Справа № 495/7122/20
№ провадження 3/495/2060/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

30 листопада 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Прийомова О.Ю., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, адреса проживання: АДРЕСА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду 20 листопада 2020 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 193512 з доданими до нього матеріалами відносно громадянина ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП.

Згідно з протоколом, 18.11.2020 року об 08:00 год. ОСОБА_1 знаходячись по вул. Пушкіна в с. Старокозаче, Білгород-Дністровський район, Одеської області без документів, що посвідчують особу, тим самим порушив вимоги постанови КМУ № 641 від 23.07.2020 року під час дії карантину.

ОСОБА_1 у судове засідання, призначене на 30 листопада 2020 рік об 10.00 годині не з`явився, повідомлявся належним чином, про що свідчить його підпис в протоколі про адміністративне правопорушення, причини неявки суду не відомі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Будь-яких пояснень або заяв про перенесення розгляду справи ОСОБА_1 до суду не надав.

У зв`язку з чим, згідно зі ст. 268 КУпАП, суд розглядає справу за відсутності особи, відносно якої складений протокол, належним чином повідомленого про день та час судового розгляду справи, за наявними матеріалами справи.

В письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що у 2003 році загубив свої документи, а саме паспорт громадянина України, на час скоєння адміністративного правопорушення паспорт не відновив через брак коштів.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Під час розгляду матеріалів про скоєння особою правопорушення, у відповідності до положень статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 64 Конституції України гарантовано, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Статтею 33 Конституції України визначено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» визначено мету, порядок та умови встановлення карантину. Зокрема зазначено, що карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, підстави та порядок обов`язкової самоізоляції, перебування особи в обсерваторі (обсервації), госпіталізації до тимчасових закладів охорони здоров`я (спеціалізованих шпиталів). Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби.

Суд враховує, що відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Вирішуючи питання про необхідність накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , судом враховуються, що хоча діяння формально й містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, але внаслідок конкретних обставин є незначним, враховуючи характер вчиненого правопорушення та особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, те, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, підстави на основі яких було складено даний протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, негативних наслідків від правопорушення не настало, у зв`язку з чим суд вважає, що останнього слід звільнити від адміністративної відповідальності передбаченої ст.44-3 КУпАП за малозначністю, оголосивши йому усне зауваження, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст.ст. 22, 173, 221, 283, 284, КУпАП, суддя , -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, адреса проживання: АДРЕСА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження в справі №495/7122/20 (провадження номер 3/495/2060/2020) про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст.44-3 КУпАП - закрити.

Постанова судді може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: