й проявити неповагу до суспільства чи окремої особи без вагомих на те причин, що в даному випадку відсутнє.
Однак, з пояснень потерпілого, його законного представника в суді, не вбачається, що ОСОБА_1 виражалася нецензурними словами в адрес малолітнього ОСОБА_2 .
Як встановив суд, дії ОСОБА_1 не були спрямовані на грубе порушення громадського порядку, а конфлікт з потерпілим був зумовлений особистою неприязню, яка виникла через сварку щодо його поведінки та побиття її малолітньої дочки ОСОБА_14 , а не через бажання протиставити себе суспільству та продемонструвати явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки.
При цьому, вказаний конфлікт не призвів до порушення громадського порядку, тобто спокійної обстановки нормальних умов мешкання інших жителів вулиці Котляревського в м.Болехів.
Сварка, що виникла між ОСОБА_1 та малолітнім ОСОБА_2 , його матір"ю не підривала моральні принципи суспільства в цілому, та не вплинула на підсвідомість інших людей.
Відсутність інших громадян, при конфлікті, що стався між ними, унеможливлює доведення в свою чергу такої кваліфікуючої ознаки дрібного хуліганства, як прояв неповаги до суспільства, або порушення громадського порядку.
Такі дії ОСОБА_1 не містять ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, оскільки вони були зумовлені особистими неприязними стосунками і не носили безпричинного характеру, що є однією з обов`язкових ознак хуліганства.
Окрім того, суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні пояснення свідків, а також не вказані вони у протоколі про адміністративне правопорушення за умови вчинення правопорушення у громадському місці, передбачає наявність очевидців такої події.
Це також свідчить про відсутність належних доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства.
Зокрема, у протоколі також, всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, відсутні відомості щодо наявності свідків та законного представника малолітнього ОСОБА_2 - його матері ОСОБА_12 .
Окрім того, протокол складений поза межами строку, передбаченого ст. 254 КУпАП.
Зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Матеріали справи свідчать про те, що працівник поліції встановив особу, яка притягається до відповідальності 31.08.2020року, в той час як склав протокол - 04.09.2020року.
Відтак, даний протокол не може бути доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Як вбачається з ч. 2 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні достатні докази, які б беззаперечно свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, вказаних у протоколі про адміністративні правопорушення, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, а відтак провадження по справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.
На підставі викладеного, ст.173 КУпАП, керуючись ст.283, 284 КУпАП ,-
П О С Т А Н О В И В :
Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Головенко О.С.